Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «БРАЙТ-К» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1/4221752 від 25.01.2022 в розмірі 219976,59 грн., а також судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 25.01.2022 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №1/4221752, відповідно до якого банк надав, а позичальник отримав кредитні кошти в сумі 100 000,00 гривень строком на 60 місяців з 25.01.2022 по 24.01.2027. Процентна ставка фіксована та становить 36,00% річних. Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. 18.12.2024 між АТ «КРЕДІАГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БРАЙТ-К» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №5-2024, відповідно до умов якого до нового кредитора перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №1/4221752 від 25.01.2022. Відповідно до Реєстру прав вимоги №1 від 20.12.2024 до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 202869,57 грн, з яких: 68886,38 грн строкова заборгованість за тілом кредиту; 7632,20 грн прострочена заборгованість за тілом кредиту; 1302,32 грн. заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом; 54043,85 грн - заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом; 27804,82 грн. за простроченими реструктуризованими процентами за користування кредитом; 1302,32 грн -заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості; 29700,00 грн -прострочена заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості12150,00 грн. - прострочена заборгованість за реструктуризованою комісією за обслуговування кредитної заборгованості. Позивачем за період з 20.12.2024 по 31.07.2025 було нараховано: - проценти за користування кредитом 16357,02 гривень; - комісія за обслуговування кредитної заборгованості 10800,00 гривень. Позивач зазначає, що відповідач не виконує в повній мірі умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит не сплачує проценти за користування кредитом та комісію. Станом на день звернення з позовом заборгованість за кредитним договором №1/4221752 від 25.01.2022 не погашена. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №1/4221752 від 25.01.2022 у розмірі 219976,59 грн, а також судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою суду від 08.09.2025 відкрито спрощене провадження та призначено судове засідання. Надано відповідачу строк для надання відзиву на позов. 27.10.2025 представником відповідача, адвокатом Кокоревим Е.О., який діє на підставі договору про надання правової допомоги, надано відзив на позовну заяву, в якому просить визнати вимоги позивача щодо стягнення комісії за обслуговування кредиту в сумі 54000,00 грн необґрунтованими та відмовити у їх задоволенні, оскільки пункт 1.4.2 договору містить нікчемну умову, посилаючись на висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду. 31.10.2025 представником позивача надана відповідь на відзив, в якій зазначено, що сторона позивача вважає необґрунтованим посилання представника відповідача на позицію Верховного Суду, щодо вимоги про стягнення комісійної винагороди, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 справі №363/1834/17, яка стосується кредитного договору, укладеного ще до набрання чинності Законом України «Про споживче кредитування», та ґрунтується на положеннях Закону України «Про захист прав споживачів», редакція якого була суттєво змінена на дату укладання Кредитного договору. Згідно ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено право банку включати до загальних витрат за споживчим кредитом комісії за обслуговування кредитної заборгованості розрахунково-касове обслуговування. Позивач вважає, що відсутні підстави для визнання нікчемним зазначеного положення Кредитного договору і, відповідно, заперечення представника Відповідача щодо вимоги про стягнення комісії є необґрунтованими. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на підстави, викладені в позові а також у відповіді на відзив, викладені вище. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, факт отримання кредиту відповідачем не оспорював, однак вважав безпідставними нарахування позивачем комісійної винагороди в розмірі 54000,00 грн., які є нікчемними. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬБАНК» в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. За наслідком судового засідання 18.12.2025 суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та визначив дату та час його проголошення 26.12.2025 о 10:30 год. Відповідно до ч.1ст.244ЦПК України після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. У виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення. Згідно з ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику)учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Враховуючи вищенаведене, дата ухвалення рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «БРАЙТ-К» до [PERSON] , третя особа Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором є дата складення повного судового рішення. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 25.01.2022 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] укладений Кредитний договір №1/4221752 (а.с. 11). Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору №1/4221752, кредитор надає позичальнику кредит в сумі 100 000,00 грн строком на 60 місяців - з 25.01.2022 до 24.01.2027 (включно). Позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за Договором щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту (Додаток №1 до Договору, що є його невід`ємною частиною), як день повернення кредиту. Відповідно до п.1.2 Кредитного договору №1/4221752, кредит надається позичальнику на споживчі потреби шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника № [NUMBER] . Відповідно до п.1.4.1 Кредитного договору №1/4221752, процентна винагорода фіксована та становить 36,00% річних. Відповідно до п.1.4.2 Кредитного договору №1/4221752, комісійна винагорода за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно становить 1,35 % від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 договору. Обслуговування кредитної заборгованості включає в себе: послуги з розрахунку суми чергового та наступних платежів, списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості, розрахунково-касове обслуговування заборгованості за договором та надання інформаційно-консультаційних послуг, під якими розуміється електронне інформування про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через систему дистанційного обслуговування в режимі 24/7 та через Довідковий центр банку, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо. Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором, що підтверджується наданими виписками по рахунку, а також платіжною інструкцією №41329532-1 від 25.01.2022 (а.с.20-32, 14 зворот). У порушення умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконувала, в результаті чого перед АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» утворилася заборгованість. 18.12.2024 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БРАЙТ-К» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №5-2024, відповідно до умов якого до нового кредитора перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №1/4221752 від 25.01.2022 (а.с. 36-39). Відповідно до Реєстру прав вимоги №1 від 20.12.2024 до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 202869,57 грн, Згідно розрахунку заборгованості первісним кредитором, ТОВ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», наданому [PERSON] за кредитним договором №1/4221752 від 25.01.2022 , станом на 20.12.2024 заборгованість останньої складається: строкова заборгованості за тілом кредиту - 68 886,38 гривень; прострочена заборгованості за тілом кредиту - 7 632,20 гривень; заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом 1 302,32 гривень; заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом 54 043,85 гривень; заборгованість за простроченими реструктуризованими процентами за користування кредитом - 27 804,82 гривень; заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 1 302,32 гривень; прострочена заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості - 29 700,00 гривень; прострочена заборгованість за реструктуризованою комісією за обслуговування кредитної заборгованості - 12 150,00 гривень. (а.с. 19). Відповідачем частково сплачувалась заборгованість за кредитним зобов`язанням. Як вбачається з розрахунку заборгованості [PERSON] за період з 20.12.2024 по 31.07.2025 з урахуванням сплачених сум за цей період (31.01.2025 - 1 500,00 гривень, 01.05.2025 - 2 000,00 гривень, 02.06.2025 - 1 600,00 гривень, 30.06.2025 - 2 000,00 гривень, 30.07.2025 - 950,00 гривень, 20.08.2025 2 000,00 гривень), було нараховано: проценти за користування кредитом - 16 357,02 гривень; комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 10 800,00 гривень; заборгованість за процентами за користування кредитом - 0,00 гривень; заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 0,00 гривень.(а.с. 19 зворот) Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно вимог ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514ЦКУкраїни передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст.516ЦКУкраїни заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст.517ЦКУкраїни первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем становить 219 976,59 гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 66 468,58 гривень; заборгованості за процентами за користування кредитом - 99 508,01 гривень; заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 54 000,00 гривень. Позивачем на адресу відповідача було надіслано Повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом №6645 від 05.06.2025, а також Вимогу дострокового повернення всієї суми кредиту, процентів за користування кредитом №7047 від 31.07.2025 (а.с. 33-34). Відповідно до ч. 1 ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.526ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст.610ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.612ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1056-1 Цивільного кодексу України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Суд погоджується з розрахунками, що надані позивачем, а саме: заборгованості за тілом кредиту 66468,58 грн; заборгованості за процентами за користування кредитом 99508,01 грн, а всього: 165976,59 грн. Що стосується стягненні комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості (комісії) суд зазначає наступне. Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. З розрахунків заборгованості за кредитним договором вбачається, що до загального розміру заборгованості відповідача включено заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 54000,00 грн. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частини першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження №14-44цс21). Так, відповідно до п.1.4.2 Кредитного договору №1/4221752, комісійна винагорода за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно становить 1,35 % від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 договору. Обслуговування кредитної заборгованості включає в себе: послуги з розрахунку суми чергового та наступних платежів, списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості, розрахунково-касове обслуговування заборгованості за договором та надання інформаційно-консультаційних послуг, під якими розуміється електронне інформування про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через систему дистанційного обслуговування в режимі 24/7 та через Довідковий центр банку, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо. Оскільки, [PERSON] встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом, за умовами їх надання один раз на місяць, повинні надаватись безоплатно, а позивачем не надано доказів, що такі послуги надавались відповідачу частіше одного разу на місяць, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за комісією є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. Крім того, матеріали справи не містять доказів щодо надання кредиторами, в тому числі і позивачем, як фінансовою установою, за період з 23.12.2024 по 31.07.2025, обсягу визначених п. 1.4.2 послуг. Отже, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» про що вказав Верховний Суд у постанові від 6 листопада 2023 року по справі №204/224/21. З огляду на викладене відсутні підстави для стягнення заборгованості за комісією у розмірі 54000,00 грн. Таким чином позов підлягає частковому задоволенню. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Щодо судових витрат на оплату судового збору, суд зазначає, що позивач надав суду докази сплати ним судового збору в сумі 2 422,40 грн (платіжна інструкція № 54072 від 01.09.2025). Оскільки позов задоволено частково, зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в сумі 1144,84 грн з розрахунку: 165976,59 грн х 2 422,40 грн / 219976,59 грн = 1827,75 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved