Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

16 квітня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» в особі представника через систему «Електронний суд» звернулося до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення суми трьох відсотків річних та інфляційних втрат, відповідно до якої просили стягнути солідарно з відповідачів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект»: суму 3 % річних в розмірі 88 420,96 грн.; суму інфляційних втрат в розмірі 291 764,88 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 4 562,23 грн. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що 15 листопада 2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» правонаступником якого стало Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11252775000, відповідно до якого Банк зобов`язався надати позичальниці грошові кошти в іноземній валюті в сумі 71 700,00 доларів США строком до 14 листопада 2017 року зі сплатою за користування кредитними коштами 13,90% річних. В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 11252775000 між Банком та [PERSON] 15 листопада 2007 року був укладений договір поруки № 11252775000/П, відповідно до умов якого, остання зобов`язалась відповідати за невиконання Позичальницею усіх її зобов`язань перед кредитором, що виникли з Кредитного договору № 11252775000 від 15.11.2007р. Банк виконав свої зобов`язання за Кредитним договором у повному обсязі, надавши Позичальниці грошові кошти в розмірі 71 700,00 доларів США. Втім, попри взяті на себе зобов`язання Позичальниця не виконувала умови Кредитного договору в частині своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені Кредитним договором строки, що призвело до утворення заборгованості. 27 жовтня 2010 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення по цивільній справі №2-3004/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON] , [PERSON] . Зазначеним рішенням суд стягнув солідарно з відповідачів на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за Кредитним договором № 11252775000 від 15.11.2007р. в розмірі 601671,36 грн. та судові витрати в розмірі 1820 грн. Для примусового виконання рішення суду було видано виконавчі листи. 12.12.2011 р. між ПАТ «УкрСиббанк» (Клієнт) та ТОВ «Кей-Колект» (Фактор) укладено Договір факторингу № 1, за яким відбулося відступлення прав грошової вимоги за Кредитним договором № 11252775000 від 15.11.2007 р. Відповідно до п. 1.4. Договору факторингу № 1 одночасно з відступленням прав вимоги до Фактора переходять усі права Клієнта за усіма договорами забезпечення. Згідно з п. 3.1. Договору факторингу № 1 права вимоги переходять від Клієнта до Фактора у дату відступлення, після чого Фактор одержує право вимагати від боржників і гарантії виконання усіх зобов`язань за первинними договорами і договорами забезпечення. З моменту ухвалення Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська рішення від 27.10.2010 року по справі № 2-3004/10, відповідачами зобов`язання зі сплати заборгованості не виконувалось, стягнення за виконавчими листами не проводилось, що відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України є підставою для нарахування 3% річних та інфляційних втрат на суми простроченого грошового зобов`язання. Загальна сума 3 % річних, інфляційних втрат, нарахованих позивачем на суму простроченого зобов`язання зі сплати заборгованості за кредитним договором визначеної рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.10.2010 року по справі 2-3004/2010 р. складає 380185,84 грн., з яких 88420,96 грн - сума 3% річних та сума нарахованих інфляційних втрат в розмірі 291764,88 грн., яку позивач просить стягнути солідарно з усіх відповідачів. З метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів та відсотків у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором, ТОВ «Кей-Колект» вимушене звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 квітня 2025 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П. В порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 17 квітня 2025 року судом був направлений запит до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпровської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів [PERSON] , [PERSON] , відповідь з якого надійшла на адресу суду 20 травня 2025 року. Ухвалою судді від 21 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 15 липня 2025 року закрито підготовче провадження у справі. 01.10.2025 року від представника позивача, документ сформований в системі «Електронний суд», надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав з наведених в позові підстав та просив суд позов задовольнити. Відповідачі повторно в судове засідання не з`явилися. