Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №00-9951151 від 04.09.2024, кредитним договором №00-9960957 від 12.09.2024 у сумі 32032,62 грн, а також понесених судових витрат. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 04.09.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 00-9951151, який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Кредитор свої обов`язки за договором виконав у повному обсязі та надав кредит шляхом безготівкового перерахування коштів у сумі 6900 грн. Крім того, 12.09.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 00-9960957, який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Кредитор свої обов`язки за договором виконав у повному обсязі та надав кредит шляхом безготівкового перерахування коштів у сумі 3000 грн. Відповідачка порушила умови договорів та у встановлені строки кошти не повернула. Всупереч умовам кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до [PERSON] , остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ за кредитним договором №00-9951151 від 04.09.2024, кредитним договором №00-9960957 від 12.09.2024 у сумі 32032,62 грн. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Новозаводський районний суд міста Чернігова ухвалою від 24 жовтня 2025 року відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача при подачі позову просив розглядати справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся нелажним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. З урахуванням вищевикладеного, судом 08.01.2026 постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ч. 4 ст. 223, ст.ст. 280-281 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин 04.09.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 00-9951151, згідно з яким відповідачці надано кредит у формі кредитної лінії, а остання зобов`язувалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію, а також виконати інші обов`язки, передбачені договором (а.с.7-11). Згідно пунктів 1.2, 1.3 Договору сума ліміту кредитної лінії складає 6900 грн, строк кредитування -360 календарних днів. Відповідно до п. 1.5 Договору стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 0,94 % в день від суми кредиту за кожен день кредитування, знижена процентна ставка 0,85% в день (надається в якості заохочення). Згідно пункту 1.6 Договору кредитодавець одноразово нараховує Комісію за надання кредиту у розмірі 20,00% від суми кредиту, що складає 1380 грн, яку позичальник зобов`язаний сплатити. Згідно пункту 2.8 Договору сума кредиту перераховується на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Згідно із п. 2.2 договір укладено сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Додатком № 1 до договору є графік платежів (а.с. 12). Договір з Додатком № 1 та паспорт споживчого кредиту підписані [PERSON] аналогами ЕЦП у формі одноразових ідентифікаторів «21722», «87801». Згідно детального розрахунку заборгованості за договором № 00-9951151 від 04.09.2024, проведеного ТОВ «МАКС КРЕДИТ», станом на 19.03.2025 сума заборгованості [PERSON] за основним зобов`язанням склала 6900 грн, за процентами 12777,42 грн., за комісіями 1380,00 грн., штрафні санкції 3450,00 грн. (а.с. 15-16) Окрім того, 14.09.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 00-9960957, згідно з яким відповідачці надано кредит у формі кредитної лінії, а остання зобов`язувалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію, а також виконати інші обов`язки, передбачені договором (а.с.17-21). Згідно пунктів 1.2, 1.3 Договору сума ліміту кредитної лінії складає 3000,00 грн, строк кредитування -360 календарних днів. Відповідно до п. 1.5 Договору стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 0,94 % в день від суми кредиту за кожен день кредитування. Згідно пункту 1.6 Договору кредитодавець одноразово нараховує Комісію за надання кредиту у розмірі 20,00% від суми кредиту, що складає 600 грн, яку позичальник зобов`язаний сплатити. Згідно пункту 2.8 Договору сума кредиту перераховується на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Згідно із п. 2.2 договір укладено сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Додатком № 1 до договору є графік платежів (а.с. 21 зворот) Договір з Додатком № 1 та паспорт споживчого кредиту підписані [PERSON] аналогами ЕЦП у формі одноразових ідентифікаторів «94312», «07412». Згідно детального розрахунку заборгованості за договором № 00-9951151 від 04.09.2024, проведеного ТОВ «МАКС КРЕДИТ», станом на 19.03.2025 сума заборгованості [PERSON] за основним зобов`язанням склала 3000,00 грн, за процентами 2425,20 грн, за комісіями 600 грн, штрафні санкції 1500 грн. (а.с. 24) 19.03.2025 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №19032025-МК/ЄАПБ, відповідно до умов якого ТОВ «МАКС КРЕДИТ» передало (відступило) за плату, а ТОВ ФК «ЄАПБ» прийняло належні первісному кредиторові права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників (а.с. 25-26, 27, 28). Як вбачається з витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 19032025-МК/ЄАПБ ВІД 19.03.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №00-9951151 від 04.09.2024, кредитним договором №00-9960957 від 12.09.2024 (а.с.29, 30). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Матеріали справи свідчать про те, що кредитний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до частин 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Порядок укладення електронного договору передбачено нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також у ст. 12 цього Закону, зазначено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно із ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу. За змістом статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до статей 1048-1052, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Із змісту ст. 1054 ЦК України слідує, що за кредитним договором, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно з частинами 1, 2 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Враховуючи викладене, ТОВ «ФК «ЄАПБ», як новий кредитор, правомірно набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №00-9951151 та за кредитним договором №00-9960957. Згідно з статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 612 ЦК України регламентовано, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (терміни), а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. У свою чергу відповідачкою не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості перед позивачем. За такого, ураховуючи положення статей 509, 526, 536, 629 ЦК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за договором №00-9951151 у сумі 21057,42 грн та заборгованість за договором №00-9960957 у сумі 6025,20 грн. Що стосується вимог про стягнення з відповідача заборгованості за штрафними санкціями, суд зазначає таке. Договором кредитної лінії №00-9951151 та №00-9960957 передбачені умови відповідальності сторін, зокрема, неустойки у вигляді штрафу (п. 6.4., п.п.п 6.4.1. Договору). Пред`являючи вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за штрафними санкціями, позивачем не надано ані детального розрахунку нарахування таких санкцій, ані роз`яснення щодо такого нарахування. Згідно з ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Крім того, суд зазначає, що з 17.03.2022 року набрав чинності пункт 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, яким передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому був продовжений та діє і до нині. З матеріалів справи вбачається, що Договір кредитної лінії №00-9951151 та Договір кредитної лінії №00-9960957 були укладені в 2024 році, тобто у період дії воєнного стану, а отже, з урахуванням положень пункту 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, відповідачка звільнена від обов`язку сплати на користь позивача, як кредитодавця, штрафних санкцій (неустойки) в загальному розмірі 4950,00 грн. Отже, вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених наданими доказами, які були вивчені та досліджені судом, суд доходить висновку, що позов належить задовольнити частково, стягнувши з відповідача загальну суму заборгованості за наданими кредитними договорами у розмірі 27 082,62 грн. V. Розподіл судових витрат На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір пропорційно до задоволених вимог у розмірі 2560,08 грн (3028х27082,62/32032,62). На підставі викладеного та

Outcome: partial