Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

До Кіцманського районного суду Чернівецької області через свого представника - адвоката Маковійчука П.В. звернулась [PERSON] (далі - позивач) із позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів. Короткий зміст заяв по суті справи. У позовній заяві представник позивача просив стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи, щомісячно, до завершення навчання, тобто до 30 червня 2029 року, починаючи стягнення з дня подачі заяви в суд, рішення в частині стягнення аліментів звернути до негайного виконання, а також стягнути з відповідача на користь позивача понесені по справі судові витрати. Представник позивача у позовній заяві зазначає, що рішенням суду від 25 березня 2011 року розірвано шлюб сторін, від якого у них є повнолітня дочка - [PERSON] , [INFO] , яка на даний час навчається, проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки в добровільному порядку не надає, хоча може, так як він є працездатний, до повноліття дитини судовим наказом з відповідача було стягнуто аліменти. У позовній заяві представник позивач стверджує, що згідно довідки №10-481 від 25 листопада 2025 року [PERSON] навчається на першому курсі першого рівня вищої освіти економічного факультету Чернівецького національного університету, умови навчання -контракт, форма навчання - денна, термін навчання до 30.06.2029 року. За змістом позовної заяви, у зв`язку із навчанням дочка сторін у справі не має можливості працювати та заробляти собі на життя, їй необхідні грошові кошти на харчування, регулярно необхідно купувати канцелярські засоби, підручники. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03 грудня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито спрощене провадження у даній справі, призначено судове засідання з участю сторін на 12 січня 2026 року на 12:00 год. У судове засідання позивач, її представник та відповідач не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про місце, дату та час розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою сторін у справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 04 грудня 2007 року виконкомом Ошихлібської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25 березня 2011 року, яке набрало законної сили 06 квітня 2011 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Судовим наказом, виданим Кіцманським районним судом Чернівецької області від 12 червня 2025 року у справі № 718/1519/25, наказано стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з 09.06.2025 до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки № 64/7 від 27.02.2025 про реєстрацію місця проживання особи виданою старостою Ошихлібського старостинського округу, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають біля матері [PERSON] , 1987 року народження та знаходяться на повному її утриманні. Як вбачається з договору № 10-192 від 07.08.2025 року, про навчання у закладі вищої освіти та довідки Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича № 10-481 від 25 листопада 2025 року, [PERSON] дійсно є студенткою 1 курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти економічного факультету Чернівецького національного університету, спеціальність D3 Менеджмент, освітня програма Менеджмент організацій і адміністрування денної форми здобуття освіти, термін навчання: 01.09.2025 - 30.06.2029. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст.141 Сімейного кодексу України (далі - СК України), мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Тобто право на утримання аліментів на повнолітню дитину виникає тільки за певних необхідних умов. Першої умовою є те, що повнолітня дитина у віці від 18 років до 23 років має навчатися, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а другою умовою є фінансова спроможність батьків надавати допомогу на утримання. У разі настання таких обставин, утримання повнолітніх дітей на період їх навчання до 23 років є обов`язком батьків. Частиною 3 зазначеної вище статті передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 01 грудня 2021 року у справі № 753/20347/20 наголосив, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними 23 років. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, враховуючи те, що повнолітня дочка сторін у справі навчається у закладі вищої освіти та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги як матері, так і батька, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою. При цьому, суд враховує, що згідно судового наказу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12 червня 2025 року у справі №718/1519/25 продовжується стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , з 09.06.2025 до досягнення дитиною повноліття. За таких обставин, суд ввважає, що стягнення з відповідача на даний час аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , є обставиною, що має істотне значення, а відтак дійшов висновку про стягнення з [PERSON] аліментів на навчання дочки [PERSON] у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи, щомісячно, з 02 грудня 2025 року до завершення навчання, але не більше ніж до досягення [PERSON] 23 років. Враховуючи вищезазначене, позов підлягає частковому задоволенню. Згідно із ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Виходячи з вимог ст.430 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Суд вважає за доцільне роз`яснити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір у розмірі 1211,40 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. Судом встановлено, що відповідно до Договору про надання правової допомоги від 08 вересня 2025 року Бурихайло Я.В. та Маковійчук П.В. домовились, що Маковійчук П.В. зобов`язується представляти інтереси [PERSON] у Кіцманському районному суді Чернівецької області у цивільній справі (пункт 1 Договору). Згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат від 01.12.2025 року вказано, що сума судових витрат на правову допомогу, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи складає 6000 грн. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що до попереднього розрахунку суми судових витрат входить представництво інтересів клієнта в суді у розмірі 1500 грн (1 година), однак у судове засідання 12 січня 2026 року по даній справі представник позивача не з`явився, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн., з урахуванням вимог ст.ст. 137, 141 ЦПК України, а саме з урахуванням критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру та обґрунтованості таких витрат відповідно до предмета спору.

Outcome: approved