Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

[PERSON] , від мені якої на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат Бегеба Н.М., звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті її чоловіка [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м. Сєвєродонецьк Луганської області, що відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що чоловік тимчасово проживав в м. Сєвєродонецьк через необхідність доглядати одиноку матір похилого віку, де помер внаслідок хронічної хвороби серця (ІІ група інвалідності). Вона не може зареєструвати його смерть та отримати свідоцтво про смерть для подальшого переоформлення пенсії чоловіка на неї, оскільки він помер на тимчасово окупованій території. Заявниця та її представник адвокат в судовому засідання підтримали вимоги за обставин на їх обґрунтування. Заявниця вказала, що вона із чоловіком [PERSON] та їхнім сином [PERSON] в березні 2022 року виїхали з м. Сєвєродонецьк через російське вторгнення в Україну. Являються внутрішньо переміщеними особами та фактично проживають в м. Старокостянтинів з 11 квітня 2022 року. Чоловік у квітні 2024 року поїхав в м. Сєвєродонецьк доглядати одиноку матір похилого віку, яка по віку та стану здоров`я потребувала постійного стороннього догляду. Він був особою з ІІ групою інвалідності та отримував пенсію по інвалідності. 26 листопада 2025 року їй подзвонили та повідомили про його смерть в м. Сєвєродонецьк внаслідок хронічної хвороби серця, по інтернету скинули фото його могили. Необхідність встановлення факту його смерті обґрунтовує неможливістю отримати в законному порядку свідоцтва про смерть для подальшого оформлення на себе його пенсії по інвалідності. Представник заінтересованої особи Старокостянтинівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України подала до суду заяву, якою просила провести розгляд справи за її відсутності. Заслухавши учасників справи, показання свідків та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що [INFO] в м. Сєвєродонецьк Луганської області помер [PERSON] , який народився [INFO] , на час смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проживав по [ADDRESS] . Факт перебування в шлюбі [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданого 29 квітня 2025 року Старокостянтинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (запис поновлено). Перебування [PERSON] в шлюбі та факт смерті [PERSON] [INFO] в м. Сєвєродонецьк в судовому засіданні також підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] , які вказали, що знають сім`ю заявниці, чоловік якої тривалий час проживав як внутрішньо переміщена особа в м. Старокостянтинів та в силу необхідності доглядати хвору та стареньку матір повернувся в м. Сєвєродонецьк, де помер внаслідок хронічної хвороби серця. [PERSON] періодично спілкувався та переписувався з рідними. Про його смерть вкінці листопада 2025 року дізнались від заявниці, якій повідомили про цю подію по телефону. Згідно зі п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров?я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров?я або судово-медичної установи, не пізніше п?яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров?я, де настала смерть, та інших осіб. У відповідності до правових позицій Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Статтею ст. 317 ч. 1 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 2 ст. 1 вказаного Закону окремі території Луганської області є тимчасово окупованими Російською Федерацією, починаючи з 07 квітня 2014 року. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Заявниця вказує, що зареєструвати смерть чоловіка та отримати свідоцтво про його смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, а оригінал медичного документу про причину смерті не відповідає вимогам законодавства України, тому може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Досліджені судом письмові докази, які надані заявницею та містяться в матеріалах справи, достовірно вказують на те, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Сєвєродонецьк Луганської області. З досліджених в судовому засіданні доказів, судом встановлено факт смерті [PERSON] , уродженця 15 березня 1966 року в м. Сєвєродонецьк Луганської області, [INFO] в м. Сєвєродонецьк Луганської області. Вказані обставини також підтверджуються даними копій: паспорта громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області 11 січня 2001 року; довідкою від 05 квітня 2022 року №6827-5000922947 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданого управлінням соціального захисту населення виконавчого комітет Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області 11 квітня 2022 року; свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02 грудня 2025 року та довідки про смерть № А-03289 від 02 грудня 2025 року, виданих на тимчасово окупованій території (м. Сєвєродонецьк). Датою смерті [PERSON] є [INFO] , місцем його смерті є м. Сєвєродонецьк Луганської області, яке знаходиться на тимчасово окупованій території. Оцінивши докази по справі кожний окремо та у їх сукупності, враховуючи, що для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] є об`єктивні перешкоди і заявниця не має можливості отримати документ встановленої форми про його смерть, суд дійшов до висновку про обґрунтованість та доведеність заявленого заявницею юридичного факту.

Outcome: approved