Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

8 грудня 2025 року представник позивача Шкапенко О.В. через електронний кабінет звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16 лютого 2022 року [PERSON] звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, підписала анкету-заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг. Відповідачу було відкрито кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послу та Тарифами банку, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Унаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 11 листопада 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 12210,12 грн, з яких: 8724,31 грн - заборгованість за кредитом, 3485,81 грн заборгованість по відсоткам. Ухвалою суду від 9 грудня 2025 року у справі відкрито провадження, ухвалено її розгляд проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився, у поданій позовній заяві не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Правом подачі до суду відзиву на позов не скористалася. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини. 17 вересня 2020 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк» становить договір про надання банківських послуг, умови якого їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Анкета-заява відомостей про тип отриманої платіжної картки, суму кредиту, розмір відсотків за користування кредитом та строк повернення коштів не містить (а.с. 7). Позивач додав до позовної заяви витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «А-Банк», тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна Gold», які не підписані відповідачем. Вказані документи не містять дати їх формування, відомостей про ознайомлення з ними позичальника і його підпису, інформація про їх вручення відповідачу на час укладення договору теж відсутня (а.с. 23-31). Позивачем надано паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому міститься запис про його підписання [PERSON] . У вказаному паспорті передбачені умови кредитування: строк кредитної лінії - 240 місяців; пільгова процентна ставка - 0,000001 %; базова процентна ставка 40,8% на рік, тип процентної ставки - фіксована; загальні витрати за кредитом 109120,95 грн (розраховано, виходячи з суми кредитного ліміту 25000 грн, погашення якого відбулося мінімальними обов`язковими платежами); орієнтовна загальна вартість кредиту 134120,95 грн; реальна річна процентна ставка 49,34%; порядок повернення кредиту (а.с. 8-9). З наданої довідки за лімітами картки, оформленої [PERSON] , вбачається, що банком 16 лютого 2022 року збільшено кредитний ліміт до 29600 грн, надалі банком неодноразово кредитний ліміт змінювався (а.с. 16) За підрахунками банку станом на 9 листопада 2025 року заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором складає 12210,12 грн, з яких: 8724,31 грн - заборгованість за тілом кредиту, 3485,81 грн заборгованість за відсотками. При вирішенні даного спору суд виходить з наступних положень закону. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Висновки суду по суті спору. Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг у АТ «А-Банк, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг та Тарифи, які містяться в матеріалах справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 17 вересня 2020 року шляхом підписання анкети-заяви, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена, зокрема, у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Вказані висновки узгоджують із правовою позицією, що викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). Суд також не погоджується з доводами позивача про те, що підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена», в якому зазначені всі умови кредитування, свідчить про погодження сторонами умов кредитного договору. Оскільки способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту, тому ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не вказує на укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, висловленою у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20). Із наданого банком розрахунку заборгованості та виписки по картковому рахунку [PERSON] вбачається, що за період із 16 лютого 2022 року по 9 листопада 2025 року відповідач користувалася кредитними коштами, що підтверджується сумами у відповідних графах розрахунку. Загальна сума витрачених коштів за вказаний період становить 15895,09 грн. Також вбачається, що відповідач здійснювала погашення заборгованості за вказаним кредитним договором на загальну суму 16035 грн., що підтверджується відповідними сумами в графі «Сума погашення за кредитним договором». Отже, фактично отримані та використані [PERSON] кредитні кошти повернуті в повному обсязі. Таким чином, правові підстави для стягнення заборгованості за користування кредитними коштами відсутні, тому позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed