Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

Представник позивача АТ «Комерційний банк «Глобус» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 23.01.2022 року між АТ «Комерційний банк «Глобус» та [PERSON] було укладено Договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус» шляхом подачі Заяви-анкети на приєднання до вказаного договору. Відповідно до умов Договору банком відкрито позичальнику програму кредитування та погоджено умови кредитування та графік платежів: сума кредиту 18498,00 грн., строк кредитування 24 місяці з 24.01.2022 року по 23.01.2024 року, пільговий період 5 місяців з 24.01.2022 року по 24.06.2022 року, комісія за управління кредитом 3,00%, розмір процентної ставки 0,00001% річних, схема повернення кредиту - ануїтет, реальна процентна ставка 64,87330% річних, загальна вартість кредиту 29041,86 грн. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, але згідно розрахунку заборгованості, у зв`язку із порушенням умов Договору станом на 01 березня 2025 року, заборгованість позичальника за Договором становить 26616,36 грн., в тому числі: 16072,50 грн. - прострочена заборгованість по кредиту, 10543,86 грн. - прострочена заборгованість по процентам (комісіям). У добровільному порядку заборгованість відповідачкою не погашена, а тому Банк змушений звернутися до суду з даним позовом. Вказану суму заборгованості позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, крім того просить стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3028,00 грн. та витрат на правничу допомогу в сумі 7500,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності за наявними доказами у справі, просив винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. На підставі ч. 4 ст.223, ч. 2 ст.247, ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалює у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 23.01.2022 року між акціонерним товариством «Комерційний банк «Глобус» та [PERSON] було укладено Договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус» шляхом подачі Заяви-анкети № 41709354 на приєднання до вказаного договору. У Заяві-анкеті позичальником зазначено власні персональні дані, погоджено умови кредитування та графік платежів: сума кредиту 18498,00 грн., строк кредитування 24 місяці з 24.01.2022 року по 23.01.2024 року, пільговий період 5 місяців з 24.01.2022 року по 24.06.2022 року, комісія за управління кредитом 3,00%, розмір процентної ставки 0,00001% річних, схема повернення кредиту - ануїтет, реальна процентна ставка 64,87330% річних, загальна вартість кредиту 29041,86 грн. Зобов`язання передбачені кредитним договором відповідач не виконав. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором від 23.01.2022, станом на 01.03.2025 року заборгованість за кредитним договором становить 26616,36 грн., в тому числі: 16072,50 грн. - прострочена заборгованість по кредиту, 10543,86 грн. - прострочена заборгованість по процентам (комісіям). З виписки по особовому рахунку за договором від 23.01.2022 за період з 24.01.2022 по 01.03.2025, наданої позивачем, вбачається, що відповідач активно користувався кредитними кошами. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Суд, аналізуючи норми діючого законодавства, що регулюють договірні відносини між сторонами та визначають правові наслідки порушення зобов`язання у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між позивачем та відповідачкою, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, то слід зазначити наступне. Відповідно до ст.137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Як встановлено ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Так, позивачем на підтвердження понесених витрат на правову допомогу надано копію договору №010725 від 01.07.2025 про надання професійної правничої допомоги, укладеного з адвокатом Рибитва О.А., довіреність на ім`я останнього, а також Акт № 41709354 від 21.07.2025 прийому-передачі послуг за вищевказаним договором та копію платіжного документа від 25.07.2025 про перерахування ФОП [PERSON] коштів за договором №0107202 від 01.07.2025 року в сумі 7500 грн. Суд враховує, що вказана категорія справ відноситься до малозначних та розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням ціни позову, а також те, що представник позивача безпосередньої участі у судових засіданнях не брав, зазначивши у позовній заяві про розгляд справи у його відсутність, тому заявлена сума є завищеною. Отже, суд вважає за необхідне, виходячи із засад розумності, беручи до уваги співмірність розміру витрат на виконання професійної правничої допомоги з ціною позову та обсягом фактично виконаних робіт, а також пропорційності стягнення судових витрат, стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 5500 грн.

Outcome: approved