Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-30 00:00:00

У червні 2025 року ТОВ "Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів" звернулося з позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути з останньої на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 304/5980866-СК від 18.02.2019 у розмірі 35 907,34, з яких: 18 624,99 грн - загальна заборгованість по тілу кредита, 17 282,35 грн - загальна заборгованість по відсоткам, 0 грн - загальна заборгованість по комісії, 0 грн - пеня/штрафи; судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору в сумі 3 028 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18.02.2019 між відповідачкою та АТ "ТАСКОМБАНК" укладений договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 304/5980866-СК, підписанням якого [PERSON] акцептувала публічну пропозицію АТ "ТАСКОМБАНК", розміщену на вебсайті банку www.tascombank.com.ua, та беззастережно приєдналась до умов договору. Строк дії кредитного ліміту за кредитним договром становить 365 днів з моменту повідомлення банком про факт встановлення кредитного ліміту. При цьому після закінчення зазначеного періоду, строк дії кредитного ліміту автоматично пролонгується, крім випадків, якщо банк пррийняв рішення на продовження строку дії кредитного ліміту; направлення клієнтам до банку письмової заяви про відмову від користування лімітом кредитної лінії та/або про закриття поточного рахунку. Умови вищезазначеного кредитного договору відповідачкою не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, у зв`язу з чим утворилась заборгованість у вищевказаній сумі. 04.04.2024 між ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" та АТ "ТАСКОМБАНК" укладено договір факторингу № НІ/11/17-Ф, за умовами якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідачки за вищевказаним кредитним договором. Позивач вважає, що таким чином, набув право вимоги до відповідачки. Ухвалою судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 17.06.2025 цивільну справу за позовом ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором направлено за підсудністю до Заводського районного суду м. Миколаєва Увалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.10.2025 відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, ухваливши заочне рішення. Відповідачка, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася без повідомлення причин, відзив не подала. Відповідно до ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з частинами 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1-3 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ст. 1048 ЦК України визгачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Судом встановлено, що до АТ «Таскомбанк» звернулася [PERSON] з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 18.02.2019 підписала заяву-договір про приєднання до публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 304/5980866-СК, якою підтвердила достовірність, повноту та дійсність відомостей, відображених в заяві-договорі та в офіційних документах, наданих позичальником банку та акцептувала публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (розміщену на сайті www.tascombank.com.ua) та беззаперечно приєдналася до умов договору, погодилася з тим, що заява-договір та Тарифи банку є невід`ємними частинами договору. У заяві відповідачка просила відкрити їй поточний рахунок у гривні, операції по яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів та виявила бажання оформити на своє ім`я платіжну картку з встановленням бажаного кредитного ліміту 24 200 грн. У заяві зазначено, що відповідачка отримала картку з номером [NUMBER] . Крім того, до укладення договору, відповідачка 16.02.2019 підписала паспорт споживчого кредиту за картою "Велика П`ятірка", в якому зазаначені основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, зокрема пільгова процентна ставка: 0,00001%, базов апоцентна ставка 43,2% річних, загальні витрати за кредитом, реальна річна процентна ставка, відсотків річних - 44,70%, порядок повернення кредиту: щомісяця до останнього дня місяця, наступного за звітним, у розмірі 5% від суми заборгованості (не менше 100 грн, але не більше залишку заборгованості). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 304/5980866-СК від 18.02.2019 за період з 04.04.2024 по 30.04.2025 заборгованість не погашена. залишок заборгованості складає 35 907,34 грн. 04.04.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № НІ/11/17-Ф, за умовами якого фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу та інші дані зазначаються в реєстрі прав вимоги, який формується згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до реєстру прав вимог до зазначеного договору факторингу, позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] за кредитиним договором № 304/5980866-СК від 18.02.2019 в сумі 35 907,34 грн. Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позивач набув право грошової вимоги за кредитним договором № 304/5980866-СК від 18.02.2019 в сумі 35 907,34 грн. Відповідачка свої зобов`язання за договором не виконала, у зв`язку з чим наявна заборгованість, розмір якої відповідачкою не спростований. Отже, суд вважає, що позов необхідно задовольнити, стягнувши з відповідачки на користь позивача нараховану заборгованість за кредитним договором. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд дійшов такого висновку. Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суду з позовною заявою ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" сплатило 3028 грн судового збору, а оскільки позовні вимоги задовольняються, з відповідачки на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, у вказаній сумі.

Outcome: approved