Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 липня 2025 року позов [PERSON] до ТОВ ?Діджи Фінанс?, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Гаврилів А.В.про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволено, ухвалено: визнати, виконавчий напис, вчинений 29 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г., зареєстрованого в реєстрі за №2424 таким, що не підлягає виконанню; стягнуто з ТОВ ?Діджи Фінанс?на користь держави судовий збір у розмірі 1 816, 80 грн. 05 серпня 2025 року через зальну канцелярію Шевченківського районного суду м. Києва від представника позивача [PERSON] - [PERSON] надійшла заява про ухвалення додаткового рішення та стягнення з ТОВ ?Діжди Фінанс? на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000, 00 грн. Свою заяву обґрунтовує тим, що вищезазначене рішення суду представником позивача було отримано 30 липня 2025 року на електронну пошту, а тому, строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення не пропущено. Крім того, зазначив, що додає до заяви про ухвалення додаткового рішення докази, понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000, 00 грн., так як, під час ухвалення вищезазначеного рішення, судом не було вирішено питання щодо стягнення понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу. 23 вересня 2025 року через систему Електронний суд від представника відповідача надійшли письмові заперечення на заяву сторони позивача про ухвалення додаткового рішення суду в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000, 00 грн. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, дослідивши заяву та матеріали цивільної справи прийшов до висновку, що заява представника позивача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини по справі, судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 липня 2025 року позов [PERSON] до ТОВ ?Діджи Фінанс?, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Гаврилів А.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволено, ухвалено: визнати, виконавчий напис, вчинений 29 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г., зареєстрованого в реєстрі за №2424 таким, що не підлягає виконанню; стягнуто з ТОВ ?Діджи Фінанс? на користь держави судовий збір у розмірі 1 816, 80 грн. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Заяву про ухвалення додаткового рішення суду представником позивача було направлено поштовою кореспонденцією 30 липня 2025 року, про що свідчить відтиск штампу поштового відділення на конверті. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що вони не містять доказів отримання стороною позивача вищезазначеного рішення суду. З урахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що заяву про ухвалення додаткового рішення стороною позивача було подано у строки, передбачені ст.141 ЦПК України. Згідно п.п.1, 3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається із позовної заяви [PERSON] , під час ухвалення рішення у справі, судом не в повному обсязі було вирішено питання в частині стягнення судових витрат, а саме в частині витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000, 00 грн. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов?язаних з розглядом справи. До витрат, пов?язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов?язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов?язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов?язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження витрат на правничу допомогу суду надано: копію договору № 12/1 про надання правової допомоги від 15 жовтня 2024 року; копію акту виконаних робіт за договором про надання правової №12/1 від 15 жовтня 2024 року, згідно якого загальна вартість за послуги з надання правової допомоги наданої адвокатом складає 6 000, 00 грн., платіжні інструкції: №@2PL037572 від 05 листопада 2024 року та №1775837217 від 13 грудня 2024 року на суму 3 000, 00 грн. (кожна) за надання правової допомоги. Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Суд не зобов?язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial