Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог зазначає, що 15.02.2022 р. між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір № 449368-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» 15.02.2022 року направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір № 449368-КС-001 про надання кредиту, а останній прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення вказаного Договору на умовах, визначених офертою. Позивачем направлено відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-9096 на номер телефону, який зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий боржником було введено/відправлено. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 5000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника, яка зазначена при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті. Оскільки відповідачка належним чином не виконує зобов`язання за кредитним договором, у неї станом на 30.10.2025 року утворилась заборгованість за Договором № 449368-КС-001 про надання кредиту в розмірі 14 780,96 грн., яка складається з: -Суми прострочених платежів по тілу кредиту 5000,00 грн; -Суми прострочених платежів по процентах 9030,96 грн; -Сума заборгованості по штрафам 0,00 грн; -Сума прострочених платежів за комісією - 750,00 грн. Посилаючись на норми законодавства, позивач звернувся з даним позов до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 14780,96грн., а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 27.11.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням, але без виклику сторін та без проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами. Вказану ухвалу направлено відповідачу за місцем її реєстрації, проте до суду повернулися поштові конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». А також відповідачу направлялась ухвала через електрону пошту, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 27.11.2025. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд цивільної справи, судом надано можливості та достатньо часу ознайомитись з позовною заявою та надати свої заперечення, отже вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом установлено, що 15.02.2022 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір № 449368-КС-001 про надання кредиту, за яким кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 5000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». Відповідно до п.2 вищевказаного договору, строк, на який надається кредит: 16 тижні. Стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 1,5983 %, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Комісія за надання Кредиту (надалі - Комісія): 750,00 грн. Розмір Комісії, встановлений цим пунктом Договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір Комісії не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Строк дії Договору: до 07.06.2022 року. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 12560,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 47314,23 процентів. Дата видачі кредиту: 15.02.2022. Дата повернення кредиту 07.06.2022. Договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором G -9096. У паспорті споживчого кредиту, який також підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, вказано інформацію, яка надається для ознайомлення позичальнику, а саме: основні умови кредитування з урахувань побажань позичальника, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника, порядок повернення кредиту та інші обставини. Пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений порядок укладення електронного договору. Відповідно до змісту ч. 4 вказаної статті, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. На підставі ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. За ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Таким чином, суд дійшов висновку, що Договір № 449368-КС-001 про надання кредиту від 15.02.2022 року, підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора, чим підтверджено укладання між ним та ТОВ «Бізнес Позика» таких правочинів, оскільки без здійснення входу на сайт кредитора за допомогою логіну та пароля до особистого кабінету, внесення своїх персональних даних, номера телефону, договір та додаткова угода між сторонами не були б укладені, тому сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі за текстом рішення - ЦК) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 634 ЦК, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що передбачено статтею 610 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Позивач виконав умови Договору № 449368-КС-001 про надання кредиту від 15.02.2022 року та перерахував відповідно 5000 грн., на банківську картку, яку вказав відповідач при оформленні правочину. Як вбачається із довідки ТОВ «Бізнес Позика» про стан заборгованості за Договором № № 449368-КС-001 про надання кредиту від 15.02.2022, загальна заборгованість відповідача станом на 30.10.2025 становить 14780, 96 грн., та включає в себе: 5000,00 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту; 9030,96 грн. - сума прострочених платежів по процентах; 750 грн сума прострочених платежів за комісією. За вказаних обставин судом установлено, що відповідач належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, внаслідок чого вона має заборгованість, яку наразі повинна сплатити на користь позивача у встановленому судом загальному розмірі 14780,96 грн., а тому стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та процентами, суд вважає обґрунтованими. Також суд зауважує, що на день розгляду справи в суді заборгованість не погашена, розмір такої заборгованості відповідачем не спростований. Відповідач відзиву на позовну заяву не подала, не висловила своє відношення до заявлених позовних вимог шляхом подання письмової заяви і не представила суду будь-яких доказів на спростування обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частин 1, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З урахуванням вище установленого, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2422,40 грн. судового збору, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом. На підставі викладеного та

Outcome: approved