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином шляхом направлення судових повісток з повідомленням про вручення, які повернені з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та шляхом оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи не відомо. Заяв та клопотань не надійшло. Відзиву на позов не надано,у зв`язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Кредитного договору №11252775000 від 15.11.2007р. відповідачка [PERSON] отримала кредит у розмірі 71 700,00 доларів США. зі сплатою відсотків за користування ним. Зобов`язання позичальника, що випливали зі згаданого кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем [PERSON] договору поруки від 15.11.2007р. № 11252775000/П . Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2010 року у справі №2-3004/10 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задоволено. Стягнуто з [PERSON] , [PERSON] солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 601 671,36 грн. (шістсот одна тисяча шістсот сімдесят одна гривня 36 коп.), у тому числі: заборгованість за сумою кредиту 83 531,35 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборонності за кредитом 3 750,31 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборонності по процентам 7 769,76 грн., судовий збір у розмірі 1 700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120, 00 грн., а всього 603 491,36 грн. (шістсот три тисячі чотириста дев`яносто одна гривня 36 коп.). На виконання рішення суду Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 08.11.2010 року видано виконавчий лист №2-3004/2010 року, який 17.10.2016 року повернено без виконання. 12.12.2011 р. між ПАТ «УкрСиббанк» (Клієнт) та ТОВ «Кей-Колект» (Фактор) укладено Договір факторингу № 1, за яким відбулося відступлення прав грошової вимоги за Кредитним договором № 11252775000 від 15.11.2007 р. Відповідно до п. 1.4. Договору факторингу № 1 одночасно з відступленням прав вимоги до Фактора переходять усі права Клієнта за усіма договорами забезпечення. Згідно з п. 3.1. Договору факторингу № 1 права вимоги переходять від Клієнта до Фактора у дату відступлення, після чого Фактор одержує право вимагати від боржників і гарантів виконання усіх зобов`язань за первинними договорами і договорами забезпечення. З моменту ухвалення судового рішення відповідачами зобов`язання зі сплати заборгованості не виконувалося. Станом на 16.04.2025 відповідачами рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.10.2010 по справі № 2-3004/2010 не виконано. За таких обставин, розмір заборгованості відповідачів за кредитним договором №11252775000 від 15.11.2007 року становить 601671,36 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1, 2 ст. 543 ЦК України , у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з постановою Верховного Суду від 16.05.2018 року (справа № 686/21962/ 15-ц) у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення; приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Крім того, відповідно до постанови Верховного Суду України від 30 березня 2016 року у справі № 6-2168цс15, за період прострочення виконання рішення суду стягувач на підставі ст. 625 ЦК України має право стягнути з боржника 3% річних та інфляційні витрати. Заборгованість відповідачів, згідно із судовим рішенням, визначена у національній валюті України гривні. Після ухвалення рішення суду про стягнення заборгованості вираженої у гривні кредитор позбавляється можливості коригувати суму заборгованості відповідно до коливань курсу національної валюти по відношенню до іноземних валют, але не позбавляється права на відшкодування втрат, які встановлені ст. 625 ЦК України. Відтак, позивач має право на стягнення з відповідачів сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за час прострочення виконання зобов`язання. Загальна сума 3 % річних, інфляційних втрат, понесених ТОВ «Кей Колект», у наслідок прострочення відповідачами виконання рішення Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська від 27.10.2010 року про солідарне стягнення з відповідачів на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за період з 02.04.2017 року по 23.02.2022 року складає 380185,84 грн., з яких 88420,96 грн - сума 3% річних та сума нарахованих інфляційних втрат в розмірі 291764,88 грн. Розрахунки позивача перевірені судом та судом встановлено, що дійсно 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за вказаний період складає 88420,96 грн, нараховані на заборгованість інфляційні втрати становлять 291764,88 грн. Відповідачі розрахунок позивача про нарахування вказаних витрат не оспорювали. Заяв про застосування строків позовної давності не подавали. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, суд доходить висновку про задоволення позову ТОВ «Кей-Колект» в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4562,23 грн. з кожного (4562,23 : 2 = 2281,12).

Outcome: approved