Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "УНІВЕРСАЛ БАНК" звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом направлення 05.11.2025 позовної заяви поштою, яка надійшла до суду 19.11.2025. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між сторонами 16.10.2020 в електронній формі укладено договір про надання банківських послуг щодо продукту «monobank» б/н, за умовами якого, позивач відкрив відповідачу кредитний рахунок та видав чорну картку (візуальну) з № [NUMBER] , яка активна до 11/30 та надав відповідачу кредит у розмірі 100000 грн з правом автоматичного продовження зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3,1% на місяць, з пільговим періодом за карткою до 62 днів, пільгова відсоткова ставка 0,00001% річних, розмір обов`язкового щомісячного платежу 4% від заборгованості, але не менше 100 грн та не більше залишку заборгованості. У разі порушення терміну сплати щомісячного платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою, на залишок якої банк нараховує штраф у розмірі згідно з тарифами. Вказує, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 08.09.2025 утворилась заборгованість у розмірі 115709,63 грн (за тіло кредиту). У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 115709,63 грн, а також стягнути судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн. Ухвалою суду від 24.11.2025 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), що підтверджується довідкою про доставку судової повістки в електронному вигляді від 25.11.2025; разом з позовом представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується відміткою від 06.12.2025 на конверті про невручення рекомендованого листа з причин "адресат відсутній", який направлявся з судовою повісткою за зареєстрованим місцем проживання відповідача; заяву про розгляд справи у його відсутність або відкладення розгляду справи та відзив на позов не подав. За відсутності заперечень позивача про ухвалення заочного рішення, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання не повідомивши про причини неявки та не подав до суду відзив на позов, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною першою статті 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст. 625 ЦК України). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. У відповідності до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтями 1048 та 1049 ЦК України визначено що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 16.10.2020 між сторонами був укладений кредитний договір про надання банківських послуг «monobank». При цьому вбачається, що позичальником під час укладення кредитного договору пройдено ідентифікацію шляхом використання мобільного застосунку monobank. Далі, за допомогою відкритого ключа базової ключової пари ЕП, підписано (акцептовано) анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, разом із умовами і правилами обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» щодо послуг продуктів monobank, отже кредитний договір укладено відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Істотні умови договору такі як сума кредиту, строк, процентна ставка та відповідальність за невиконання/неналежне виконання зобов`язання погоджено в Заявці до Договору, яка містить електронний підпис [PERSON] особистим відкритим ключем. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копією анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 16.10.2020, укладеного між сторонами; копією умов і правил обслуговування в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank; копією умов позивача використання чорної картки monobank; копією Паспорта споживчого кредиту чорної картки monobank, укладеного між сторонами; копією таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача; копією наданого відповідачем паспорта та копією картки платника податків. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 100000 грн з правом автоматичного продовження зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3,1% на місяць, з пільговим періодом за карткою до 62 днів, пільгова відсоткова ставка 0,00001% річних, розмір обов`язкового щомісячного платежу 4% від заборгованості, але не менше 100 грн та не більше залишку заборгованості. У разі порушення терміну сплати щомісячного платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою, на залишок якої банк нараховує штраф у розмірі згідно з тарифам. Факт надання кредитних коштів відповідачу підтверджується: копією виписки від 08.09.2025 про рух коштів по картці № [NUMBER] за період з 02.11.2020 по 08.09.20254 копією довідки від 08.09.2025 про наявність рахунку у відповідача № [NUMBER] ; копією довідки про розмір встановленого ліміту за карткою № [NUMBER] за договором про надання банківських послуг monobank від 16.10.2020 станом на 08.09.2025 у розмірі 100000 грн. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 08.09.2025 має заборгованість у 115709,63 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту з урахуванням суми овердрафту, який виник так як на рахунку клієнта не вистачало власних коштів для оплати заборгованості, тому заборгованість збільшилась на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці, які банк направляв на погашення вказаної заборгованості. Отже, в судовому засіданні встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі, а також знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, відповідач не оспорює заявлені проти нього позовні вимоги і протягом дії договору не сплачує кредит вчасно та у повному обсязі, а відтак, враховуючи викладене, суд задовольняє позов у повному обсязі. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданої позивачем платіжної інструкції №CF_124014 від 27.10.2025 та виписки про зарахування судового збору, останній за подання даного позову до суду сплатив судовий збір в розмірі 3028 грн, виходячи з розміру, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, що підлягає відшкодуванню відповідачем. Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору судом не встановлено. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved