Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Клименко О.І. звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони у справі 23.09.2006 зареєстрували шлюб, від якого народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у них не складається, спільне господарство вони не ведуть, спільного сімейного бюджету не мають. В грудні 2014 року відповідачка залишила сім`ю та виїхала за межі України. Їх шлюб існує формально, а тому просив шлюб розірвати. Позивач клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження не подавав. Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження відповідачкою не подано. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Клименко О.В. в судове засідання не з`явилися, представник позивача надіслав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення суду в разі неявки відповідачки в судове засідання. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторони позивача і його представника відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи що вони скористалися своїми процесуальними правами. Заяв та клопотань не надходило. Ухвалою суду від 04.09.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання. (а.с. 22). Відповідачка [PERSON] , яка належним чином та завчасно повідомлялася про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, направлені судом повістки повернулися до суду не врученими із відміткою «адресат відсутній за місцем проживання», відзиву на позовну заяву не подавала. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 13.05.2024 у справі № 755/4829/23, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідним поштовим відправленням, яке повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням учасника справи. Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом на підставі досліджених доказів встановлено наступні не оспорені факти та обставини. Відповідно до повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] 23 вересня 2006 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №2639. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 29). Згідно копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] (а.с. 13) та серії [NUMBER] (а.с. 13-зворот) сторони у справі є батьками дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Підставою даного позову є те, що позивач бажає розірвання шлюбу, однак розірвання шлюбу за наявності неповнолітніх дітей можливе лише в судовому порядку. В даному випадку предметом позову є розірвання шлюбу між сторонами. Вказаний спір регулюється положеннями Сімейного кодексу України. Так, ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Зокрема, ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 111 Сімейного кодексу України визначено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Зі змісту статті 112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, у сторін немає спільних інтересів, спільне господарство не ведеться, проживають окремо, позивач наполягає на розірванні шлюбу. За наведених обставин, суд вважає за можливе розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки [PERSON] слід стягнути на користь позивача [PERSON] понесені ним судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 1211,20 грн. (а.с. 15). Відповідно до ст.ст. 3, 21, 24, 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 1, 10, 141, 258, 259, 263-265, 273, 274-279, 280-282 ЦПК України, суд -

Outcome: approved