Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

ТОВ «Діджи Фінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , у якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 648128 від 01.07.2021 у розмірі 7037, 31 грн та понесені судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 01.07.2021 між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачем укладено Договір про надання споживчого кредиту № 648128. Згідно з Договором № 648128 від 01.07.2021 відповідачу надано кредит у розмірі 10 000,00 грн. За умовами Договору відповідач зобов`язався одержати та повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування ними та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Первісний кредитор свої зобов`язання щодо надання кредитних коштів виконав у повному обсязі. Відповідач, у свою чергу, належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконав ні перед первісним кредитором, ні перед позивачем, у зв`язку з чим ТОВ «Діджи Фінанс» змушене звернутися до суду. Ухвалою суду від 09.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заходи забезпечення позову та доказів не вживались. Інші процесуальні дії у справі не проводились. Представник ТОВ «Діджи Фінанс» надав суду заяву, у якій просив розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлявся шляхом направлення рекомендованої кореспонденції. Відповідач причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав, заяви про розгляд справи без його участі не надходило. Крім того, про місце, дату та час слухання справи відповідач повідомлений належним чином, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. З урахуванням одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, доходить таких висновків. Судом встановлено, що 09.11.2021 між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 648128 /а.с.18-19/. Згідно з п. 1.3.-1.8. договору позичальнику надається кредит у розмірі 12 500,00 грн., строком на 365 днів, з кінцевим терміном повернення 01.07.2022, зі сплатою процентів за користування кредитом за перший день користування кредитом у розмірі 25 % в день (9125% річних), за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) йдокінця строку надання кредиту у розмірі 90 % річних, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає 288,99 % річних, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає 21 944,73 грн. Відповідно до п. 2.1. договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування у розмірі 10 000,00 грн. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству у будь-який спосіб; у розмірі 2 500,00 грн. на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5. Договору. Відповідно до п. 3.1. договору, нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у пункті 1.4 Договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені договором (графіком платежів). У випадку повного дострокового повернення кредиту споживач зобов`язаний сплатити проценти нараховані на дату повного дострокового повернення, виходячи з суми кредиту, вказаної внайближчому черговому платежу, що передує такому поверненню. У випадку часткового дострокового повернення кредиту, перерахунок зобов`язань споживача здійснюється, починаючи з дати найближчого чергового платежу, що слідує за датою такого повернення, шляхом відповідного зменшення розміру платежів, без зміни строку кредиту (кількості платежів). При цьому, нарахування процентів здійснюється в порядку, передбаченому першим абзацом цього пункту Договору. Відповідно до п. 3.2. договору, нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році. Для цілей визначення періоду для нарахування процентів на суму кредиту, день надання кредиту враховується, а останній день повернення не враховується. У випадку, якщо день надання та повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день. ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі шляхом перерахування коштів на рахунок [PERSON] у сумі 10 000,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 5711 /а.с. 31/. За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 28.08.2023 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 2808-23, відповідно до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» набуло права грошової вимоги до боржників, у тому числі до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 648128 від 01.07.2021 /а.с.24-27/, що також підтверджується копією акту приймання-передачі реєстру прав вимог від 28.08.2023, копією витягу з Додатку до Договору факторингу № 2828-23 від 28.08.2023, копією платіжної інструкції № 4415 /а.с. 10, 12, 33/. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 648128 від 01.07.2021. 31.07.2024 ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» направило відповідачу [PERSON] досудову вимогу про погашення заборгованості. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання згідно зі ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Відповідач [PERSON] не виконав своїх зобов`язань перед кредитором, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 7037,31 грн., яка складається із: - заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5257,19 грн., - заборгованості за відсотками у розмірі 1780,12 грн. Наявність заборгованості у зазначеному розмірі підтверджується розрахунком заборгованості /а.с.13/. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Положеннями статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи, що відповідач взятих на себе зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, позовні вимоги не спростував, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає про таке. З п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України вбачається, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч.ч. 5,6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Так, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача надано: - копію Договору про надання правової допомоги № 42649746 від 01.01.2025, укладеного між ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатом Лівак І.М.; - копію акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 30.05.2025, відповідно до якого сторони підтверджують, що адвокат надав, а клієнт прийняв правовоу допомогу загальною вартістю 6000,00 грн.; - копію детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Лівак І.М.; - копію Додаткової угоди № 648128 до Договору про надання правової допомоги № 42649746 від 01.01.2025. Клопотань від відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до суду не надходило. Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13.03.2025 по справі №275/150/22 вказав на те, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд,

Outcome: approved