Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, мотивуючи позовні вимоги тим, що сторони являються батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Немирівського районного суду Вінницького області від 02.08.2024 у справі №930/1721/24 з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 3000 грн. В травні 2025 року позивачем були понесені додаткові витрати на лікування сина у стоматолога, загальною вартістю 29700 грн. Оскільки додаткові витрати на дитину були викликані особливими обставинами, тому відповідач повинен сплатити половину вартості цих витрат. Відповідач самоусунувся від матеріальної допомоги, хоча є працездатним, має у власності майно. Через дані обставини позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання сина в розмірі 14850 грн, а також стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, в матеріалах справи наявна заява від представника позивача, згідно якої вона просить розгляд справи провести у її та позивача відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. В судовому засіданні 09.12.2025 представник позивача підтримала позовні вимоги, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини та просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, про причини своєї неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк відзив не подав. За таких обставин суд ухвалив розглянути справу заочно, за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно копії рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 18.09.2018 у справі №140/1836/18, яке набрало законної сили 18.10.2018 (а.с.12), вбачається, що шлюб між [PERSON] та позивачем було розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишено " [PERSON] ". Згідно копії свідоцтва про народження від 07.10.2020 серія [NUMBER] (а.с.9) сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно копії рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 02.08.2024 у справі №930/1721/24, яке набрало законної сили 05.09.2024 (а.с.13-14), вбачається, що з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000 грн, щомісячно, починаючи стягнення з липня 2024 року і до повноліття дитини. Згідно копії повторного свідоцтва про шлюб від 04.04.2025 серія [NUMBER] (а.с.15) 25.07.2024 позивач зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила своє дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON] . Згідно копії попереднього плану лікування, виданого 02.05.2025 стоматологією для малюків та їх батьків " [INFO] " (а.с.16), вбачається, що пацієнту [PERSON] рекомендоване лікування в умовах седації. Анастезіологічний супровід - 12600 грн, попередня вартість лікування - 20350 грн, загальна вартість - 32950 грн. Згідно копії акту надання послуг №00003757 від 09.05.2025, виданого стоматологією для малюків та їх батьків " [INFO] " (а.с.19), вбачається, що загальна вартість робіт склала 29700 грн. Згідно повідомлення ФОП [PERSON] від 10.01.2025 №01-25 (а.с.53) [PERSON] 09.05.2025 завершено лікування зубного ряду у стоматологічній клініці для малюків та їх батьків " [INFO] ". За результатами наданих стоматологічних послуг сформовано акт про надання послуг №00003757 від 09.05.2025. Вартість комплексу стоматологічних послуг склала 29700 грн, які сплачено [PERSON] , що супроводжувала пацієнта [PERSON] . Повторно видати фіскальний чек не являється можливим, оскільки 28.08.2025 нею зареєстровано програмний реєстратор розрахункових операцій замість попереднього класичного реєстратора розрахункових операцій. За змістом ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Таким чином участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Отже, виходячи з аналізу ст.185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Пунктом 18 Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", який має рекомендаційній характер, передбачено, що до передбаченої ст.185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. У постанові Верховного Суду України від 13.09.2017 у справі № 6-1489цс17 зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на дитину можуть сплачуватися наперед, або вони покриваються після їх фактичного понесення. Конкретна форма залежить від наявних документів чеків, квитанцій, актів виконаних робіт, рекомендацій чи діагнозів тощо. При цьому стягнення грошових коштів може відбуватися разово, з певною періодичністю або постійно (до досягнення дитиною повноліття). Спосіб участі батька в додаткових витратах визначається, наприклад, таким чином, якщо мова йде про відвідування дитячого садку, фінансування здійснюється періодично. Коли дитина захворіла, оплата її лікування зазвичай відбувається на протязі певного часу, згідно рекомендації лікаря. При цьому, наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. У постанові від 04.12.2019 у справі №320/383/19 Верховний Суд зазначив, що доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які підтверджують, зокрема, витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватися відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Встановлені фактичні обставини справи свідчать про те, що загальний розмір додаткових витрат, який позивач понесла на лікування зубів сина у стоматологічній клініці становить 29700 грн. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. В свою чергу відповідач будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції представника позивача до суду не надав, як і не спростував. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач не надав суду будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції представника позивача, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав малолітньої дитини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог представника позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Згідно п.3 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відтак, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн, а також з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розімір 5000 грн, оскільки їх розмір документально підтверджений, зокрема: копією ордеру на надання правничої допомоги від 01.07.2025 серія АВ №1213949 (а.с.6); копіяєю витягу із Договору №10 про надання правничої допомоги від 30.05.2025 (а.с.7); копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №707 від 27.12.2010 (а.с.8); копією попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат (а.с.20); копією акту наданих послуг від 10.06.2025 (а.с.21), згідно якого сторони погодили, що загальна вартість послуг складає 5000 грн; копією квитанції до прибутнкового касового ордера №001 від 10.06.2026 про сплату 5000 грн (а.с.22). На підставі викладеного,

Outcome: approved