Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

03 листопада 2025 року до надійшла вказана цивільна справа. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 14 листопада 2019 року на підставі анкети-заяви [PERSON] уклав із ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНФІНАНС» договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0634187555 шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000,00 грн в межах строку дії договору - 36 календарних місяців. ТОВ «ІНФІНАНС» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти у сумі 4 990,00 грн. [PERSON] не виконав своїх зобов`язань за договором, не здійснив повернення суми позики та процентів, у зв`язку з чим виникла заборгованість за тілом кредиту та відсотками, яка станом на 03 листопада 2025 року становить 91 788,39 грн, з яких: 4 989,99 грн - заборгованість за тілом кредиту; 86 798,40 грн - заборгованість за відсотками. 14 липня 2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 14-07/21, за яким право вимоги до боржників, перелічених у Реєстрі боржників, зокрема і до [PERSON] , перейшло до нового кредитора, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». 10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір відступлення прав вимоги № 10-01/2023, за яким право вимоги до боржників, перелічених у Реєстрі боржників, зокрема і до [PERSON] , перейшло до нового кредитора, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Враховуючи принципи розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0634187555, від 14 листопада 2019 року у сумі 66 813,44 грн, яка складається з тіла кредиту в сумі 4 989,99 грн та відсотків на дату відступлення права вимоги в сумі 61 823,45 грн, сплачений судовий збір у сумі 2 422,40 грн, а також 16 000,00 грн витрат на правничу допомогу. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 05 листопада 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 04 грудня 2025 року. 26 листопада 2025 року до суду надійшов відзив представника відповідача, адвоката Євдотьєва А.О., з додатками (а.с. 112-118) та заява адвоката про зменшення витрат позивача на правничу допомогу (а.с. 120-121). 01 грудня 2025 року від представника позивача Ткаченко М.М. надійшла відповідь на відзив (а.с. 124-131). У зв`язку з перебуванням судді у відпустці розгляд справи відкладався до 07 січня 2026 року. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, у позовній заяві вказала, що просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 3-7). У відповіді на відзив зазначає, що відповідно до п. 1.7 договору кредит наданий у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000,00 грн в межах строку дії договору - 36 календарних місяців. Тобто є два строки, які важливо розмежовувати: 1) строк користування траншем - 30 календарних днів, дотримання якого надає можливість отримати наступний транш (п. 6.11. Правил); 2) строк користування кредитним коштами, наданим окремим траншами в межах відновлювальної кредитної лінії, обмеженої максимальною сумою 20 000,00 грн - 36 календарних місяців. Відсотки не є неустойкою, а тому їх зменшення чинним законодавством не передбачено. Умови кредитного договору в судовому порядку не оскаржувались, не визнавались недійсними, а тому вони є такими, що відповідають волевиявленню сторін. Одностороння відмова від договору не допускається. Щодо того, що відповідач є військовослужбовцем, то за час його служби проценти не нараховувались. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. У відзиві просить задовольнити позовні вимоги частково, а саме: в сумі 7 609,74 грн, зменшити витрати позивача на правничу допомогу до 2 500,00 грн, усі судові витрати покласти на позивача. Відзив обґрунтований тим, що він є військовослужбовцем, а договір укладений на 30 календарних днів під 1,75% на день. За таких умов договору проценти становлять 2 619,75 грн, а разом з тілом заборгованість, яка підлягає стягненню, становить 7 609,74 грн. Водночас наголошує на тому, що компенсація за невиконання зобов`язань у розмірі, більшому ніж 50% вартості продукції, є несправедливою умовою договору. Посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду України від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 про те, що якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Повідомляє про орієнтовний розмір своїх витрат на правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн. Розумний розміром витрат позивача на правничу допомогу вважає суму в 2 500,00 грн. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що 14 листопада 2019 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0634187555 в електронній формі (а.с. 9-11, 12, 13-14). Відповідно до п. 1.2 договору кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії Договору - 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного Сторонами у Додатку №1 та Додатку №2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку №3 та Додатку №4 до Договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Строк користування кожним траншем є окремим та визначається відповідно до умов Договору: Додатку №1 та Додатку №2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку №3 та Додатку №4 до Договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Пункт 1.5. договору передбачає, що загальний (максимальний) розмір кредитної лінії - 20 000 гривень. Згідно з п. 1.6. в рамках дії даного Договору Сторони погодили наступні загальні умови, а саме: До умов даного Договору застосовуються