Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

На підставі ухвали судді Ленінського (наразі Інгульського) районного суду м. Миколаєва від 19.08.2024 до Корабельного районного суду м. Миколаєва за підсудністю надійшла цивільна справа № 489/6000/24 за вказаним вище позовом. Позивач, через систему «Електронний суд», звернувся до суду з вказаним вище позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначав, що 15.03.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 802646440 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 10 000 грн. на умовах строковості, зворотності та платності. Кредитодавець умови договору виконав у повному обсязі, 15.03.2020 перерахував грошові кошти в сумі 10 000 грн. на банківську карту відповідача № [NUMBER] . Відповідач зобов`язання з повернення кредитних коштів не виконав і його заборгованість за вказаним кредитним договором складає 26 105 грн., з яких 10 000 грн. заборгованість за кредитом, 16 105 грн. за процентами. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого продовжений додатковими угодами загалом до 31.12.2022. За умовами цього договору ТОВ «Таліон Плюс» набуло право вимоги до боржників, згідно з реєстром прав вимоги 85 від 23.06.2020, у тому числі і до відповідача на загальну суму 24 405 грн. 05.08.2020 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу № 05/0820-01 строк дії якого продовжений додатковими угодами загалом до 30.12.2024 включно. За умовами цього договору ТОВ «Онлайн Фінанс» набуло право вимоги до боржників, згідно з реєстром прав вимоги 9 від 05.03.2023, у тому числі і до відповідача на загальну суму 26 105 грн. За договором факторингу № 17/07/24 від 17.07.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступив ТОВ «ФК «Ейс» право грошової вимоги до боржників, зазначених в реєстрі боржників, у тому числі і до відповідача на суму 26 105 грн. Посилаючись на те, що відповідач не виконав зобов`язання за кредитним договором, кредитні кошти у визначені строки не повернув, просив позов задовольнити у повному обсязі. Ухвалою судді від 24.09.2024 провадження у зазначеній справі було відкрито та постановлено розглядати справу по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно відповідачу встановлено строк для подання заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача неодноразово надсилалася копія ухвали про відкриття провадження. Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у цьому випадку, суду. Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (провадження № П/9901/87/18, № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б. Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала. У зв`язку з чим, згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи письмовими доказами, що 15.03.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 8026464440, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 10 000 грн. строком на 30 днів, до 14.04.2020, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 25,50% від суми кредиту в розрахунку 0,85% на день. У випадку користування кредитом понад строк, встановлений у договорі, застосовується базова процентна ставка у розмірі 1,70%від суми кредиту. З огляду на матеріали справи договір та додаток до нього Графік розрахунків, підписані сторонами шляхом вчинення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, що підтверджується розділом 5 Договору «Реквізити сторін». Отже, договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало свої зобов`язання за договором № 8026464440 від 15.03.2020 та здійснило переказ грошових коштів у розмірі 10 000 грн. для зарахування на платіжну картку [PERSON] , що підтверджуються платіжним дорученням від 15.03.2025, довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» № 07/2024 від 12.07.2024 та випискою з особового рахунку відповідача. В матеріалах справи відсутні докази повернення відповідачем отриманих у кредит коштів кредитору. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого продовжений додатковими угодами загалом до 31.12.2022. За умовами цього договору ТОВ «Таліон Плюс» набуло право вимоги до боржників, згідно з реєстром прав вимоги 85 від 23.06.2020, у тому числі і до відповідача на загальну суму 24 405 грн. 05.08.2020 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу № 05/0820-01 строк дії якого продовжений додатковими угодами загалом до 30.12.2024 включно. За умовами цього договору ТОВ «Онлайн Фінанс» набуло право вимоги до боржників, згідно з реєстром прав вимоги 9 від 05.03.2023, у тому числі і до відповідача на загальну суму 26 105 грн. За договором факторингу № 17/07/24 від 17.07.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступив ТОВ «ФК «Ейс» право грошової вимоги до боржників, зазначених в реєстрі боржників, у тому числі і до відповідача на суму 26 105 грн. Вказана заборгованість підтверджується відповідними розрахунками, наданими позивачем. Згідно з частиною 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу, до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Копії договорів факторингу та реєстрів права вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. Таким чином, позивач ТОВ «ФК «Ейс» має право грошової вимоги до [PERSON] щодо стягнення його заборгованості за кредитним договором № 8026464440 від 15.03.2020, укладеним між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. На підставі пункту 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до змісту статей 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до складеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договором становила 24 405 грн. за період з 15.03.2020 до 23.06.2020. За розрахунком, складеним ТОВ «Таліон Плюс» заборгованість відповідача станом на 30.05.2023 складає 26 105 грн., з яких 10 000 грн. заборгованість за кредитом, 16 105 грн. за процентами. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.2 ст.82 ЦПК України). Відповідач докази належного виконання зобов`язання з погашення кредитної заборгованості не надав. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтовані та підлягають до задоволення у повному обсязі. За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України). На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги № 1807/24-01 від 18.07.2024 з додатковою угодою № 4, укладеного між ТОВ «ФК «Ейс» та АБ «Тараненко та партнери». Згідно з актом прийому-передачі наданих послуг від 18.07.2024 витрати на професійну правничу допомогу у цій справі складають 6000 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 8422,40 грн., з яких 2422,40 грн. витрат зі сплати судового збору та 6000 грн. витрат на правничу допомогу. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved