Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та прохає стягнути з відповідачки заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 30459-05/2024 від 20 травня 2024 року в розмірі 15 300 грн. 00 коп. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 20 травня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту № 30459-05/2024, відповідно до умов якого відповідачці був наданий кредит на суму 6 000 грн 00 коп. Вказаний кредитний договір був підписаний електронним підписом [PERSON] . За умовами вищевказаного договору відповідачка брала на себе зобов`язання повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання у повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Однак свої зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту № 30459-05/2024 від 20 травня 2024 року [PERSON] не виконала, у зв`язку з чим за ним станом на 19 вересня 2024 року утворилася заборгованість за вказаним договором на загальну суму 19 800 грн. 00 коп, яка включає в себе: заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 6 000 грн 00 коп, заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 10 800 грн. 00 коп. та заборгованість по штрафним санкціям у розмірі 3 000 грн 00 коп. 19 вересня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «Аванс Кредит» передало ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі й право вимоги за договором про надання фінансового кредиту № 30459-05/2024 від 20 травня 2024 року на загальну суму 19 800 грн. 00 коп. Відповідачка [PERSON] лише частково здійснила погашення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 30459-05/2024 від 20 травня 2024 року, зокрема, нею було сплачено: 11 жовтня 2024 року 2 000 грн 00 коп, 31 жовтня 2024 року 2000 грн 00 коп та 20 січня 2025 року 500 грн 00 коп. На час звернення ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до суду з позовом заборгованість [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту № 30459-05/2024 від 20 травня 2024 року становила 15 300 грн. 00 коп, яка включає в себе: заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 6 000 грн 00 коп, заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 6 300 грн. 00 коп. та заборгованість по штрафним санкціям у розмірі 3 000 грн 00 коп. Оскільки [PERSON] перестала вносити оплату на погашення заборгованості за вищевказаним договором, то ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» змушене звернутися з позовом до суду. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03 грудня 2025 року було відкрите провадження, визначено, що розгляд справи буде здійснюватися у порядку спрощеного позовного провадження. Судовий розгляд справи був призначений на 08 січня 2026 року на 09 год. 30 хв. (а.с 37). У позовній заяві ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зазначило про розгляд справи без участі представника позивача, а також зазначило, що не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення (а.с. 3). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку (а.с.40-43), про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відзив на позовну заяву [PERSON] наданий не був. Оскільки дотримані всі, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України вимоги, суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши надані докази, приходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Статтею ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. . Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 вищевказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. В судовому засіданні встановлено, що 20 травня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту № 30459-05/2024 (а.с. 5-7зв). Пунктом 2.1. вищевказаного договору передбачено, що перед укладенням цього договору товариство здійснило ідентифікацію та верифікацію клієнта з урахуванням вимог, визначених нормативно-правовим актом Національного Банку України з питань здійснення установами фінансового моніторингу, шляхом отримання, шляхом отримання через систему BankID НБУ ідентифікаційних даних клієнта (а.с. 5). Пунктом 7.1 договору про надання фінансового кредиту № 30459-05/2024 від 20 травня 2024 року передбачено, що договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін і діє протягом строку, вказаного в п. 1.2 цього договору (а.с. 7). Договір про надання фінансового кредиту № 30459-05/2024 від 20 травня 2024 року був підписаний [PERSON] одноразовим ідентифікатором W3601 (а.с.7зв). За умовами договору про надання фінансового кредиту № 30459-05/2024 від 20 травня 2024 року [PERSON] був наданий кредит на суму 6 000 грн 00 коп на умовах строковості, зворотності, платності. Кредит був наданий строком на 120 днів (п.п. 1.1, 1.2. договору). Договором про надання фінансового кредиту № 30459-05/2024 від 20 травня 2024 року визначено, що тип кредитної ставка фіксована. Денна процентна ставка складає 1,50% та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п. 1.2 цього договору. Загальні витрати, орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом та орієнтовна загальна вартість кредиту станом на день його оформлення вказуються в Графіку платежів до цього договору (п.п. 1.4., 1.4.1. договору). Пунктом 1.4.2 передбачено, що клієнт має право 13 червня 2024 року сплатити перший платіж відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі графік платежів), з урахуванням знижки в розмірі 34,00%. Клієнт погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання клієнтом права на отримання знижки (прострочення сплати першого платежу) він зобов`язаний сплатити перший платіж (за перший розрахунковий період) в розмірі, визначеному графіком платежів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Графіку платежів, що є додатком №1 до цього договору (п.1.5 договору). Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4441 11хх хххх 4533 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за вказаними реквізитами (п. 1.6 договору). У випадку, якщо після здійснення (ініціювання здійснення) товариством платежу за реквізитами вищевказаної платіжної картки виявиться, що платіж не може бути зарахований на рахунок з будь-яких причин, які не залежать від товариства (в тому числі, але не виключно у випадку відсутності авторизації платіжної картки), клієнт втрачає право отримати кредитні кошти за цим договором, а у товариства не виникає прострочення кредитора (п. 1.7 договору). Відповідно до ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Свої зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту № 30459-05/2024 від 20 травня 2024 року ТОВ «Аванс Кредит» виконало (а.с. 11). Як вбачається з Графіку платежів Обруч В.П., з метою погашення заборгованості за вищевказаним договором, повинна була щомісяця сплачувати грошові кошти в сумі 2 250 грн 00 коп, а 16 вересня 2024 року з метою повного погашення кредиту та нарахованих процентів сплатити 7 800 грн 00 коп (а.с. 8зв.) Пунктом 5.3 договору, передбачено що у випадку прострочення клієнтом терміну сплати чергового платежу, визначеного в Графіку платежів, товариство у перший день прострочення нараховує штраф у розмірі 50 % від суми одержаної клієнтом за цим договором, при цьому загальний розмір штрафу не може перевищувати граничні обмеження, встановлені нормами чинного законодавства України про споживче кредитування (а.с.6 зв.) Однак взяті на себе за договором про надання фінансового кредиту № 30459-05/2024 від 20 травня 2024 року зобов`язання [PERSON] не виконала, у зв`язку з чим за нею станом на 19 вересня 2024 року утворилася заборгованість на загальну суму 19 800 грн. 00 коп, яка включає в себе: заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 6 000 грн 00 коп, заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 10 800 грн. 00 коп. та заборгованість по штрафним санкціям у розмірі 3 000 грн 00 коп (а.с. 20). Положеннями ч. 1 ст. 512 та ст. 514 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. 19 вересня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 19092024 (а.с. 15-17). Пунктом 1.1. вищевказаного договору факторингу передбачено, що за цим договором Фактор (ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів») зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ТОВ «Аванс Кредит») (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою) та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2. договору факторингу № 24122024 від 24 грудня 2024 року перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору (а.с. 14 зв). Акт прийому-передачі Реєстру боржників до договору факторингу № 19092024 від 19 вересня 2024 року був підписаний ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Аванс Кредит» 19 вересня 2024 року (а.с. 18). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 19092024 від 19 вересня 2024 року до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за договором про надання фінансового кредиту № 30459-05/2024 від 20 травня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] , на загальну суму 19 800 грн. 00 коп, яка включає в себе: заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 6 000 грн 00 коп, заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 10 800 грн. 00 коп. та заборгованість по штрафним санкціям у розмірі 3 000 грн 00 коп (а.с. 20). Відповідно до положень ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 23 вересня 2015 року по справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Положенням ч. 2 ст. 516 ЦК України встановлено, що у разі, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, виконання ним свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. [PERSON] частково здійснювала погашення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 30459-05/2024 від 20 травня 2024 року та станом на 30 вересня 2025 року заборгованість відповідачки за вказаним договором становила 15 300 грн. 00 коп та включала в себе: заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 6 000 грн 00 коп, заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 6 300 грн. 00 коп. та заборгованість по штрафним санкціям у розмірі 3 000 грн 00 коп. Разом з тим, згідно п. 18 «Прикінцеві та Перехідні положення» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Воєнний стан в Україні запроваджено Указом Президента «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24лютого 2022 № 2102-ІХ, з 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Дія режиму воєнного стану у подальшому неодноразо була продовжена, останній раз до 05 листопада 2025 року. Тлумачення п. 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31 січня 2024 року у справі № 183/7850/22. Враховуючи, що строк дії таких обмежень триває з 24 лютого 2022 року і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, а позивачем нараховані штрафні санкції за невиконання грошових зобов`язань за договором про надання фінансового кредиту № 30459-05/2024 від 20 травня 2024 року у вказаний період, то підстави для стягнення з відповідачки штрафних санкцій відсутні. За таких обставин з відповідачки [PERSON] на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» слід стягнути заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 30459-05/2024 від 20 травня 2024 року, яка включає в себе: заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 6 000 грн 00 коп, заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 6 300 грн. 00 коп, всього 12 300 грн 00 коп. Позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір в розмірі 3 028 грн 00 коп (а.с. 4). Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволені на 80 %, то, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп (3 028 грн 00 коп х 80 %).

Outcome: partial