Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

Короткий зміст позовним вимог У жовтні 2025 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики №2946386 від 27 червня 2024 року в розмірі 25800,00 грн., яка складається: з 8000,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 1800,00 грн. - заборгованість за відсотками, 16000,00 грн. - заборгованість за пенею та судовий збір у розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог вказували, що між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] 27 червня 2024 року укладено договір позики №2946386 відповідно до умов якого відповідач отримав кошти у сумі 8000,00 грн строком на 30 днів, дата повернення позики 27 липня 2024 року. Процентна ставка 0,75% (фіксована) за кожен день користування кредитом; проценти за понадстрокове користування позикою - 2,70%, орієнтовна загальна вартість кредиту - 9800,00 грн. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/01/21, відповідно до умов яких останнє отримало право вимоги до боржників, зокрема, згідно з реєстром боржників № 37 і до [PERSON] в загальному розмірі 25800,00 грн. В порушення умов укладеного кредитного договору відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань, у зв`язку з чим має заборгованість. Посилаючись на право правонаступника вимагати стягнення заборгованості, ТОВ «ФК «ЄАПБ» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором. Рух справи Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 жовтня 2025 року головуючим суддею у даній цивільній справі визначено суддю Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду на 24 листопада 2025 року. У зв`язку з неявною сторін судове засідання по розгляду справи відкладено до 06 січня 2026 року. 23 листопада 2025 року відповідачка [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву зазначала, що вимоги позивача щодо стягнення пені та штрафних санкцій у сумі 16000,00 грн. є безпідставними, суперечать вимогам спеціального законодавства, а саме забороні нарахування та стягнення пені, штрафів та інших платежів за прострочення у період дії воєнного стану та протягом 30 днів після його завершення. Нарахування процентів поза межами строку кредитного договору є незаконним, оскільки строк користування кредитом становив 30 днів, а будь-яке подальше нарахування процентів не відповідає вимогам законодавства та суперечить усталеній судовій практиці. Автопролонгація кредитного договору є недоведеною та безпідставною, оскільки відповідач не вчиняв жодних дій, які могли б розцінюватися як згода на пролонгацію, а позивач не підтвердив факту акцепту пролонгації жодним належним доказом. Судові витрати підлягають розподілу порівну між сторонами, оскільки заявлені позивачем вимоги у значній частині є завідомо безпідставними та суперечать імперативним нормам законодавства, що має враховуватись судом при визначенні розподілу судових витрат. З цих підстав, відповідачка у відзиві просила відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у частині стягнення пені та штрафних санкцій у сумі 16000,00 грн., а також процентів, нарахованих поза межами строку кредитного договору, стягнути з відповідача на користь позивача кошти у сумі: 8000,00 грн. - основна сума боргу (тіло кредиту); 1800,00 грн. - проценти, нараховані виключно в межах первинного строку кредитування; судовий збір розподілити пропорційно між сторонами, поклавши на позивача його частину, оскільки значна частина заявлених ним вимог є безпідставною та суперечить імперативним нормам законодавства 27 листопада 2025 року представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» подала до суду відповідь на відзив, у якій вважає відзив відповідача безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. В обґрунтування вказує, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк, умови кредитування та нарахування відсотків в зв`язку з простроченням повернення кредитних коштів, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договору позики, на таких умовах шляхом підписання договору позики за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Заборгованість нараховано відповідно до умов договору позики та додатків до нього. Відповідачем при підписанні договору позики не було висловлено жодних заперечень або зауважень щодо умов договору позики, зокрема і порядку нарахування відсотків, що свідчить про факт погодження відповідача із всіма умовами договору позики, враховуючи і нарахування відсотків. З цих підстав, представник позивача просив відзив [PERSON] на позов про стягнення заборгованості залишити без розгляду та задоволення, а позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості задовольнити в повному обсязі. 03 січня 2026 року відповідач подала до суду заперечення на відзив, у яких вказала, що відповідь позивача на відзив не містить належного спростування доводів відповідача, ігнорує імперативні норми законодавства, які забороняють нарахування пені та штрафних санкцій у період дії воєнного стану, а також підтверджує умовний та договірний характер заявленого розміру заборгованості. Просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у частині стягнення пені, штрафних санкцій та інших незаконно нарахованих платежів. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в прохальній частині поданої позовної заяви представник позивача просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання року не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надіслала, про причину неявки суд не повідомила. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] 27 червня 2024 року укладено договір позики №2946386. Відповідно до умов договору позики відповідач отримав кошти у сумі 8000,00 грн. строком на 30 днів, дата повернення позики 27 липня 2024 року. Процентна ставка 0,75% (фіксована) за кожен день користування кредитом; проценти за понадстрокове користування позикою - 2,70%, орієнтовна загальна вартість кредиту - 9800,00 грн. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/01/21, відповідно до умов яких останнє отримало право вимоги до боржників, зокрема, і до [PERSON] . Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 37 до договору факторингу № 14/01/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в загальному розмірі 25800,00 грн., з яких: з 8000,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 1800,00 грн. - заборгованість за відсотками, 16000,00 грн. - заборгованість за пенею Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідності до абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-комунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Законом України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Така пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України) Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом перевірений розрахунок заборгованості наданий позивачем. Відповідач не виконала узяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, щодо чого відповідач не заперечує, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що заборгованість за основною сумою боргу - 8000, 00 грн., заборгованість за відсотками - 1800,00 грн., що в загальному розмірі 9800,00 грн. підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ». Щодо заявлених ТОВ «ФК «ЄАПБ» позовних вимог до [PERSON] про стягнення заборгованості за пенею в розмірі 16000,00 грн., то суд приходить до висновку про відмову в їх задоволенні, оскільки штрафні санкції нараховані з 22 лютого 2025 року, тобто, в період воєнного стану, що прямо суперечить п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України. Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 року № 2120-IX, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Здійснюючи тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, Верховний Суд в постанові від 12 червня 2024 року у справі № 910/10901/23 виснував, що в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки - звільнення від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення повернення коштів. Аналогічна позиція Верховного Суду викладена в постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 706/68/23. Отже, на період дії воєнного стану позичальники звільняються від сплати штрафу та пені, тому суд відмовляє ТОВ «ФК «ЄАПБ» в задоволенні позовних вимог до [PERSON] про стягнення заборгованості по штрафу в розмірі 16000,00 грн. Тобто, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 9800,00 грн. Щодо стягнення судових витрат Відповідно до приписів ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати, пов`язані з витребуванням доказів та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до платіжної інструкції № 136497 від 23 вересня 2025 року позивачем при зверненні з даною позовною заявою сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору в частині задоволених вимог в 1443,41 грн, відповідно до розрахунку (9800,00 х 3028,00 : 25800,00).

Outcome: partial