Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою, відповідно до якої остання просила встановити факт смерті свого батька, [PERSON] , [INFO] , який, як зазначено у заяві, помер [INFO] у м. Скадовську Херсонської області. До своєї заяви вона долучила копії таких документів, а саме: лікарського свідоцтва про смерть від 05.05.2025 року щодо смерті [PERSON] , фотозображення могили [PERSON] , паспорту на ім`я [PERSON] , ідентифікаційного коду на ім`я [PERSON] , свідоцтва про шлюб [PERSON] , свідоцтва про народження на ім`я [PERSON] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Левицьку Т.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва 07.07.2025 року відкрито провадження у справі за вказаною заявою та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. До суду направили заяви про розгляд справи без їх участі. Вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи за заявою [PERSON] , суд приходить до наступного висновку. Правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року /з відповідними змінами/. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Для державної реєстрації актів цивільного стану подається паспорт громадянина України або паспортний документ іноземця заявника та документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч. 6 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. У свою чергу, відповідно до положень ч. 1-3 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року /з відповідними змінами/, тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Перелік таких об`єктів визначається Кабінетом Міністрів України. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Частинами 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Згідно положень ч. 1, 2 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При цьому, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Отже, для отримання свідоцтва про смерть, яка сталася на тимчасово окупованій території України необхідно отримати на тимчасово окупованій території документи, що підтверджують факт смерті особи (у тому числі медичні), попри те, що вони не відповідають установленій законодавством України формі та вимогам і не визнаються Україною. Після цього необхідно подати до суду за місцем проживання (перебування) заявника заяву про встановлення факту смерті особи, а разом з нею подати раніше отримані документи (свідоцтво про смерть, видане на тимчасово окупованій території, та медичні документи). При вивченні матеріалів справи, судом встановлено, що [PERSON] до своєї заяви про встановлення факту смерті долучила копії таких документів, а саме: лікарського свідоцтва про смерть від 05.05.2025 року [PERSON] , фотозображення могили [PERSON] , паспорту на ім`я [PERSON] , ідентифікаційного коду на ім`я [PERSON] , свідоцтва про шлюб [PERSON] , свідоцтва про народження на ім`я [PERSON] . Разом з тим, [PERSON] до суду не було подано свідоцтва про реєстрацію факту смерті, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану на тимчасово окупованій території. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] не підлягає задоволенню,

Outcome: dismissed