Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № б/н від 27.05.2021 року, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв`язку з неналежним виконанням умов Кредитного договору № б/н від 09.04.2021 року відповідачем [PERSON] , станом на 09.09.2025 року існує заборгованість за кредитом у розмірі 48 393,53 грн., з яких: 39 587,63 грн. - тіло кредиту, 8805,90 грн. - проценти за користування кредитом, яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь, а також просив стягнути сплачений судовий збір. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.10.2025 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб; вказану ухвалу було надіслано за зареєстрованим місцем проживання відповідача [PERSON] ( [ADDRESS] ), однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було, поштове відправлення повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Так, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 13.05.2024 у справі № 755/4829/23, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими відправленнями, які повернулися до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання», «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням учасника справи. При цьому суд, з огляду на подання позивачем документів в електронній формі та їх значний обсяг, враховуючи зміст Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року №1845/0/15-21 (зі змінами), з метою процесуальної економії, вважає за можливе розглядати (формувати та зберігати) справу у змішаній формі. Так, відповідно до п.122 Перехідних положень Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17серпня 2021 року №1845/0/15-21 (зі змінами), до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей. Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом установлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст.1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до укладеного з ПАТ КБ «ПриватБанк» Кредитного договору № б/н від 09.04.2021 року, [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Даний Кредитний договір складається з Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг і Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, тобто є договором приєднання. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Положеннями ч. 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач [PERSON] отримав кредитну картку номер [NUMBER] - «Універсальна GOLD». Користування відповідачем [PERSON] кредитними коштами підтверджується випискою за договором № б/н за період 22.05.2018 року - 09.09.2025 року (картка номер [NUMBER] ). Як вбачається із Розрахунку заборгованості за договором № б/н від 09.04.2021 року, відповідач [PERSON] належним чином не виконував зобов`язання відповідно до умов Договору, у зв`язку з чим станом на 09.09.2025 року існує заборгованість за кредитом у розмірі 48393,53 грн., з яких: 39587,63 грн. - тіло кредиту, 8805,90 грн. - проценти за користування кредитом. Однак, суд не у повній мірі погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором з огляду на таке. Заява про приєднання до Умов та Правил надання послуг, яка містить Тарифи, зокрема, ставки процентів (42% річних для карт «Універсальна»; 40,8% річних для карт «Універсальна GOLD») за користування кредитом була підписана відповідачем [PERSON] лише 27.05.2021 року. При цьому, Банком не підтверджено, що до 27.05.2021 року діяли саме такі (аналогічні) Тарифи, а не інші, що саме такі (аналогічні) Тарифи розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк». Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року (справа № 342/180/17), згідно якої неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову; надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Таким чином, проценти, які були нараховані до 27.05.2021 року стягненню з відповідача на користь позивача не підлягають. Як вбачається із Розрахунку заборгованості за договором № б/н від 09.04.2021 року станом на 09.09.2025 року, до травня 2021 року було нараховано проценти за користування кредитом у сумі 31 253,88 грн., тобто у розмірі, який значно перевищує заявлений до стягнення розмір процентів за користування кредитом - 8805,90 грн., тому проценти за користування кредитом не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які належать до договірних зобов`язань, а саме випливають із договору кредиту, встановив, що права позивача відповідачем [PERSON] порушені, а тому вони підлягають захисту, тобто позов підлягає частковому задоволенню. Так, необхідно стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за Кредитним договором № б/н від 09.04.2021 року у розмірі 39 587,63 грн. - тіло кредиту. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Приватбанк» судовий збір у розмірі 1986,37 грн., тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позов задоволено на 82%).

Outcome: partial