Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

24.10.2025 року представник позивача звернувся до Олександрівського районного суду Донецької області, в інтересах [PERSON] до Органу опіки та піклування Новодонецької селищної ради Краматорського району Донецької області про визнання права власності на житловий будинок. 24.10.2025 року ухвалою судді відкрито провадження у справі. 14.11.2025 року подав заяву про уточнення позовних вимог. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що [PERSON] 24 травня 2000 року отримала у власність житлового, який розташовано за адресою [ADDRESS] (надалі житловий будинок), згідно договору купівлі продажу будинку серія АІК №580338 від 24 травня 2000 року, посвідченого в.о. приватного нотаріуса Олександрівського районного нотаріального округу Донецької області Черніковою Н.В. У зв`язку з військовою агресією РФ проти України з 23.02.2022 р. в країні оголошено воєнний стан, який діє до теперішнього часу, позивачка виїжджала з території Донецької області. Ймовірно під час переїзду було втрачено договір. Відповідно до відповіді Донецького обласного державного нотаріального архіву, документи вказаного нотаріуса за період з 1999 року по 2011 рік включно, прийняті на зберігання в Донецькій обласний державний до 2014 року, залишилися в архівосховищах нотаріального архіву в м. Донецьк, доступ до яких відсутній. Тому видати дублікат зазначеного документу не являється можливим. Відповідно до архівних відомостей КП Краматорське районне БТІ Краматорської районної ради, житловий будинок належить саме позивачу по справі. Такі ж самі відомості містяться в довідці Новодонецької селищної ради та обліковій картці об`єкта по господарського обліку на будинок. Але відсутність правовстановлюючого документа позбавляє позивача внести відомості в Державний реєстр права власності та отримання у майбутньому компенсації за зруйноване майно. Дана обставина й змусила позивача звернутися з відповідним позовом про визнання права власності до суду. Просить визнати за громадянкою [PERSON] , яка народилася [INFO] в с. Верлюг Опаринського району Кировської області, РНОКПП [NUMBER] , право приватної власності на житловий будинок який розташовано за адресою [ADDRESS] згідно договору купівлі продажу будинку серія АІК №580338 від 24 травня 2000 року, посвідченого в.о. приватного нотаріуса Олександрівського районного нотаріального округу Донецької області Черніковою Н.В. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та просив їх задовольнити, надавши пояснення, відповідні викладеним в позові. Зазначив, зо договір купівлі-продажу втрачено, і архівні копії знаходяться в окупованому м. Донецьк. Вважає, що Новодонецька селищна рада є належним відповідачем, оскільки будинок розташований на території Новодонецької селищної ради. Позивачка надала до суду заяву, про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала (а.с.78). Представник відповідача - Новодонецької селищної ради Краматорського району Донецької області надала відзив на позовну заяву, згідно якого вважає, що у даному спорі Новодонецька селищна рада не є належним відповідачем, оскільки Новодонецькою селищною радою не оспорюється правомочність Позивача володіти, користуватися і розпоряджатися майном, та селищна рада не має власного інтересу у межах існуючих правовідносин. В судовому засіданні підтримала відзив, та зазначила, що Новодонецька селищна рада не є належним відповідачем, і вважає, що відповідачами у справі повинні бути спадкоємці померлого продавця [PERSON] . Третя особа: Комунальна установа Центр надання соціальних послуг Новодонецької селищної ради надала письмові пояснення (а.с.63-64), відповідно до яких, установа до даного спору немає ніякого відношення, і займається наданням соціальних послуг населенню. Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи і докази у їх сукупності, відзив, пояснення третьої особи, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно договору купівлі продажу будинку серія АІК №580338 від 24 травня 2000 року, посвідченого в.о. приватного нотаріуса Олександрівського районного нотаріального округу Донецької області Черніковою Н.В., [PERSON] придбала у власність житловий будинок, який розташований за адресою [ADDRESS] (а.с.7-8,73). Відповідно до відповіді Донецького обласного державного нотаріального архіву від 15.07.2025 року, документи нотаріуса Олександрівського районного нотаріального округу Донецької області Черніковою Н.В. за період з 1999 року по 2011 рік включно, прийняті на зберігання в Донецькій обласний державний до 2014 року, залишилися в архівосховищах нотаріального архіву в м. Донецьк, доступ до яких відсутній. Тому видати дублікат зазначеного документу не являється можливим (а.с.9). Відповідно до довідки КП Краматорське районне БТІ Краматорської районної ради від 16.09.2025 року, спірний будинок належить позивачці [PERSON] , згідно договору купівлі продажу будинку серія АІК №580338 від 24 травня 2000 року, посвідченого в.о. приватного нотаріуса Олександрівського районного нотаріального округу Донецької області Черніковою Н.В. (а.с.10). За замовленням [PERSON] на спірний будинок виготовлено технічну документацію (а.с.12-19). Відповідно до довідки КП Краматорське районне БТІ Краматорської районної ради від 16.09.2025 року, будинок побудований до 05.08.1992 року (а.с.20). Згідно облікової картки об`єкта погосподарського обліку, власником спірного будинку є [PERSON] (а.с.21-22). Відповідно до архівних відомостей КП Краматорське районне БТІ Краматорської районної ради, житловий будинок належить саме позивачу по справі. Такі ж самі відомості містяться в довідці Новодонецької селищної ради та обліковій картці об`єкта по господарського обліку на будинок. Відповідно до відповіді КП Краматорське районне БТІ Краматорської районної ради від 02.12.2025 року на запит суду, спірний будинок належить позивачці [PERSON] , згідно договору купівлі продажу будинку серія АІК № 580338 від 24 травня 2000 року, посвідченого в.о. приватного нотаріуса Олександрівського районного нотаріального округу Донецької області Черніковою Н.В. Держана реєстрація № 80 від 31.05.2000 року (а.с.71). Відповідно до відповіді Новодонецької селищної військової адміністрації від 25.12.2025 року на запит суду, [PERSON] (продавець спірного будинку) помер [INFO] (а.с.97). Відповідно до довідки Новодонецької селищної ради від 13.08.2025 року, за адресою [ADDRESS] , проживають зокрема: голова домогосподарства [PERSON] , зі своєю матір`ю та дітьми (а.с.11). Відповідно до листа завідувачки нотаріальним архівом від 15.07.2025 року за № 334/01-15, документи нотаріуса за період з 1999 по 2011 рік включно, прийняті на зберігання в Донецький обласний державний нотаріальний архів до 2014 року, залишилися в архівосховищах нотаріального архіву в м. Донецьк, доступ до яких відсутній. Тому виджати дублікат зазначеного документу не виявляється можливим (а.с.9) Правовідносини, які склалися між сторонами стосуються визнання права власності в порядку спадкування за законом. До правовідносин, які склались між сторонами підлягають застосуванню наступні норми права. Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу). Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з вимогами статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачем у позові про визнання права власності є особа, яка вже є власником. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивачів право власності, а також у разі втрати позивачами документа, який посвідчує його право власності. Частина четверта статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" містить припис стосовно того, що будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом. Частиною третьою статті 3 Закону передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1. Реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2. На момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. До 2013 року реєстрація права власності на житлові будинки проводилася Бюро технічної інвентаризації, із видачею про це документів (Витягів) або проставленням відповідних штампів (відміток) на самому документі. Така реєстрація проводилася БТІ в Реєстрі прав власності на нерухоме майно (в якому реєструвалися виключно квартири, будинки, приміщення). Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ст. 15 ЦК України). Таким чином, оскільки у позивачки відсутній правовстановлюючий документ, підтверджуючий право власності, це позбавляє позивачку внести відомості в Державний реєстр права власності та отримати в майбутньому компенсацію за зруйноване майно, тому право власності на нерухоме майно підлягає захисту, відповідно до вимог ст. 392 ЦК України. Житловий будинок має задовільний стан і є придатним для проживання (а.с.13-14). Щодо доводів представника відповідача з приводу того, що Новодонецька селищна рада не є належним відповідачем у даній справі, суд зазначає наступне. В судовому засіданні дійсно встановлено, що з боку Новодонецької селищної ради відсутні будь-які порушення прав позивачки з приводу визнання права власності на спірне домоволодіння. Однак, враховуючи те, що продавець спірного будинку [PERSON] помер (а.с.97), суд вважає, що у даних правовідносинах Новодонецька селищна рада є належним відповідачем, як адміністративний орган на території якого розташоване спірне домоволодіння. Позов заявлений не внаслідок порушення прав позивача, а внаслідок втрати правовстановлюючого документа. На підставі викладеного,

Outcome: approved