Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

позивач звернулася в суд із позовною заявою до відповідача, просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] та доньки [PERSON] , в розмірі частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем. Відповідач інших осіб на утриманні не має, працездатний, стан його здоров`я дозволяє працювати, він отримує дохід, тому враховуючи встановлений ст.180 СК України обов`язок батьків утримувати неповнолітніх дітей, просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою від 09.12.2025, після виконання 05.12.2025 вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від 26.11.2025, постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі; розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначити судове засідання для розгляду справи по суті 07.01.2026. 24.12.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання зазначає, що під час перебування у шлюбі, і після розірвання шлюбу відповідач бере участь у вихованні та утриманні дітей. Проте, позивач повідомила відповідача, що має намір звернутись до суду з позовною заявою щодо стягнення аліментів у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. З 2023 року відповідач перебуває у Збройних Силах України. Проте, навіть перебуваючи на відстані від дітей - намагається брати участь у вихованні та утриманні сина [PERSON] та доньки [PERSON] . Беручи до уваги наведене, відповідач не заперечує щодо заявлених позивачем позовних вимог. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, разом з тим представники сторін подали спільну заяву про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши, що позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1, 2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Сторонами визнано, а також підтверджується матеріалами справи, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем. Враховуючи рівність батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, а також те, що відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечив, беручи до уваги те, що діти проживають з позивачем, відповідач є особою працездатного віку, перебуває у Збройних Силах України та отримує стабільний дохід, потреби дітей для забезпечення їх гармонійного розвитку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання спільних дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову - 19.11.2025 і до досягнення дітьми повноліття підлягають до задоволення. Задовольняючи позовні вимоги, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, такий у розмірі 1211 грн. 20 коп. слід стягнути з відповідача в дохід держави. Крім цього, на підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: approved