Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» через свого представника Моцайко В.С. звернулося до Христинівського районного суду Черкаської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 174 160,80 грн, інфляційні втрати в розмірі 23 145,23 грн та 3% річних, що становить 5 029,01 грн. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ТОВ «Черкасиенергозбут» є постачальником універсальних послуг на території Черкаської області згідно абз. 3 п.13 Розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» та додатку 3 до постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території». Постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг . Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. [PERSON] приєдналась до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, розміщеного на офіційному сайті ТОВ «Черкасиенергозбут», шляхом споживання електричної енергії та часткової оплати за вказану електричну енергію, внаслідок чого за об`єктом побутового споживача за адресою: [ADDRESS] , відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Представник позивача стверджує, що ТОВ «Черкасиенергозбут» виконало взяті на себе зобов`язання з постачання електричної енергії за адресою об`єкта споживання електричної енергії, проте відповідач, всупереч умовам публічного договору та Правил, не виконала взяті на себе зобов`язання і не здійснювала вчасно та у повному обсязі оплату спожитої електричної енергії. Відповідач [PERSON] за період із липня по вересень 2024 року включно спожила електричну енергію у загальному обсязі 40 315 кВт*год на загальну суму 174 160,80 грн, що підтверджується випискою з особового рахунку № [NUMBER] та розрахунком вартості такої спожитої електричної енергії: 40 315 кВт*год х 4,32 грн з ПДВ (тариф, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 632 від 31.05.2024) = 174 160,80 грн, проте заборгованість перед надавачем послуг не погасила. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 625 ЦК України, на заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію позивач нарахував інфляційні втрати у розмірі 23 145,23 грн та 3 відсотка річних в сумі 5 029,01 грн. Заборгованість за спожиту електричну енергію за період із 01.07.2024 по 30.09.2024 включно у розмірі 174 160,80 грн, інфляційні втрати на суму 23 145,23 грн, 3% річних у розмірі 5 029,01 грн, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн, позивач просить стягнути із відповідача. Постановленою 14.08.2025 Христинівським районним судом Черкаської області ухвалою позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом сторін, надано відповідачу термін на подання відзиву до суду. Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 03.10.2025 Акціонерне товариство «Черкасиобленерго» залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача. У поданих 06.11.2025 до суду письмових поясненнях представник третьої особи АТ «Черкасиобленерго» зазначив про обґрунтованість позовних вимог ПАТ «Черкасиенергозбут» пояснивши, що на даний час АТ «Черкасиобленерго» на підставі пункту 5 Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 виконує функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії. Тобто всі розрахунки між побутовим споживачем, яким у даній справі є [PERSON] , та ТОВ «Черкасиенергозбут» здійснюються за даними отриманими від оператора системи розподілу - АТ «Черкасиобленерго», від імені якого діє Христинівська філія Відокремленого структурного підрозділу «Уманські енергетичні мережі» АТ «Черкасиобленерго». З метою підтвердження обсягів розподіленої (спожитої) електричної енергії об`єкту побутового споживача, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , позивач звернувся до оператора системи розподілу - АТ «Черкасиобленерго» з листом №03Ц-535-2025 від 09.07.2025. Листом за вихідним №85/42/2025 від 21.07.2025 оператор системи розподілу підтвердив, що за об`єктом побутового споживача [PERSON] дійсно за період із 01.07.2024 по 30.09.2025 розподілено (спожито) електричну енергію в обсязі 40315 кВт.год. На підтвердження фактичних обсягів спожитої відповідачем електричної енергії представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, долучив до письмових пояснень розрахунок по особовому рахунку споживача № [NUMBER] (особовий рахунок № [NUMBER] ), акт контрольного огляду засобу обліку від 06.06.2025 із фото лічильника та акт вимогу від 29.07.2024. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю адвокат Моцайко В.С. позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та з урахуванням наданих позивачем та третьою особою доказів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена у порядку, встановленому нормами цивільного процесуального законодавства, будь яких клопотань до суду не надіслала, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористалася. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, АТ «Черкасиобленерго», до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав. Оскільки підстави для відкладення розгляду справи судом встановлені не було, розгляд справи вирішено проводити за відсутності відповідача та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. З урахуванням п. 2 ч. 1 ст. 244 ЦПК України ухвалення та проголошення судового рішення у справі відкладено до 12 год 00 хв 29.12.2025. Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. За приписами ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 12,13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі по тексту Закон). Частиною 1 ст. 12 Закону унормовано, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Згідно з п. 1 ч. 2 ст.7, п. 2 ч. 2 ст.8 Закону обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг одночасно покладено, як на споживача (відповідача), так і на виконавця (позивача). Споживачем житлово-комунальних послуг в розумінні вищевказаного Закону є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладений відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Із досліджених у судовому засіданні письмових документів судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі продажу від 03.11.2009 є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Зазначена обставина підтверджується копією інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 15.05.2025. Відповідно до довідки Виконавчого комітету Христинівської міської ради №09/2/03-241 від 23.07.2025 [PERSON] є власником вищевказаного будинковолодіння, де зареєстрована та проживає. Згідно зі ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Укладеного Договору зі споживачем [PERSON] про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг матеріали справи не містять. Водночас відповідно до п. 2 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (далі по тексту Правила) укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови. Відповідно до п. 7 вказаної вище Постанови договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умов надання рахунку постачальником універсальної послуги), або підписання заяви приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщено на офіційному сайті ТОВ «Черкасиенергозбут» за посиланням: http://energozbut.ck.ua/pob.html. До вказаного договору відповідач [PERSON] приєдналася шляхом споживання електричної енергії та часткової оплати за надані послуги, внаслідок чого за об`єктом побутового споживача відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Умови договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312, та є однаковими для всіх споживачів. З урахуванням досліджених судом доказів встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли договірні правовідносини з приводу постачання та споживання електроенергії. Предметом розгляду даної справи є вимога ТОВ «Черкасиенергозбут» про стягнення з [PERSON] заборгованості за електричну енергію фактично спожиту відповідачем у період із липня 2024 року по вересень 2024 року. Згідно із ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Виконавець комунальної послуги, який займає монопольне становище на ринку, за наявності у нього технічних можливостей надання комунальної послуги не вправі відмовити в укладенні відповідного договору споживачеві чи іншій особі, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, якщо інше не передбачено законом. Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Як зазначалось вище, плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Позивач надіслав відповідачеві рахунки за спожиту електричну енергію за липень, серпень, вересень 2024 року, які містять відомості про спожиту електроенергію та розраховану до сплати суму, що свідчить про те, що споживач про наявність боргу повідомлена. Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», статтями 67, 68 Житлового кодексу України передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а також встановлений обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Виходячи з аналізу вищезазначених норм Закону, споживачі зобов`язанні оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними, як на виконання умов договору, так і отриманих споживачем до укладення відповідного договору. Отже, у відповідача в силу Закону наявний обов`язок оплачувати послуги, отримані нею за відповідний період. Із наданої суду інформації за особовим рахунком № [NUMBER] за період із січня 2019 року по липень 2025 року встановлено, що [PERSON] використовувала електроенергію та частково здійснювала оплати за отримані комунальні послуги. Станом на липень 2025 року за відповідачем рахується заборгованість у сумі 173 197,44 грн. Згідно розрахунку по особовому рахунку № [NUMBER] , який ведеться оператором системи розподілу та відображає динамку споживання електричної енергії за відповідні розрахункові періоди, [PERSON] за період із липня 2024 року по вересень 2024 року спожила 40 315 кВт електроенерії. Актом контрольного огляду засобів комерційного обліку електричної енергії від 06.06.2025 працівник АТ «Черкасиобленерго» в присутності споживача засвідчив споживання означеної кількості електроенергії. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, заперечень щодо обсягу спожитої електроенергії та розміру заборгованості не подала. Факт використання електричної енергії не спростувала. Частиною 1 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте, відповідно до п. 1 ч. 1ст. 20 цього ж Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений у п. 5 ч. 3ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Суд встановив, що позивач в повному обсязі виконав свої зобов`язання по наданню послуг. Доказів протилежного, зокрема, ненадання відповідачу [PERSON] послуг, надання неякісних послуг тощо, судом не встановлено. Однак, відповідач належним чином зобов`язання по оплаті послуг за спожиту електроенергію не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість за отримані житлово-комунальні послуги з електропостачання за період з липня 2024 року по вересень 2024 року в розмірі 174 160,80 грн, що підтверджується випискою заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] , який наданий позивачем та приймається судом до уваги, як належний та допустимий доказ, при цьому, відповідачем зазначений розрахунок заборгованості не оспорений, не спростований, розрахунок на спростування визначеної позивачем заборгованості суду не наданий. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача основної суми боргу 174 160,80 грн підлягає до задоволення повністю. Позивач, пред`являючи вимоги про стягнення основної суми боргу, просив у тому числі, стягнути інфляційні втрати в розмірі 23 145,23 грн та три проценти річних від простроченої суми, що становить 5 029,01 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Закріплена у ч.1 ст. 26 Закону правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та 3 % річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові. Згідно наданого позивачем розрахунку суми боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних за весь час прострочення платежу, відповідач має заборгованість по оплаті наданих послуг: сума основного боргу 174 160,80 грн, інфляційні втрати за час прострочення зобов`язання 23 145,23 грн, 3% річних від простроченої суми 5029,01 грн, які нараховані на основну суму боргу. З таким розрахунком індексу інфляції та трьох процентів річних суд погоджується, вважає його правильним, при цьому, відповідачем зазначений розрахунок заборгованості неоспорений та не спростований. Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних також підлягають до задоволення. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст.81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставин при невизнані їх сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Враховуючи встановлені судовим розглядом обставини та нормативно правове обґрунтуванням спірних правовідносин, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. За приписами ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню із відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved