Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Представник позивача - адвокат Ільїчов С.Д. через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Великомихайлівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження, яку в подальшому було уточнено. Позовна заява мотивована тим, що з 2008 року позивач [PERSON] проживав спільно без реєстрації шлюбу з відповідачкою [PERSON] та підтримували повноцінні сімейні відносини. Під час спільного проживання у сторін народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зважаючи на те, що на час народження дітей позивач та відповідач у зареєстрованому шлюбі не перебували в Книзі реєстрації народжень запис про батька дітей був здійснений на підставі статті 135 СК України. Протягом майже 16 років позивач та відповідачка як чоловік та дружина проживали однією сім`єю, вели спільне господарство та виховували дітей. Між позивачем та дітьми довірливі та дружні стосунки. Позивач спільно з відповідачкою здійснюють опіку над дітьми від самого їх народження, займаються їх вихованням, утриманням, разом святкують сімейні свята, спільно відпочивають та проводять дозвілля, тобто виконують всі обов`язки притаманні батькам в розумінні Сімейного кодексу України. 18 січня 2024 року позивач та відповідачка вирішили узаконити свої відносини та зареєстрували в Малиновському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі ПМУМЮ (м. Одеси) шлюб, актовий запис № 73. 19 січня 2024 року позивач звернувся до Великомихайлівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області із заявою про визнання батьківства відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Водночас у внесені змін до актового запису про народження дітей позивачу було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду із позовом про визнання батьківства відносно дітей. Отже, зважаючи на той факт, що позивач не записаний у свідоцтвах про народження дітей, як батько, тому останній не може в повній мірі реалізувати свої батьківські права спрямовані на захист найкращих інтересів своїх дітей, у зв`язку з чим, змушений звернутись до суду із відповідним позовом. За таких обставин представник позивача просить суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] батьком дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також внести відповідні зміни до актових записів про народження дітей, зазначивши його батьком. Ухвалою Захарівського районного суду Одеської області від 16 вересня 2025 року позовну заяву було залишено без руху з наданням представнику позивача строку для усунення недоліків (а.с. 21-22). Ухвалою Захарівського районного суду Одеської області від 23 вересня 2025 року заяву представника позивача - адвоката Ільїчова С.Д.про продовження процесуального строку на усунення недоліків позовної заяви задоволено частково. Продовжено представнику позивача процесуальний строк на усунення недоліків позовної заяви терміном п`ять днів з моменту отримання копії ухвали (а.с. 28). Ухвалою Захарівського районного суду Одеської області від 02 жовтня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Залучено до участі у цивільній справі в якості третіх осіб Великомихайлівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та [INFO] (а.с. 39-40). Ухвалою Захарівського районного суду Одеської області від 30 жовтня 2025 року заяву представника третьої особи [INFO] задоволено частково та замінено вказану третю особу на третю особу Військову частину [NUMBER] Національної гвардії України (а.с. 99-100). Ухвалою Захарівського районного суду Одеської області від 25 листопада 2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду (а.с 112). Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. При цьому пояснила, що на момент народження трьох дітей вона разом із [PERSON] в шлюбі не перебували. До органів ДРАЦС для реєстрації народження дітей зверталася її мати, оскільки вона сама працювала в іншому місті та приїжджати не мала змоги. Відомості про батька дітей записані відповідно до частини 1 статті 135 СК України, тому, що для зазначення батьком дітей [PERSON] потрібна була його письмова заява про визнання батьківства, з якою він під час реєстрації народження дітей до органів ДРАЦС не звертався. Наразі вона народила четверту дитину, в свідоцтві про народження, якої її батьком вказаний [PERSON] . Діти знаютьз раннього дитинства згають, що [PERSON] є їх батьком та саме так його називають. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином (а.с. 140). Водночас представник позивача надав до суду заяву, у якій вказав, що вони позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд розглядати справу без їх участі (а.с. 125-126). Представники третіх осіб Великомихайлівського відділу ДРАЦС у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та Військової частини [NUMBER] Національної гвардії України у судове засідання не з`явились, хоча належним чином, в порядку визначеному статтями 128-131 ЦПК України, повідомлені про дату, час і місце судового розгляду (а.с. 138-139). Про причини неявка суд не повідомили. Із жодними заявами чи клопотаннями до суду не зверталися. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, ураховуючи те, що визнання відповідачкою пред`явленого до неї позову не суперечить закону, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом установлено, що згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 квітня 2009 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області, [INFO] народилася [PERSON] . Батьками дитини зазначені: мати [PERSON] , батько [PERSON] (а.с. 16). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 квітня 2011 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області, [INFO] народився [PERSON] . Батьками дитини зазначені: мати [PERSON] , батько [PERSON] (зв.а.с. 16). Згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 жовтня 2016 року, виданого Фрунзівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [INFO] народився [PERSON] . Батьками дитини зазначені: мати [PERSON] , батько [PERSON] (а.с. 17). Відповідно до копій витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00043237331, 00043238791, 00043238436, які сформовані 23 січня 2024 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що батьком дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] зазначений [PERSON] , відомості про якого записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (зв.а.с. 9 а.с. 12). Згідно із копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18 січня 2024 року, [PERSON] та [PERSON] 18 січня 2024 року зареєстрували шлюб у Малиновському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса), про що було складено актовий запис № 73 (зв.а.с. 15). 19 січня 2024 року [PERSON] звернувся до Великомихайлівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області із заявами про визнання батьківства відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Листами Великомихайлівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області № 29/24.21-35, № 30/24.21-35, № 31/24.21-35 від 19 січня 2024 року [PERSON] роз`яснено про неможливість визнання батьківства у воєнний час та рекомендовано йому звернутися до суду з відповідним позовом (зв.а.с. 12 а.с. 15). Відповідно до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження № 49028 від 22 вересня 2025 року (тест-ДНК) здійсненого медико-генетичним центром «МАМА ПАПА» (ліцензія МОЗ № 1168 від 03.11.2016) ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] є біологічним батьком дітей: [PERSON] , [INFO] складає 99,994%, [PERSON] , [INFO] складає 99,9999994%, [PERSON] , [INFO] складає 99,999999% (а.с. 61-90). Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 51 Конституції України, частинами 2, 3 статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до статті 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВР № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява N 39948/06 від 18 грудня 2008 року) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції (рішення у справі «МакМайкл проти Сполученого Королівства» від 24 лютого 1995 року). Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. У статті 125 СК України передбачено, що, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати і батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. У частині 1 статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до пунктів 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним з батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту частини 2 статті 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у частині 3 статті 128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їхній сукупності.

Outcome: approved