Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

13 серпня 2025 року до Піщанського районного суду Вінницької області через підсистему "Електронний суд" надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Алекскредит" до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій позивач просить суд Стягнути з [PERSON] (дата народження: [INFO] ; код РНОКПП: [NUMBER] ; адреса реєстрації: [ADDRESS] . Адреса проживання: [ADDRESS] ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» (49044, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Якова Самарського, буд. 12А; код ЄДРПОУ 41346335) суму заборгованості за Договором про надання кредиту № 3898847 від 28.08.2020 р. в розмірі 28581,15 (Двадцять вісім тисяч п`ятсот вісімдесят один) грн. 15 коп. та суму сплаченого судового збору в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 28.08.2020 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» та [PERSON] за допомогою веб сайту https://alexcredit.ua який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», було укладено Договір про надання кредиту № 3898847, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Відповідача № PS3898847. Відповідно до умов п.1.3. Договору позики ТОВ «Алекскредит» надало відповідачу у власність грошові кошти (позику) в сумі 7000 гривень перерахувавши кошти на картковий рахунок котрий надано [PERSON] , а саме: № [NUMBER] , номер операції: [NUMBER] (що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Елаєнс» про прийняття до виконання платіжної інструкції відповідно до умов договору № 41346335 про переказ коштів від 18.10.2017 р.). Платіж був виконаний 28.08.2020 р. Відповідно до укладеної додаткової угоди від 27.09.2020 року сторони дійшли згоди подовжити Базовий період за Договором про надання кредиту № 3898847 від 28.08.2020 р. до 27.10.2020 р. Відповідно до укладеної додаткової угоди від 26.10.2020 року сторони дійшли згоди подовжити Базовий період за Договором про надання кредиту № 3898847 від 28.08.2020 р. до 16.11.2020 р. Відповідно до укладеної додаткової угоди від 16.11.2020 року сторони дійшли згоди подовжити Базовий період за Договором про надання кредиту № 3898847 від 28.08.2020 р. до 26.11.2020 р. Відповідно до укладеної додаткової угоди від 26.11.2020 року сторони дійшли згоди подовжити Базовий період за Договором про надання кредиту № 3898847 від 28.08.2020 р. до 06.12.2020 р. Відповідно до укладеної додаткової угоди від 06.12.2020 року сторони дійшли згоди подовжити Базовий період за Договором про надання кредиту № 3898847 від 28.08.2020 р. до 16.12.2020 р. Відповідно до укладеної додаткової угоди від 16.12.2020 року сторони дійшли згоди подовжити Базовий період за Договором про надання кредиту № 3898847 від 28.08.2020 р. до 26.12.2020 р. Відповідно до укладеної додаткової угоди від 26.12.2020 року cторони домовились внести наступні зміни: 1.7.1. На дату укладення цієї Додаткової угоди Позичальник сплачує фактично нараховані Проценти за користування кредитом на Основну суму кредиту з 28.08.2020 року до 26.12.2020 року у розмірі 9 150,58 грн. та плату (штраф) за зміну умов Договору у розмірі 0,00 грн. 1.7.2. Сторони дійшли згоди подовжити Базовий період за Договором про надання кредиту № 3898847 від 28.08.2020 року (далі Договір) до 05.01.2021 року. Однак, [PERSON] порушив умови Договору позики та не виконував покладені на нього зобов`язання належним чином у зв`язку з чим станом на 30.06.2025 р. сума заборгованості відповідача за Договором про надання кредиту № 3898847 від 28.08.2020 р. становить 28581,15 (Двадцять вісім тисяч п`ятсот вісімдесят один) грн. 15 коп., з яких:- 4400,42 грн. сума кредиту;- 24180,73 грн. нараховані проценти за користування кредитом. Також позивач зазначає, що за період дії договору Позичальником сплачено за договором 2599,58 грн. в рахунок погашення кредиту та 9330,58 грн в рахунок погашення процентів за користування кредитом по договору про надання кредиту № 3898847 від 28.08.2020 року, що відповідно відображено у розрахунку заборгованості. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 серпня 2025 року дану позовну заяву було передано для розгляду судді Нестеруку В.В. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, враховуючи, що відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, судом 13 серпня 2025 року було направлено запит до Студенянської сільської ради Вінницької області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] 25 серпня 2025 року на адресу суду від Студенянської сільської ради Вінницької області надійшла відповідь за вих. № 55 від 19 серпня 2025 року, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в [ADDRESS] . Ухвалою суду від 25 серпня 2025 року у даній справі відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час та місце проведення судового засідання, призначено судове засідання. Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» повноважного представника в судове засідання 06 січня 2026 року не направив, проте в тексті позовної заяви міститься клопотання представника про розгляд справи у відсутність представника позивача, підтримання позовних вимог, та згода на ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в жодне судове засідання по даній справі не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання, призначеного на 23 вересня 2025 року був повідомлений належним чином, що підтверджується підписом про отримання повістки в рекомендованому повідомленні про вручення поштових відправлень № 0610277737062. Також на адресу суду повернулись конверти, в якому відповідачу з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № R 067013380225 та № R 067051213162 за встановленою судом адресою реєстрації місця проживання відповідача було направлено повістку про виклик до суду в судові засідання призначені на 24 жовтня 2025 року та 06 січня 2026 року з відміткою відділення поштового зв`язку про невручення по причині відсудності адресата за вказаною адресою. При цьому суд враховує, що відповідно до положень п. 1, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, двічі не з`явився до суду без поважних причин. Відзиву на позовну заяву та будь-яких заяв та клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки два рази, відзив на позовну заяву не подав, суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ч. 1 ст. 280, ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до норм статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з нормами параграфу 1 Глави 5 «Докази та доказування» ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності, достатності. На підставі наданих суду доказів встановлено, що 28 серпня 2020 року [PERSON] уклав з товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» договір про надання кредиту № 3898847 (а.с.12-17) Відповідно умов довору № 3898847 про надання кредиту, укладеного 28 серпня 2020 року між ТОВ «Алекскредит» та [PERSON] кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 7000,00 гривень, на строк до 26 березня 2021 року (п. 1.3 та 3.1 договору) Згідно п. 1.4 договору кредит надається Позичальнику в сумі, що зазначена в п. 1.3. цього Договору, в безготівковій формі шляхом перерахування на Картковий рахунок Позичальника. Пунктом 1.7 договору сторони погодили, що нарахування Процентів за користування кредитом здійснюється у наступному порядку: 1.7.1. У випадку використання Кредиту (п. 2.20. Правил) менше ніж 5 (п`ять) календарних днів, включаючи Дострокове виконання Зобов`язань (п. 2.12. Правил), Позичальник сплачує фіксовану суму Процентів за користування кредитом, яка складає 6,80% від визначеної в п. 1.3. цього Договору суми кредиту. 1.7.2. У випадку використання Позичальником Лояльних (покращених) умов кредитування, а саме при повному поверненні суми кредиту (п. 1.3. Договору) та сплати Процентів за користування кредитом протягом 30 календарних днів з 28.08.2020 року до 27.09.2020 року (включно) (Базовий період - п. 2.4. Правил) процентна ставка за один день користування кредитом складає 1,36% (Акційна ставка (п. 2.1. Правил) або Ставка за програмою лояльності (п. 2.34. Правил)). Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні Лояльних (покращених) умов кредитування складає 9 856,00 грн., у тому числі Основна сума кредиту 7 000,00 грн., Проценти за користування кредитом 2 856,00 грн. 1.7.3. При використанні Позичальником Загальних умов кредитування процентні ставки складають:- в Базовий період з 28.08.2020 року до 27.09.2020 року (включно) - 1,70 % за один день користування Кредитом (Базова процентна ставка - п. 2.3. Правил);- в Спеціальний період (п. 2.40. Правил) з 28.09.2020 року до 26.03.2021 року (включно) 3 % за один день користування Кредитом (Спеціальна процентна ставка - п. 2.34. Правил). Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні Загальних умов кредитування складає 10 575,40 грн. 1.7.4. Використання Базової процентної ставки у Базовому періоді, нарахування процентів у Спеціальному періоді за Спеціальною процентною ставкою є правом Кредитодавця. Кредитодавець без погодження з Позичальником може на свій розсуд зменшити нарахування встановлених Договором Процентів за користування кредитом. Такіж умови кредитування викладені в паспорті споживчого кредиту (а.с. 18-19) Договір позичальником підписаний за допомогою одноразового ідентифікатора PS3898847. (а.с.17) Довідкою ТОВ ФК «Елаєнс»від 01 листопада 2024 року підтверджується проведення транзакції з перерахування коштів в сумі 7000 грн. від ТОВ "Алекскредит" на картку 5168757401593787, що відбулось 28.08.2020 року (а.с. 20) Відповідно до укладеної додаткової угоди від 27.09.2020 року сторони дійшли згоди подовжити Базовий період за Договором про надання кредиту № 3898847 від 28.08.2020 р. до 27.10.2020 р. (а.с. 42) Відповідно до укладеної додаткової угоди від 26.10.2020 року сторони дійшли згоди подовжити Базовий період за Договором про надання кредиту № 3898847 від 28.08.2020 р. до 16.11.2020 р. (а.с.43) Відповідно до укладеної додаткової угоди від 16.11.2020 року сторони дійшли згоди подовжити Базовий період за Договором про надання кредиту № 3898847 від 28.08.2020 р. до 26.11.2020 р. (а.