фіксована процентна ставка. Порядок обчислення процентної ставки встановлюється цим пунктом Договору та Правилами. Максимальний строк (кількість календарних днів користування Кредитом (траншем) - 30 календарних днів. Діючий ліміт (сума) кредиту (в національній валюті) - 20 000 гривень. Максимальна відсоткова ставка, нараховується за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості - 1,75 % . Розмір відсотків за один день користування кредитом (траншем) та річна відсоткова ставка визначаються Сторонами у Додатку №1 та Додатку №2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку №3 та Додатку №4 до Договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Відсотки за користування поточним кредитом (траншем) нараховуються за один календарний день від фактичної суми грошових коштів, які Позичальник зобов`язаний повернути Товариству в рамках наданого кредиту (траншу) в день такого нарахування. Відповідно до 1.7. договору протягом 36 календарних місяців з дня укладення Договору Позичальнику надається право користуватися кредитними коштами, які Позичальник зобов`язаний повернути Товариству в рамках надання кредиту на умовах Договору та Правил. Розмір кредиту (траншу), строк користування кредитом (траншем), вартість кредиту (траншу) у грошовому вираженні, реальна річна процентна ставка за кредитом (траншем) визначається сторонами у Додатку №1 та Додатку №2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку №3 та Додатку №4 до Договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту (п. 1.15. договору). Суд зважає на те, що жодного додатка до кредитного договору № 0634187555 від 14 листопада 2019 року позивачем до матеріалів справи не додано. 12 січня 2020 року [PERSON] підписав Заявку-Анкету на отримання кредиту в сумі 4 990,00 грн, термін кредиту - 30 днів (а.с. 12), пропозиція надання другого траншу кредиту (а.с. 13) та акцепт оферти від 12 січня 2020 року на отримання 2 траншу кредиту згідно Заявки-анкети № 2628498319 від 12 січня 2020 року в рамках Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0634187555 від 14 листопада 2019 року (а.с. 14). Основні умови кредиту (траншу), викладені у Пропозиції та Акцепті: розмір кредиту (траншу) - 4 990,00 грн; строк користування кредитом (траншем) - 30 днів; строк дії Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0634187555 від 14 листопада 2019 року - 3 роки; відсоткова ставка - 1,225% за один день користування кредитом; річна відсоткова ставка - 447,125%; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні - 5,00 грн (а.с. 13, 14). Під час процедури укладення договору кредитодавцем проведено ідентифікацію клієнта [PERSON] (а.с. 15). Довідкою ТОВ «УПР» від 09 вересня 2025 року підтверджується переказ коштів у сумі 4 990,00 грн на картковий рахунок № [NUMBER] через платіжну систему iPay.ua (а.с. 16). 14 липня 2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 14-07/21, за яким право вимоги до боржників, перелічених у Реєстрі боржників, зокрема і до [PERSON] , перейшло до нового кредитора, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (а.с. 28-42). У Реєстрі боржників під номером 2062 вказаний [PERSON] , кредитний договір № 0634187555, заборгованість - 49 173,88 грн, з яких: 4 989,99 грн - заборгованість за тілом кредиту; 44 183,89 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 43). 10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, за яким право вимоги до боржників, перелічених у Реєстрі боржників, зокрема і до [PERSON] , у сумі 91 788,39 грн, перейшло до нового кредитора, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (а.с. 44-61). У Реєстрі боржників під номером 6598 вказаний [PERSON] , кредитний договір № 0634187555, заборгованість - 91 788,39 грн, з яких: 4 989,99 грн - заборгованість за тілом кредиту; 86 798,40 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 62). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Посилання на обставини укладення 14 листопада 2019 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0634187555 в електронній формі відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію», оскільки договір підписано [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора, відправленого йому товариством. Згідно з виконаним первісним кредитором ТОВ «ІНФІНАНС» розрахунком непогашена заборгованість відповідача [PERSON] за договором № 0634187555 від 14 листопада 2019 року станом на 14 липня 2021 року, нарахована за період з 14 листопада 2019 року до 14 липня 2021 року, становить 49 173,88 грн, з яких: 4 989,99 грн - заборгованість за тілом кредиту; 44 183,89 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 63-68). Відповідно до розрахунку, виконаного проміжним кредитором ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», непогашена заборгованість відповідача [PERSON] за договором № 0634187555 від 14 листопада 2019 року станом на 10 січня 2023 року, становить 91 788,39 грн, з яких: 4 989,99 грн - заборгованість за тілом кредиту; 86 798,40 грн - заборгованість за відсотками, зокрема: 44 183,89 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими ТОВ «ІНФІНАНС» за період з 14 листопада 2019 року до 14 липня 2021 року, тобто за 608 днів, 42 614,51 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за період з 14 липня 2021 року до 13 листопада 2022 року, тобто за 488 днів (а.с. 69). Розрахунок, виконаний позивачем ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», підтверджує, що позивач не нараховував відповідачу [PERSON] нової заборгованості, сума боргу станом на 17 жовтня 2025 року залишилася незмінною (а.с. 70). Зі змісту ст.ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як убачається зі змісту ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою у випадку, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду України від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 про те, що якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Суд звертає увагу на те, що вказана постанова є нерелевантною до спору про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки стосується інших правовідносин, а саме: відносин, які виникли з договору поставки, а тому не може бути врахована у справі, що розглядається. Відповідно до правого висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після впливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У своєму правовому висновку, викладеного у постанові від 05 квітня 2023 року по справі № 910/4518/16, Велика Палата Верховного Суду уточнила власний правовий висновок щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування, визначивши, що в разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Якщо умови кредитного договору передбачають можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування, судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, мали на увазі сторони встановлення нарахування процентів як міри відповідальності в певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. «verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem», тобто «слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав». При цьому Велика Палата Верховного Суду зауважила, що підхід, за якого проценти за «користування кредитом» могли нараховуватися та стягуватися за період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, не тільки не відповідає правовій природі таких процентів, а й призводить до вочевидь несправедливих результатів. Суд зважає на те, що з тексту Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0634187555 від 14 листопада 2019 року неможливо зрозуміти, протягом якого строку мають нараховуватися відсотки, а додатків до договору не надано. При цьому з Акцепту оферти від 12 січня 2020 року на отримання 2 траншу кредиту вбачається, що строк користування кредитом (траншем) - 30 днів; строк дії Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0634187555 від 14 листопада 2019 року - 3 роки; відсоткова ставка - 1,225% за один день користування кредитом; річна відсоткова ставка - 447,125%; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні - 5,00 грн (а.с. 13, 14). За таких обставин, враховуючи наведені правові висновки та зважаючи на відповідні доводи сторони відповідача, суд доходить висновку, що передбачені договором позики проценти слід нараховувати і стягувати з відповідача [PERSON] в межах строку кредитування, тобто строку користування кредитом (другим траншем), а саме: за 30 днів, з 12 січня 2020 року до 10 лютого 2020 року, використовуючи максимальну проценту ставку у розмірі 1,75 % за кожен день користування кредитом. За підрахунками суду заборгованість відповідача за відсотками, нарахованими на суму позики, становить 2 619,75 грн (4 990,00 х 1,75% х 30 днів). Заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 4 989,99 грн. Отже, сума заборгованості за договором позики, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 7 609,74 грн (4 989,99 + 2 619,75). За таких обставин, оскільки відповідач допустив порушення зобов`язань, встановлених договором, доказів своєчасного та повного виконання договору не надав, що має наслідком наявність заборгованості за договором, то позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у сумі 7 609,74 грн. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір у сумі 2 422,40 грн (а.с. 1, 2). Оскільки відповідач військовослужбовцем, що підтверджується копією відповідної довідки (а.с. 117) та копією військового квитка (а.с. 118), то на підставі п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору. Крім того, позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» у позовній заяві просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу у сумі 16 000,00 грн, на підтвердження яких подав: копію договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01 липня 2024 року, укладеного з АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ «ЛІГАЛ АССІСТАНС» (а.с. 78-81); копію прайс-листа наданих послуг (а.с. 82); копію заявки на надання юридичної допомоги № 2155 від 01 вересня 2025 року, в якій перелічено види наданих юридичних послуг та їх вартість: надання усної консультації з вивченням документів (4 000,00 грн за 2 години), складання позовної заяви про стягнення боргу (12000,00 грн за 4 години) (а.с. 83); а також копію витягу з акта № 14 про надання юридичної допомоги від 30 вересня 2025 року, яким підтверджується факт надання правничої допомоги (а.с. 84). Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Відповідно до п. 1 ч. 2 т. 137 ЦПК України розподілу підлягають витрати на правничу допомогу адвоката, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Враховуючи викладене, зважаючи на характер виконаної адвокатом роботи, співмірність судових витрат із ціною позову та складністю справи, заперечення сторони відповідача щодо розміру витрат позивача на правничу допомогу, суд дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню в сумі 2 500,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial