Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про оголошення її двоюрідного брата [PERSON] , [INFO] померлим. Зазначає, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , яка є останнім відомим його місцем проживання. До 2010 року заявник та інші родичі спілкувались з ним по телефону. Зазначає, що з 2010 року з [PERSON] втрачено зв`язок, жодних відомостей про його місцеперебування немає. 14.11.2016 року було складено акт за №163 про те, що [PERSON] не проживає за місцем реєстрації: [ADDRESS] . 13.06.2017року складено акт за №71 про те, що [PERSON] не проживає за місцем реєстрації: [ADDRESS] . [PERSON] вів асоціальний спосіб життя, зловживав алкоголем, тому заявниця припускає, що ці обставини загрожували йому смертю. [INFO] померла мати [PERSON] , тітка заявниці - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 04.06.1996 року, квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у рівних частках кожному. 19.02.2010 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку вказаної квартири після смерті її чоловіка [PERSON] .. Державним нотаріусом Соснівської державної нотаріальної контори Львівської області, за заявою заявниці заведено спадкову справу №69519797 після смерті [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 28.07.2022 року. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Оголошення [PERSON] померлим необхідне для оформлення спадкових прав. Просить суд оголосити померлим [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Нововолинськ, Волинської області. Представник заявниці адвокат Пилипів В.І. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи Шептицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шептицькому районі Львівської області західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не прибув, у наданому суду клопотанні просив розгляд справи проводити у його відсутності, при винесенні рішення у справі покладається на розсуд суду. Представник заінтересованої особи Соснівської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не прибув, надав суду заяву у якій просив розгляд справи проводити у його відсутності. Заслухавши представника заявника та дослідивши докази в справі суд приходить до наступного висновку. Із копії паспорта громадянина України, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Нововолинськ, Волинської області значиться зареєстрованим в [ADDRESS] . Згідно копії свідоцтва про народження заявниці [PERSON] , її матері [PERSON] та тітки [PERSON] , а також свідоцтва про народження [PERSON] , встановлено, що заявниця є двоюрідною сестрою останнього. 14.11.2016 року виконкомом Соснівської міської ради Львівської області складено акт за №163 про те, що [PERSON] не проживає за місцем реєстрації: [ADDRESS] . Також 13.06.2017року виконкомом Соснівської міської ради Львівської області складено акт за №71 про те, що [PERSON] не проживає за місцем реєстрації: [ADDRESS] . Згідно копії свідоцтва про смерть [INFO] померла мати [PERSON] [PERSON] . 19.02.2010 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку квартири в [ADDRESS] , після смерті чоловіка [PERSON] .. Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 04.06.1999р., 1/3 частка вищевказаної квартири належить [PERSON] . Із копії матеріалів спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] . Соснівською державною нотаріальною конторою, зокрема встановлено, що така заведена за заявою [PERSON] , як племінниці спадкодавці. В ході розгляду справи судом задоволено клопотання представника заявника зокрема щодо витребування у МОЗ України інформації щодо укладення [PERSON] декларації на медичне обслуговування з будь-яким лікарем на території України, однак із відповіді від 30.06.2025р. встановлено, що МОЗ України не є розпорядником такої інформації. Також задоволено клопотання щодо витребування у ДПС України відомостей з Державного реєстру про джерела та суми нарахованих та виплачених доходів, отриманих від податкових агентів [PERSON] за період з 2010р. по даний час, та із одержаної відповіді від 11.08.2025р. встановлено, що у Державному реєстрі відсутні вказані відомості. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість і зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини-матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Відповідно до ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Згідно ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно дост. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В ході розгляду справи суд сприяв заявнику у здобутті доказів в обґрунтування своїх вимог, зокрема шляхом задоволення клопотань щодо витребування таких доказів. Однак матеріали справи не підтверджують, що місце знаходження [PERSON] нікому невідоме, того, що він не виходить на зв`язок з рідними, також того, що він ймовірно є особою, що померла жодного доказу як показів свідків цьому чи інших доказів заявником суду не надано. Враховуючи вищевикладене, оцінивши наведені заявником обставини та мету, з якою їй необхідно оголосити особу померлою, суд не здобув підстав для задоволення заяви. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed