Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Миргородської міської ради Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи вимоги наступним. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , належав її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті матері відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Спадщину прийняла [PERSON] , яка зареєстрована та проживала на день смерті зі спадкодавцем та подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на будинок за законом позивач отримала відмову, яка обґрунтована відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок. Право власності за [PERSON] на цей будинок в державному реєстрі прав на нерухоме майно не зареєстровано. В зв`язку із зазначеним [PERSON] просила визнати за нею право власності на спадкове майно. В судове засідання позивач не з`явилась, представник надав заяву про проведення судового засідання у їх відсутність (а.с. 105). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав (а.с. 42). Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 15 листопада 1994 року [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] (а.с. 9, 11). Відповідно до договору купівлі продажу будинку від 03 жовтня 1990 року, технічного паспорту від 26 травня 1991 року [PERSON] належав житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12, 13-16). Згідно з додатком № 2 до рішення виконавчого комітету від 30 серпня 1991 року № 133 домогосподарству [PERSON] присвоєна адреса: [ADDRESS] (а.с. 67). Відповідно до виписок з погосподарських книг № 16 за 1991-1995, за 1996-2000, № 14 за 2001-2005, за 2006-2010, список членів господарства, розташованого за адресою: [ADDRESS] , з 1991 року наступний: голова сім`ї [PERSON] , 1924 року народження; дочка [PERSON] , [INFO] ; онука [PERSON] , [INFO] (а.с. 17-18). Актом від 03 вересня 2025 року № 141/03-24 встановлено, що [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с. 70). [PERSON] померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 31 серпня 1998 року, а.с. 10). Після її смерті головою домогосподарства зазначена [PERSON] 28 березня 2025 року на замовлення [PERSON] виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19-22). У відповідності до довідки КП «БТІ» Миргородської міської ради від 31 березня 2025 року № 174-Д право власності станом на 31 грудня 2012 року на будинок за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано (а.с. 23). Таким чином [PERSON] за життя не здійснила державну реєстрацію права власності на будинок, на даний час отримати правовстановлюючі документи на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність як фізичної особи припинена у момент смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України). Приватний нотаріус Лавренко Н.В. 16 квітня 2025 року відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця (постанова від 16 квітня 2025 року, а.с. 24). Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок приватного житлового фонду, виготовленого 26 травня 1991 року Миргородським МБТІ, характеристики жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, житловий будинок збудований у 1925 році, господарські будівлі, споруди збудовані в період з 1950 року по 1970 рік (а.с. 15). Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України 2003 року, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До часу набрання чинності ЦК України 2003 року та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Наразі питання реєстрації права власності на нерухоме майно врегульоване Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 78127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до п. 42 якої для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, подаються: технічній паспорт на об`єкт нерухомого майна, документ, що підтверджує присвоєння обєкту нерухомого майна адреси. Документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 5 серпня 1992 року, є технічний паспорт на обєкт нерухомого майна. Отже, у період забудови домоволодіння державна реєстрація обєктів нерухомості взагалі не передбачалась. Таким чином, спадкодавцю [PERSON] за життя правомірно належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Позивач є спадкоємцем за законом майна, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який належав [PERSON] однак юридично його не оформила. [PERSON] вчинила дії по прийняттю спадщини та прийняла її, тому набула право і на будинок в порядку спадкування після смерті матері. Спадкове право позивача відповідачем не оспорюється. Оскільки право позивача на оформлення спадкових прав на будинковолодіння померлої порушено, воно підлягає судовому захисту. Позовні вимоги не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин вимоги [PERSON] ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved