Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

03.06.2025 товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором позики №79128129 від 19.07.2024 в розмірі 16 161,75 грн., за Договором позики №2995489 від 10.07.2024 в розмірі 23 760,00грн. та 3028,00 грн. судового збору. Ухвалою суду у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомленням сторін. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Копія ухвали про відкриття провадження разом з позовом скеровані відповідачу супровідним листом за вказаною у матеріалах справи його електронною адресою [INFO] , що стверджується довідкою про доставку електронного листа 07.10.2025. Отже, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи судом. У встановлений строк відзиву на позов не подав. Враховуючи наведене, суд, зі згоди представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України. Згідно з ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких мотивів. Судом встановлено, що 19.07.2024р. між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитор) та [PERSON] (далі - відповідач, позичальник) укладено Договір позики №79128129. Цей договір підписано електронним цифровим підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. За цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Підписанням цього Договору позики відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги. А також погодився, що до моменту підписання Договору позики вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі. Договір Позики укладений Сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем Товариства, в результаті чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», у Сторін Договору позики виникли цивільні права та обов`язки. Зобов`язання за цим договором відповідач не виконував, що призвело до виникнення у нього заборгованості. В подальшому ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021р. передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», як новому кредитору, право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі й до [PERSON] за Договором позики №79128129. Таким чином, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за вказаним договором. У зв`язку з цим позивачем на адресу відповідача було направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору та включення його персональних даних до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. Проте [PERSON] не здійснив жодного платежу ні на рахунки ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ні ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Крім цього, 10.07.2024 між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитор) та [PERSON] укладено Договір позики №2995489. Цей договір також підписано електронним цифровим підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. За цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Зобов`язання за цим договором відповідач не виконував, що призвело до виникнення у нього заборгованості. В подальшому ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021р. передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», як новому кредитору, право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі й до [PERSON] за Договором позики №2995489. Таким чином, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за цим договором. У зв`язку з чим позивачем на адресу відповідача було направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору та включення його персональних даних до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. Проте [PERSON] не здійснив жодного платежу ні на рахунки ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ні ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Правовідносини, що виникли між сторонами є договірними. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1, 2 ст. 1054 ЦК України). Договори позики №79128129 від 19.07.2024 та №2995489 від 10.07.2024 були підписані електронним цифровим підписом відповідача, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і були надіслані на номер мобільного телефону відповідача. У даному випадку правовідносини між сторонами стосуються виконання договору позики в електронному вигляді в інформаційно-телекомунікаційній системі відповідача. Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», зокрема статтями 11, 12 цього Закону, які суд застосовує при вирішенні спору. Частиною 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Суд вважає, що між сторонами були укладені договори позики, позикодавець виконав свої зобов`язання за договорами, надавши відповідачу кредит, а останній користувався кредитними коштами, проте неналежним чином не виконував зобов`язання за кредитними договорами, допустив заборгованість. Розмір заборгованості за кредитом та процентами за користування ним в межах строку кредитування суд визнає обґрунтованим. Відповідно до наданих позивачем розрахунків розмір заборгованості відповідача : - за Договором позики №79128129 від 19.07.2024р. становить 16 161,75 грн., з яких: 5 500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою кредиту; 1 237,50 грн. сума заборгованості за відсотками, 9 424,25грн. - сума заборгованості за пенею; - за Договором позики №2995489 від 10.07.2024 становить 23 760,00 грн., з яких: 8 000,00грн. сума заборгованості за основною сумою кредиту; 15,20 грн. сума заборгованості за відсотками, 13 360,00грн. - сума заборгованості за пенею, 2 384,80 грн. - комісія за надання позики. Суд вважає вимоги позивача про стягнення заборгованості за основною сумою кредиту і за відсотками обґрунтованими. Щодо вимоги про стягнення пені в розмірі 9 424,25 грн. за Договором позики №79128129 та 13 360,00грн. за Договором позики №2995489 грн. суд зазначає наступне. Заявляючи вимогу про стягнення пені, позивач не надав належного та обґрунтованого його розрахунку. Крім того, відповідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, у стягненні пені в сумі 9 424,25 грн. за Договором позики №79128129 та 13 360,00грн. за Договором позики №2995489 слід відмовити. Щодо вирішення вимоги про стягнення комісії за надання кредиту за Договором позики №2995489 від 10.07.2024 в розмірі 2 384,80 грн, яка визначена умовами кредитного договору, і є платою безпосередньо за надання кредитних коштів позичальнику, суд зазначає таке. Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту. Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Як встановлено ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику. Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15. За таких обставин, умови договору щодо сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту в розмірі 2 384,80 грн є нікчемними з моменту укладення договору, а відтак відсутні підстави визнати [PERSON] боржником за цим платежем. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають: за Договором позики №79128129: 5500,00 грн. - заборгованості за основною сумою боргу, 12 37,50 грн. - сума за відсотками; за Договором позики №2995489: 8 000,00грн. - заборгованості за основною сумою боргу, 15,20грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: partial