Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін та інших учасників справи. Позивачка [PERSON] звернулася до Стрийського міськрайонного суду Львівської області із позовом, у якому просить ухвалити рішення, яким встановити факт постійного проживання спадкоємця [PERSON] , на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] у селі Підгірці, Стрийського району, Львівської області, актовий запис про смерть від 30.05.2023 року за №196. В обґрунтування позовних вимог позивачі покликаються на те, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, заповіту спадкодавцем складено не було. Позивачка зазначає, що є дочкою померлого та спадкоємцем за законом першої черги. [PERSON] стверджує, що на момент смерті батька вона фактично постійно проживала разом із ним за адресою: [ADDRESS] , зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворим батьком. Також позивачка звертає увагу, що за життя спадкодавця вона здійснювала догляд за ним, вела спільний побут, а після її одруження разом із чоловіком здійснила капітальний ремонт частини житлового будинку, де проживали батьки. Після смерті батька [PERSON] продовжує доглядати за житловим будинком та прибудинковою територією, сплачує комунальні платежі, тобто фактично прийняла спадщину. Втім, у квітні 2025 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак постановою від 15.04.2025 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав пропуску шестимісячного строку для подання заяви. Позивачка вважає себе такою, що прийняла спадщину, у силу положень оскільки відповідно до частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України. У зв`язку з наведеним, з метою реалізації її спадкового права, позивачка [PERSON] просить суд задовольнити позовні вимоги. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - адвокат Мартинишин Р.С., позовні вимоги підтримав та просив такі задовольнити, з підстав викладених у позові. Відповідачка [PERSON] (сестра позивача та донька померлого [PERSON] ), користуючись своїм правом, передбаченим ст. 49 ЦІК України, повністю визнала заявлені у позовній заяві вимоги та не заперечила проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог [PERSON] , про що подала відповідну заяву. Відповідачка [PERSON] у запропонований строк відзив на позовну заяву не подала, свою позицію у справі із обґрунтуванням її відповідними доказами не навела. Представник відповідача Стрийської міської ради Львівської області, у судове засідання не з`явився, однак скерував до суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи у його відсутності. Третя особа - приватний нотаріус Стрийського нотаріального округу Львівської області Чернилевська М.М. у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, за змістом якої просить проводити розгляд справи у її відсутності. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25.06.2025 року головуючим суддею щодо розгляду вищевказаної позовної заяви визначено суддю Яніва Н.М.. На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, суддею вжито заходів для отриманняінформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичних осіб, які не є суб`єктами підприємницької діяльності - відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янів Н.М. від 24.07.2025 року, позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області, з участю третьої особи - приватного нотаріуса Стрийського нотаріального округу Львівської області Чернилевської Марти Михайлівни про встановлення факту постійного проживання зі спадкоємцем на час відкриття спадщини прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 18 вересня 2025 року о 11:15 год. у залі судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Стрийський район, Львівська область. Ухвалами, занесеними до протоколів судового засідання від 18.09.2025 та 07.10.2025 року, без оформлення окремого процесуального документа, підготовче судове засідання відкладено у зв`язку відповідними клопотаннями представника позивачки. Листом від 07.10.2025 року судом попереджено позивачки [PERSON] та її представника Мартнишин Р.С. , що у випадку їх чергової неявки у судове засідання, судом буде вирішуватися питання про залишення заяви без розгляду згідно ст. 257 ЦПК України. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.10.2025 року закрити підготовче провадження у даній справі. Призначено справу до судового розгляду по суті 17 листопада 2025 року о 11:30 год. у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області (вул. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область). Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області 17.11.2025 року витребувано у приватного нотаріуса Стрийського нотаріального округу Львівської області Чернилевської Марти Михайлівни належним чином засвідчені копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] . Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17.12.2025 року розгляд справи було відкладено, у зв`язку з неявкою сторін у судове засідання. Витребувані матеріали спадкової справи надійшли на адресу суду згідно супровідного листа 24.12.2025 року. У судовому засіданні, котре відбулося 08.01.2026 року допитано свідків. Представник відповідача Стрийської міської ради Львівської області, у судове засідання не з`явився, однак скерував до суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи у його відсутності. Третя особа - приватний нотаріуса Стрийського нотаріального округу Львівської області Чернилевська М.М. у судове засідання не з`явилася, однак скерувала до суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи у її відсутності. Інших заяв по суті справи, виключно в яких у силу вимог ч. 1 ст.174ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, не надходило. Розгляд справи по суті відбувся 08.01.2026 року за участі представника позивача. Усі заяви та клопотання були вирішені судом у встановленому порядку. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Встановленні судом фактичні обставини справи. Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30.05.2023 року, у с. Підгірці Стрийського району Львівської області, [INFO] помер [PERSON] . Також, судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилася позивачка [PERSON] , якій після реєстрації шлюбу згідно свідоцтва серії [NUMBER] присвоєно прізвище « [PERSON] », Крім того, згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками позивачки є [PERSON] та [PERSON] .. Відтак, після смерті батька позивачки - [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. Відповідно до долучених до матеріалів справи правовстановлюючих документів, на момент смерті спадкодавцю належало: земельної ділянки площею 0,0902 га кадастровий номер 4625385200:01:006:0012, земельна ділянка площею 0,1429 га кадастровий номер: 462538200:08:000:0423, земельна ділянка площею 0,3723 кадастровий номер: 4625385200:13:000:0124; житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів витребуваної спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , 15.04.2025 року позивачка [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Стрийського нотаріального округу Львівської області Чернилевської Марти Михайлівни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Втім, згідно долученої до матеріалів справи копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної від 15.04.2025 року позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Поряд з цим, судом встановлено, що позивачка [PERSON] на момент смерті батька, фактично постійно проживала разом із ним за адресою: [ADDRESS] , зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворим батьком, що підтверджується платіжними інструкціями про сплату комунальних послуг, квитанціями та чеками про понесені витрати на проведення ремонту у вказаному будинку. Крім того, допитаний у якості свідка [PERSON] , будучи під присягою, попереджений про відповідальність за завідомо неправдиві показання та за відмову від давання показань, повідомив, що є сусідом [PERSON] , зазначив, що останній проживав у будинку з дружиною та двома дітьми. Ствердив, що фактично за батьками увесь час доглядала донька [PERSON] , а пізніше займалася їхнім похованням. Додатково зазначив, що [PERSON] і на даний час продовжує проживати у батьківському будинку та здійснювати догляд за господарством. Ще за життя [PERSON] наголошував, що майно залишиться доньці [PERSON] .. Крім того, допитана у якості свідка [PERSON] , будучи під присягою, попереджена про відповідальність за завідомо неправдиві показання та за відмову від давання показань, надала аналогічні показання та зазначила, що проживає по сусідству 35 років та ствердила, що [PERSON] проживала разом збитками на час їх смерті та здійснювала догляд за ними. Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст.4, ч. 1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених цим Кодексом, зокрема, статтею 82 ЦПК України, яка закріплює підстави звільнення від доказування. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частиною 2 ст. 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, вбачається, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Аналогічна правова позиція відображена в постанові Верховного Суду від 07.11.2018 у справі за № 336/709/18-ц. Згідно з вимогами ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Висновок суду за результатами розгляду справи. Суд, після всебічного і повного з`ясування всіх фактичних обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. Оцінюючи надані позивачем докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, вважає доведеними факт спільного проживання [PERSON] з батьком [PERSON] на час його смерті. З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] протягом тривалого часу постійно проживала разом із батьком - спадкодавцем [PERSON] , вела з ним спільне господарство, мала спільний побут, спільні витрати, що характерно для проживання однією сім`єю. Зазначені обставини підтверджуються показами допитаних у судовому засіданні свідків, які є послідовними, узгодженими між собою та не викликають сумнівів у їх достовірності, а також письмовими доказами, долученими до матеріалів справи, яким суд надає належну доказову силу. Встановлення факту постійного проживання позивачки [PERSON] однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини має для неї істотне юридичне значення, оскільки безпосередньо пов`язане з реалізацією її спадкових прав у порядку, передбаченому цивільним законодавством, оскільки встановити даний факт іншим шляхом неможливо. З урахуванням наведеного, а також беручи до уваги відсутність доказів, які б спростовували викладені позивачкою обставини, суд доходить висновку, що позовна заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є обґрунтованою, підтвердженою належними та допустимими доказами і такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved