Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому проситьвизнати дійсним договір купівлі-продажу будинку розташованого за адресою [ADDRESS] , укладеного 10 серпня 2001 року між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] на Товарній біржі «Смарагд-Південь», зареєстрованого у Херсонському бюро технічної інвентаризації 03 вересня 2001 року за реєстраційним номером 55. Позовна заява мотивована тим, що 10 серпня 2001 року між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] на Товарній біржі «Смарагд-Південь» укладено договір купівлі-продажу будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказаний договір зареєстрований у Херсонському бюро технічної інвентаризації 03.09.2001 року за реєстраційним номером 55. Договір між покупцем та продавцем вчинено на підставі вимог ст.15 Закону України «Про товарні біржі», зареєстрований на товарній біржі в Журналі реєстрації біржевих договорів за реєстраційним номером №0190-П 10.08.2001 року. Всі істотні умови вказаного правочину були виконані. Батько позивача повністю розрахувався з Продавцем, про що свідчить п.3 Договору та набув право власності на домоволодіння з моменту підписання договору. Договір купівлі - продажу зареєстрований на Херсонській товарній біржі «Смарагд- Південь» з дотриманням усіх норм чинного законодавства, які діяли на момент здійснення даної угоди та відповідали нормам Закону України «Про товарну біржу». Всі істотні умови вказаного правочину були виконані. Позивач повністю розрахувався з Продавцем та набув права володіння на вказане майно. На даний час позивач бажає бути повноцінним власником вказаного майна, однак йому було в цьому відмовлено з підстав, відсутності нотаріального засвідчення договору. Відповідач, будучи належним чином сповіщеним про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав, зустрічний позов до суду не пред`явив. Враховуючи думку позивача, який не заперечив, щодо заочного розгляду справи, суд вважає за доцільне провести заочний розгляд справи. За таких обставин, суд вважає можливим постановити рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. 10 серпня 2001 року між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] на Товарній біржі «Смарагд-Південь» укладено договір купівлі-продажу будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказаний договір зареєстрований у Херсонському бюро технічної інвентаризації 03.09.2001 року за реєстраційним номером 55. Договір між покупцем та продавцем вчинено на підставі вимог ст.15 Закону України «Про товарні біржі», зареєстрований на товарній біржі в Журналі реєстрації біржевих договорів за реєстраційним номером №0190-П 10.08.2001 року. Всі істотні умови вказаного правочину були виконані. Батько позивача повністю розрахувався з Продавцем, про що свідчить п.3 Договору та набув право власності на домоволодіння з моменту підписання договору. З положень пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, вбачається. що даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки взаємні права та обов`язки відповідно до договору виникли до 2004 року під час дії ЦК УРСР, до правовідносин, що виникли між сторонами необхідно застосувати положення ЦК УРСР від 1963 року. Відповідно до ч. 1 ст.227 ЦК УРСР, в редакції чинній на час укладення спірного договору, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст.47 цього Кодексу). Зі змісту ч.1 ст.47 ЦК УРСР вбачається, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст.48 цього Кодексу. Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. У цьому випадку наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно зі ст. 128 ЦК УРСР право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речей набувачеві. Відповідно до вимог ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із угод. За таких обставин, враховуючи встановлені судом обставини справи, зокрема, що спірний договір не було посвідчено нотаріально, разом з цим, сторони домовились щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу будинку, відбулося його виконання, відповідач отримала гроші, суд дійшов висновку, що між сторонами було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, у зв`язку з чим, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої та частини третьої статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору суд покладає на позивача, враховуючи при цьому, що право останнього не було порушене неправомірними діями або бездіяльністю відповідача, вирішення вимоги позову не віднесено до компетенції відповідача та участь останнього обумовлена особливістю порядку вирішення спорів подібної категорії.

Outcome: approved