Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

30 вересня 2025 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» через свого представника Кіріченко В.М. засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 88959, 1 грн. На обґрунтування своїх вимог ПАТ КБ «Приватбанк» вказує, що відповідно до укладеного договору б/н від 23 березня 2023 року [PERSON] отримала кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії до 200 000,00 грн на кредитну картку зі сплатою 42,0% річних. У зв`язку з порушенням відповідачкою узятих на себе кредитних зобов`язан, Банк просить стягнути з відповідачки заборгованість в розмірі 88959,10 грн, яка складається з 70994,14 грн за тілом кредиту; 17964,96 грні за відсотками, а також судовий збір. Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 22 грудня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. У відповідності до ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідачка є такою, що отримала копію ухвали 18 листопада 2025 року, відзиву на позовну заяву не подано. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 23 березня 2023 року [PERSON] отримала кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії до 200 000,00 грн на кредитну картку зі сплатою 42,0% річних. Цей договір у формі заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідач підписав, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13 грудня 2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Підписавши 23 березня 2023 року заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг [PERSON] у повному обсязі приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг цього Банку, що засвідчив власним підписом. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом п. 2.1.1.3.1 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобов`язується здійснювати погашення кредиту щомісячно до 25 числа в сумі не менше мінімального обов`язкового платежу. Судом встановлено, що зобов`язання за кредитним договором [PERSON] не виконала. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором, станом на 17 вересня 2025 року [PERSON] має заборгованість перед банком в сумі 88959,10 грн, яка складається з: 70994,14 грн - заборгованість за тілом кредиту та 17964,96 грн - заборгованість за простроченими відсотками. З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що всі складові заборгованості, такі як тіло кредиту та відсотки розраховані у відповідності до умов договору. Доказів погашення заборгованості [PERSON] суду не надано. Таким чином вимога позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 23 березня 2023 року ґрунтується на законі та підлягає до задоволення. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. Документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору підлягають розподілу за правилами ч. 1 ст. 142 ЦПК України.

Outcome: approved