с. 44) Відповідно до укладеної додаткової угоди від 26.11.2020 року сторони дійшли згоди подовжити Базовий період за Договором про надання кредиту № 3898847 від 28.08.2020 р. до 06.12.2020 р. (а.с. 45) Відповідно до укладеної додаткової угоди від 06.12.2020 року сторони дійшли згоди подовжити Базовий період за Договором про надання кредиту № 3898847 від 28.08.2020 р. до 16.12.2020 р. (а.с. 46) Відповідно до укладеної додаткової угоди від 16.12.2020 року сторони дійшли згоди подовжити Базовий період за Договором про надання кредиту № 3898847 від 28.08.2020 р. до 26.12.2020 р. (а.с. 47) Відповідно до укладеної додаткової угоди від 26.12.2020 року cторони домовились внести наступні зміни: 1.7.1. На дату укладення цієї Додаткової угоди Позичальник сплачує фактично нараховані Проценти за користування кредитом на Основну суму кредиту з 28.08.2020 року до 26.12.2020 року у розмірі 9 150,58 грн. та плату (штраф) за зміну умов Договору у розмірі 0,00 грн. 1.7.2. Сторони дійшли згоди подовжити Базовий період за Договором про надання кредиту № 3898847 від 28.08.2020 року (далі Договір) до 05.01.2021 року. (а.с. 48-51) З розрахунку (детального) заборгованості за договором про надання кредиту № 3898847 від 28.08.2020 р.року, вбачається, що станом на 04 липня 2021 року загальна заборгованість за договором складає 28581,15 (Двадцять вісім тисяч п`ятсот вісімдесят один) грн. 15 коп., з яких:- 4400,42 грн. сума кредиту;- 24180,73 грн. нараховані проценти за користування кредитом.(а.с.22-24) Між сторонами виник спір щодо повернення вказаної суми заборгованості. Доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, які б спростовували зазначені розрахунки заборгованості, відповідач суду не надав. Під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що їх правове регулювання здійснюється нормами Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 року (із змінами та доповненнями). З огляду на положення частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України укладена між сторонами угода визнається правочином, тобто дією особи, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями ч. ч. 2 та 4 статті 202 Цивільного кодексу України передбачено, що двосторонні правочини є договорами, в яких погоджена дія двох або більше сторін. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Таким чином, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис». Нормою ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст. 12 цього Закону передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У постанові КЦС ВС від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 Верховний суд зазначив, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК). Відповідно до положень частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому, під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що статтею 204 ЦК України регламентована презумпція правомірності правочину. Так, відповідно до наведеної норми права правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Жодних судових рішень про визнання укладеного між сторонами правочину недійсним або встановлення його нікчемним суду не надано. Приписи статті 1054 Цивільного кодексу України передбачають, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами статті 530 ЦК України, обумовлено що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно піддягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приписами статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України уразі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частинами 1, 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , відповідно до умов договору про надання кредиту № 3898847 від 28.08.2020 року отримав в ТОВ "Алекскредит" кредит в сумі 7000 грн. на строк до 26.03.2021 року, який в подальшому було продовжено, в останнє додатковою угодою від 26.12.2020 на строк до 04.07.2021 року зі сплатою відсотків на погоджених договором умовах, однак свого обов`язку, щодо вчасного повернення кредиту та відсотків за користування ним не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 28581,15 (Двадцять вісім тисяч п`ятсот вісімдесят один) грн. 15 коп., з яких: - 4400,42 грн. сума кредиту; - 24180,73 грн. проценти за користування кредитом. Оскільки відповідач в судове засідання не з`явився та належними доказами не спростував доводи позивача, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, та враховуючи те, що умовами кредитного договору встановлено обов`язок позичальника повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами та інші платежі, визначені договором, а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право вимоги повернення вказаної суми заборгованості. На підставі аналізу наведених норм законодавства та досліджених судом доказів, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наведених у ньому підстав. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує, що відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також слід стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved