Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє представник Візінський В.В., звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить визнати за позивачкою право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,1000 га для будівника і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 2621610100:01:002:0661, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно рішення Городенківської міської ради від 27.05.2021 № 440-7/2021 та Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, земельна ділянка площею 0,1000 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 2621610100:01:002:0661, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . Померлий заповіту не залишив. Спадкоємцем всього його майна, в тому числі вищевказаної частки у спільній сумісній власності на земельну ділянку, за законом, як спадкоємець першої черги є дочка [PERSON] , тобто позивач. Позивач звернулася до приватного нотаріуса Яшана Р.Р. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Проте, згідно із постанови приватного нотаріуса позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що за життя [PERSON] не було визначено розмір частки у вищевказаній земельній ділянці, що перебуває у спільній сумісній власності. Сторони, їх представники в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені у передбаченому чинним законодавством порядку. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву. в якій просить судовий розгляд даної справи провести за відсутності позивача та його представника. Заявлені позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву в якій просить суд судовий розгляд справи проводити за її відсутності. Щодо задоволення позовної заяви не заперечує, позов визнає в повному обсязі. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої цієї статті). Згідно ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може гуртуватись на припущеннях. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 28.11.1990 відділом ЗАГС Городенківського райвиконкому Івано-Франківської області доводиться, що [PERSON] (позивач) народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу 16 серпня 2010 року з [PERSON] , прізвище дружини було змінено з [PERSON] на [PERSON] , актовий запис № 53. (а.с.10-11) Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] батьки позивачки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 24 квітня 1988 року, актовий запис №3. (а.с.14) Тато позивачки [PERSON] помер [INFO] у віці 59 років в с. Білка Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 548, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 25.10.2024 Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. (а.с.15) Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із копії довідки № 2884649, виданої 09.01.2025 начальником ЦНАП Городенківської міської ради вбачається, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був зареєстрований на день смерті за адресою: [ADDRESS] та разом з ним на день його смерті за вказаною адресою були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.16) Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Із копії спадкової справи № 27/2025, наданої суду приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Яшан Р.Р. вбачається, що 27.02.2025 відповідач [PERSON] подала до нотаріуса заяви в яких зазначила, що вона не претендує на одержання свідоцтва про право на частку у спільному майні подружжя і відмовляється від його оформлення та отримання та відмовляється від належної їй частки спадкового майна по закону, яке залишилось після смерті чоловіка [PERSON] на користь [PERSON] . Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 80283369 від 27.02.2025 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи № 73727691, номер у нотаріуса 27/2025, спадкодавець [PERSON] . 19.06.2025 позивачка подала до приватного нотаріуса заяву про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Приватним нотаріусом Яшан Р.Р. 19.06.2025 посвідчено та видано свідоцтва про право на спадщину за законом на майно належне спадкодавцю [PERSON] , спадкоємцем його є його дочка [PERSON] , спадщина на яку видано свідоцтва, складається з земельних ділянок, що належали померлому на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 068611 та ІФ № 068532. Витяги про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 81588025 та № 81588057 від 19.06.2025 свідчать про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] , спадкоємець [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 73727691, номер у нотаріуса 27/2025. (а.с.53-75) Проте, Постановою приватного нотаріуса Коломийського РНО Яшан Р.Р. від 25.03.2025 за № 200/02-31 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у спільній сумісній власності земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровим номером 2621610100:01:002:0661, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з тим, що за життя [PERSON] не було визначено розмір частки даної земельної ділянки . (а.с.36) Частиною 4 ст. 120 Земельного кодексу України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке посвідчене державним нотаріусом Городенківської ДНК 18.11.2004, зареєстроване в реєстрі за № 2344, [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] в рівних долях житловий будинок з приналежними господарськими прибудовами, що знаходиться в [ADDRESS] . (а.с.32) Копія Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Коломийського МБТІ № 5889365 від 16.12.2004 свідчить проте, що будинок по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину/2344/ 18.11.2004/ належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] , розмір частки кожного по 1/2. (а.с.33) Із копії витягу з Рішення восьмого демократичного скликання (сьома сесія) Городенківської міської ради № 440-7/2021 від 27.05.2021 « Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передачі їх безоплатно у власність вбачається, що міська рада вирішила затвердити [PERSON] та [PERSON] технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га - кадастровий номер 2621610100:01:002:0661 а передати дану земельну ділянку їм у безоплатну спільну сумісну власність. (а.с.17) Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 268090408 від 29.07.2021 право власності на земельну ділянку площею 0,1 га кадастровий номер 2621610100:01:002:0661, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, розмір частки 1. (а.с.18) З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 440962485 від 26.08.2025 вбачається, що земельна ділянка площею 0,1 га кадастровий номер 2621610100:01:002:0661, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, розмір частки 1. (а.с.19) Відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області. Із копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-9975624012025 від 25.08.2025 вбачається,що земельна ділянка площею 0,1 га кадастровий номер 2621610100:01:002:0661 розміщена за адресою: [ADDRESS] та призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).(а.с.20-30) Згідно копії Витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок № НВ-261152342025 від 26.082025 - нормативно грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 2621610100:01:002:0661 становить 190270,36 грн. (а.с.31) Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з частиною 1 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до статті 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за №20 від 22.12.1995, зазначено, що частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Аналогічна правова позиція міститься в п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Як передбачено ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Судом встановлено, що у зв`язку з тим, що земельна ділянка площею 0,1 га з кадастровим номером 2621610100:01:002:0661 належить спадкодавцю на праві спільної сумісної власності без визначення частки, позивачка не має можливості отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на належну батькові частку земельної ділянки. Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. На підставі ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, ст.ст. 131,152 ЗК України,

Outcome: approved