Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-30 00:00:00

У листопаді 2025 року позивач, ТОВ «ФК «Гелексі» (код ЄДРПОУ 41229318 м. Київ), з підстав прострочення зобов`язання за кредитним договором пред`явив через суд вимоги на предмет стягнення з відповідача, [PERSON] , заборгованості станом 03 лютого 2019 року в загальному розмірі 24 470 грн. В обґрунтування позову зазначається, що 19 липня 2018 року між ТОВ «ФК «Гелексі» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства було укладено електронний кредитний договір № 17711 відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у позику у розмірі 5 000 грн., на умовах строковості, поворотності та оплатності. Відповідно до умов договору позики, стандартна процентна ставка становить 0,01% в день, розмір комісії складає 1,9%, підвищена комісійна винагорода, у випадку прстрочення терміну платежу становить 3%. ТОВ «ФК «Гелексі» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит у визначеному розмірі, у той час як відповідач довготривалий строк свої грошові зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредитних коштів не виконує. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за кредитним договором № 17711 від 19 липня 2018 року в загальному розмірі 24 470 грн., що складається із загального залишку заборгованості за кредитом в розмірі 5 000 грн., загального залишку заборгованості за процентами в розмірі 19 470 грн., судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2 423 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 11 листопада 2025 року, після отримання відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру стосовно зареєстрованого місця проживання відповідача, з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень, проте з потребою у витребуванні від АТ КБ «ПриватБанк» доказів за ухвалою суду від 01 грудня 2025 року. Представник позивача будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи в судове засідання не з`явився, в позові клопотав про розгляд справи без виклику учасників. Інших клопотань до суду не подавав. 26 листопада 2025 року через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від представника відповідача - адвоката Карлаш І.А. надійшов відзив на позов, з якого випливає, що відповідач позов не визнає у повному обсязі, позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з підстав того, що позивачем не доведено та не надано доказів укладення кредитного договору з відповідачем, не надано доказів на підтвердження отримання кредитних коштів саме відповідачем та незаконно нараховано проценти після закінчення строку кредитування. Також зазначив, що кредитний договір не має підпису відповідача, а кредитний договір укладений з недодержанням письмової форми є нікчемним. Щодо витрат на правничу допомогу також зазначив, що сума вказана позивачем є неспівмірною зі складністю справи та виконаними роботами, а тому просив відмовити у задоволенні позову. Також просив проводити розгляд справи у відсутність відповідача та його представника. Позивач не скористався правом на подання до суду відповіді на відзив. Суд, дослідивши зібрані докази, дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами з відмовою у задоволенні позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що 19 липня 2018 року між ТОВ «ФК «Гелексі» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, укладено електронний договір позики № 17711, на підставі якого ТОВ «ФК «Гелексі» надає [PERSON] позику у розмірі 5 000 грн. в безготівковій формі (шляхом зарахування відповідної суми на банківський рахунок позичальника), строком до 08 серпня 1018 року, а [PERSON] зобов`язується повернути позику, проценти та комісійну винагороду за користування позикою у відповідності до умов договору. Сторони погодили наступні умови: проценти у розмірі 0,01% в день від поточного залишку позики, комісія у розмірі 1,4% в день від початкового розміру позики відповідно п.п.1.1.1 договору, нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою. Сторонами узгоджено графік платежів (а.с. 9-12, 12 зворот). Договір укладено в електронній формі за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. 08 серпня 2018 року сторонами підписано додаткову угоду №1 до договору позики №17711 від 19 липня 2018 року відповідно до якої сторони строк повернення позики (термін платежу) 28 серпня 2018 року, а також сторони погодили графік платежів (а.с.13-13 зворот, 14-15). 17 вересня 2018 року сторонами підписано додаткову угоду №3 до договору позики №17711 від 19 липня 2018 року відповідно до якої сторони строк повернення позики (термін платежу) 07 жовня 2018 року, а також сторони погодили графік платежів (а.с.16-16 зворот, 17). Паспорт позики містить інформацію щодо суми кредиту, строку договору і строку кредитування, а також розмір процентної ставки та вказаний документ підписаний електронним цифровим підписом відповідача (а.с. 6-8). На підтвердження перерахування ТОВ «ФК «Гелексі» грошових коштів у позику на користь відповідача у розмірі 5 000 грн., позивачем надано суду лист №17711 від 01 вересня 2025 року виданий ТОВ «ФК «Елаєнс», яким на виконання договору №04/08-17 ПК про надання послуг з переказу грошових коштів укладеного між ТОВ «ФК «Гелексі» та ТОВ «ФК «Елаєнс», ТОВ «ФК «Елаєнс» було успішно перераховано грошові кошти на картковий рахунок отримувача з наступними реквізитами: платник коштів- ТОВ «ФК «Геоексі», отримувач коштів - [PERSON] , номер транзакції - [NUMBER] , номер операції - 99242284, дата проведення платежу - 19 липня 2018 року, сума платежу - 5000 грн., валюта платежу - гривня UAH, платіжний засіб (метод)- картка, банк емітант платіжної картки отримувача коштів PRIVATBANK, номер банківської картки отримувача коштів - [NUMBER] (а.с.27). Згідно зі ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того є роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст. 525-527 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Так, 24 грудня 2025 року на виконання вимог ухвали суду від 01 грудня 2025 року через канцелярію суду надійшов лист АТ КБ «ПриватБанк» відповідно до якого банком дійсно було емітовано на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , картку № [NUMBER] ( [NUMBER] ), проте повідомлено, що за вказаним рахунком зарахування коштів на суму 5 000 грн. за 19 липня 2018 року відсутнє. Також надано виписку по вказаному рахунку за період з 19 липня 2018 року по 01 грудня 2025 року, як первинний бухгалтерський документ, в якій відсутні відомості про зарахування коштів у розмірі 5 000 грн. 19 липня 2018 року (а.с. 83, 84-95). Відповідно до вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами згідно ст.ст. 77,78, 80 ЦПК України обставин виконання своїх зобов`язань кредитора та надання відповідачу коштів кредиту, а довідку ТОВ «ФК «Елаєнс» про зарахування коштів на картковий рахунок [NUMBER] на ім`я [PERSON] , суд до уваги не приймає, оскільки первинним бухгалтерським документом, наданим банком, спростовуються обставини зарахування на цей картковий рахунок коштів кредиту в сумі 5000,00 грн. 19 липня 2018 року. Таким чином, за встановлених обставин суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог та відсутність підстав для задоволення позову, у зв`язку з чим в задоволенні позову належить відмовити. Судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України належить віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed