Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

27.10.2025 позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] безпідставно збережені кошти у вигляді орендної плати за використання земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , кадастровий № 5910200000:11:010:0009, площею 0,3746 га без правовстановлюючих документів (договору оренди) за період з 3 днів 3 місяців 2021 року по 6 місяців 2024 року в розмірі 260420,28 грн. Також просить стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3846,30 грн 31.10.2025 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. 15.12.2025 на адресу суду від відповідача надійшов відзив у якому зазначено про повне невизнання заявлених позивачем вимог з огляду на наступне. Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформленого права на цю ділянку (без укладеного договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. До даних правовідносин Позивач помилково застосовує поняття збитки - деліктні зобов`язання. Щодо розміру позовних вимог - безпідставно збережених коштів, то наполягають, що вони обраховані Позивачем не вірно та взагалі безпідставно. Застосування підвищеного коефіцієнту є таким, що не відповідає змісту п. 6.2. «Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Охтирської міської ради» і направлено не на отримання того, що не отримано внаслідок не укладення договору, на отримання додаткових коштів, які б Позивач не отримав за умови існування договору оренди. Застосування іншого коефіцієнта ніж 3% прямо і грубо суперечить самій суті ст. 1212 ЦК України. Розрахунок Позивача, викладений у позовній заяві містить також помилку у застосування одного розміру нормативно-грошової оцінки земельної ділянки в розмірі 1549366,97 грн. за всі періоди. Однак, розмір орендної плати має вираховуватися з врахування нормативно-грошової оцінки, яка існувала на період користування такою земельною ділянкою, тобто у 2021 році - нормативно-грошової оцінки за 2021 рік, у 2022 році - нормативно-грошової оцінки за 2022 рік і так далі. Відповідачем проведений власний розрахунок і проведені перерахування нарахованих сум на рахунок позивача. 06.05.2023 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно» (далі Закон), яким внесено зміни до Податкового кодексу України. Зокрема, цим Законом підпункт 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України викладено в редакції, що передбачає, що за період з 01.01.2022 р. до 31.12.2022 р. не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України та перебувають у власності або користуванні, зокрема на умовах оренди, фізичних осіб, та за період з 01.03.2022 р. до 31.12.2022 р. в частині земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні, зокрема на умовах оренди, юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Тому нарахування за 2022 р. є незаконним. 19.12.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив у якій наводяться обґрунтування про наявність підстав для повного задоволення позовних вимог. Зокрема, плата за землю належить до складу місцевих податків, що встановлюються місцевими радами та зараховуються до місцевих бюджетів (ст.ст. 10, 265 та 284 ПК України). За приписами ст. 14.1.147 Податкового кодексу України, плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Разом з цим, станом на даний час в Україні склалась стала судова практика у сфері правовідносин щодо стягнення збитків чи безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою, яка зводиться до наступного. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондиційними; фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України. Також зазначають, що відповідно до п. 4.3. рішення Охтирської міської ради №2006-МР від 25.06.2020 обчислення розміру орендної плати за користування сформованими земельними ділянками, які використовуються з порушенням земельного законодавства без документів, що посвідчують право оренди, здійснюються із застосуванням ставки орендної плати, відповідно до категорій земель з підвищуючим коефіцієнтом К 2, але не більше 12% від нормативної грошової оцінки земель. Зазначене рішення позивача є чинним та підлягає виконанню та території Охтирської міської територіальної громади, тому позивач обґрунтовано застосував для розрахунку 10 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з підвищуючим коефіцієнтом К 2. у разі укладення відповідно до положень чинного законодавства договору оренди в ньому сторони б погодили істотні умови, в тому числі і розмір орендної плати. Натомість при зверненні з вимогами за бездоговірне користування земельною ділянкою сільська рада в одноособовому порядку здійснює розрахунок та визначає розмір плати за користування ділянкою. Вказаний правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 10.02.2020 у справі № 922/981/18 (п. 5.28). Щодо розрахунку збитків в 2022 році. Відповідно до п. 69.14 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України: Пільга - сплата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) не зараховується та не сплачується за період 01.01.2022 р. до 31.12.2022 р. на земельні ділянки що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації. Тобто, така пільга діє в тому разі, якщо є договір оренди земельної ділянки - в даній ситуації такий договір відсутній. Тому це вважається прямими збитками бюджету громади. Щодо твердження відповідача, що він сплачував орендну плату за користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , за період 2021 р. - 8 місяців 2024 р. звертають увагу суду, що надані відповідачем квитанції про сплату орендної плати за землю не можуть бути належними та допустимими доказами у даній справі, оскільки з їх аналізу не вбачається, що відповідно до них орендна плата сплачувалась саме за використання земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер - 5910200000:11:010:0009. Щодо витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки зазначають наступне. Відповідно до пункту 20 Методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок, затвердженої Постановою КМУ від 03.11.2021 р. № 1147, дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються за заявою, форму якої наведено в додатку 16, що подається в електронній або паперовій формі, як витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок за формою згідно з додатком 17. Витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок оформляється і видається автоматично в електронній формі з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру. Форма витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок визначена в Додатку 17 до вищевказаної Методики (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 1 липня 2022 р. № 753), яка в свою чергу передбачає проставляння дати формування витягу. Таким чином, для обрахунку збитків спричинених бюджету громади отримується та використовується витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки на момент нарахування таких збитків, оскільки положеннями чинного законодавства України, зокрема Методикою нормативної грошової оцінки земельних ділянок, затвердженої Постановою КМУ від 03.11.2021 р. № 1147 не передбачено можливості отримання витягів технічної документації з НГО за будь-які минулі або попередні періоди. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав викладених у мотивувальній частині позову та відповіді на відзив. Відповідач до суду не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Його представник проти задоволення позовних вимог заперечувала з підстав викладених у відзиві. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку. Встановлено, що відповідач на підставі договору купівлі-продажу № 1396 від 28.09.2021, посвідченого приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Зіньковським І.М., номер запису про право власності № 44193060 на праві приватної власності володіє нежитловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 295,4 м2, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вказане нежитлове приміщення розташоване на земельній ділянці площею 0,3746 га, кадастровий номер 5910200000:11:010:0009, цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти, інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня, що підтверджується інформацією з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24.07.2024 № НВ-5900457932024. Відповідно до акта з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від № 02-09/96 від 17.10.2024 р., розмір збитків внаслідок використання [PERSON] земельної ділянки площею 0,3746 га, розміщеної за адресою: [ADDRESS] , без правовстановлюючих документів складає за період із 3 дні 3 місяці 2021 року по 6 місяців 2024 - року - 260420, 28 грн. 19.11.2024 за вих. №01-05/2796 на адресу відповідача надіслана копія акта з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 17.10.2024 №02-09/96 з повідомленням, яке містить пропозицію у 30-денний термін з дня надходження цього повідомлення розглянути його разом з актом та про результати їх розгляду інформувати Охтирську міську раду. Також відповідача повідомлено, що у разі визнання заявлених вимог добровільне відшкодування збитків здійснюється в досудовому порядку шляхом укладення договору про відшкодування збитків. Стороною відповідача разом із відзивом надані наступні письмові документи: Копія квитанції на переказ готівки №70428722 від 19.08.2024 р. за якою позивачу (код отримувача 37970404 були перераховані кошти у сумі 8694,03 грн. Призначення платежу 101 2813210272; Орендна плата з фізичних осіб 96 днів 2021 року [PERSON] . Копія квитанції на переказ готівки №70428785 від 19.08.2024 р. за якою позивачу (код отримувача 37970404 були перераховані кошти у сумі 44209,38 грн. Призначення платежу 101 2813210272; Орендна плата з фізичних осіб за 2023 рік, [PERSON] . Копія квитанції на переказ готівки №70428847 від 19.08.2024 р. за якою позивачу (код отримувача 37970404 були перераховані кошти у сумі 30987,34 грн. Призначення платежу 101 2813210272; Орендна плата з фізичних осіб за 8 місяців 2021 року, [PERSON] . Із копії листа відповідача адресованого міському голові та заступнику міського голови, голові комісії з визначення розміру збитків власникам землі та землекористувачам, які підлягають відшкодуванню при виконавчому комітеті Охтирської міської ради (отриманий згідно штампу про отримання вхідної кореспонденції за № 4263/01-05 19.08.2024 р.) встановлено наступне. [PERSON] повідомив позивача про те, що оскільки рішенням Охтирської міської ради від 23.12.2021 р. йому було відмовлено у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки під належною йому нерухомістю, договір оренди є неукладеним через неузгодженість. Однак він, як добросовісний користувач визнає факт необхідності сплати коштів за період використання землі. Відповідач навів власний розрахунок орендної плати аналогічний тому, що наведений у відзиві та долучив до листа копії вищезазначених квитанцій про оплату. Також суду надані витяги з Державного земельного кадастру про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 2021 рік 1101847.89 грн. на 2022 рік 1212032.68 грн. на 2023 р. 1549366.97 грн. Відповідно до ст. 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Суб`єктами права на землі комунальної власності згідно зі ст. 80 ЗК України є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. Загальне правило щодо підстав та порядку набуття права на землю із земель комунальної власності визначено ст. 116 ЗК України, згідно з частинами 1, 2 якої громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Особливості набуття права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруду визначені ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України. Так відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. За ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Виходячи зі змісту ст. 120 ЗК України, норма щодо переходу права на земельну ділянку у разі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні колишнього власника будівлі. Однак, зважаючи на положення ст. 125 ЗК України, новий власник об`єкта нерухомості не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства. Таким чином, з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у відповідача виник обов`язок оформити та зареєструвати речове право на земельну ділянку, яка знаходиться під нежитловими приміщеннями, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень». Згідно з абзацом 1 ч. 1 ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Статтею 206 ЗК України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Згідно зі ст. 14 ПК України визначено, що плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (п. 14.1.147). Відповідач не є власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата. Підпунктом 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Згідно зі ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (п. 288.1). Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем та визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (п. 288.4, п. 288.5). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Оскільки відповідач не звертався за оформленням права оренди на земельну ділянку, речові права відповідача на земельну ділянку не реєструвалися, останній не набув належних прав власності або користування щодо земельної ділянки, що свідчить про використовування земельної ділянки без достатніх правових підстав. Відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладання договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондиційними. Для кондиційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України. Такі правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, провадження №14-77цс18. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи. З огляду на викладене, враховуючи, що [PERSON] використовував земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , кадастровий № 5910200000:11:010:0009, площею 0,3746 га без правовстановлюючих документів, в період із 3 дні 3 місяці 2021 року по 6 місяців 2024 року включно, не сплачував за користування земельною ділянкою орендну плату у встановленому законодавчими актами розмірі, у результаті чого безоплатно користувався цією земельною ділянкою, тобто безпідставно набув дохід, отриманий від безпідставно набутого майна, у Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області правомірно виникло право на отримання коштів, отриманих безпідставно, як суми, яку мав би отримати місцевий бюджет. Разом із тим, за змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондиційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондиційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц, від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17, від 04.12.2019 року по справі № 917/1739/17. При цьому, предметом позову у цій справі є стягнення з власника об`єкта нерухомого майна коштів за фактичне користування земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розміщено. Суд вважає обґрунтованими доводи представника відповідача, що викладені у відзиві відносно того, що позивачем при обрахунку безпідставно збережених коштів орендної плати за використання земельної ділянки необґрунтовано застосовано ставку 6 % орендної плати замість 3% з огляду на те, що предметом спору в цій справі є стягнення не збитків чи орендної плати за користування земельною ділянкою, а суми, яка відповідає її еквіваленту, і яку відповідач має сплатити за фактичне користування земельною ділянкою. Тобто, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України. Розмір суми коштів, заявлений до стягнення у цій справі, повинен дорівнювати розміру недоотриманої місцевим бюджетом орендної плати, яку зобов`язаний був сплачувати відповідач за користування земельною ділянкою, з моменту набуття права власності на об`єкти нерухомого майна, що розташовані на ній. При цьому, положення законодавства України, що регулюють питання визначення розміру орендної плати за земельну ділянку державної або комунальної власності, закріплюють право територіальної громади на отримання плати за користування земельною ділянкою комунальної власності незалежно від проведення нормативної грошової оцінки такої ділянки. Відповідно до розділу 4 Положення про порядок оформлення права оренди земельних ділянок затвердженого рішенням Охтирської міської ради від 26.06.2018 року № 1175 МР обчислення розміру орендної плати за користування земельними ділянками здійснюється з урахуванням цільового призначення земельної ділянки, коефіцієнту індексації та індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативно грошову оцінку яких проведено у розмірі не більше 3 % їх нормативно грошової оцінки, для земель загального користування не більше 1 % їх нормативно грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативно грошової оцінки. З матеріалів справи вбачається, що нерухомість відповідача знаходиться на земельній ділянці з цільовим призначенням: 03.02 для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти. Відповідно до ставок орендної плати за земельні ділянки адміністративно територіальної одиниці, на яку поширюється дія рішення органу місцевого самоврядування затвердженого рішенням Охтирської міської ради від 26.06.2018 року № 1175 МР, ставка орендної плати для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти становить 3%. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що нарахування безпідставно збережених відповідачем грошових коштів за використання ним земельної ділянки без правовстановлюючих документів повинне здійснюватися виходячи з 3 % ставки орендної плати від нормативно грошової оцінки спірної земельної ділянки. В частині заперечень сторони відповідача про те, що розмір орендної плати має вираховуватися з врахування нормативно-грошової оцінки, яка існувала на період користування такою земельною ділянкою, тобто у 2021 році - нормативно-грошової оцінки за 2021 рік, у 2022 році - нормативно-грошової оцінки за 2022 рік і так далі суд виходить з наступного. Відповідно до пунктів 289.1, 289.2 статті 289 Податкового Кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за певною формулою. Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки підставою для перегляду розміру орендної плати, який у будь-якому разі не може бути меншим, ніж установлено положеннями підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового Кодексу України. Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 10 вересня 2018 року у справі № 920/739/17, від 06 серпня 2019 року у справі № 922/3560/18, від08 жовтня 2019 року у справі № 904/4737/18 та від 28 вересня 2020 року у справі №922/4073/19. При цьому, статтею 12 Закону України «Про оцінку земель» регламентовано, що нормативно-правові акти з проведення оцінки земель затверджуються Кабінетом Міністрів України. Для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності нормативна грошова оцінка земель проводиться обов`язково (стаття 13 цього Закону); нормативно-грошова оцінка земельних ділянок у межах населених пунктів проводиться не рідше ніж один раз на 5, 7 років (стаття 18 Закону України «Про оцінку земель»). Відповідно до ч. 2 ст. 20 та ч. 3 ст. 23 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Так, результатом нормативної грошової оцінки конкретної земельної ділянки є технічна документація на неї, а надання витягу з технічної документації є послугою компетентного органу (Держгеокадастру та його територіальних органів), який веде відповідний облік. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки це роздруковані за допомогою програмного забезпечення актуальні дані про земельну ділянку, які є у Державному земельному кадастрі та технічній документації з нормативної грошової оцінки земель станом на певну дату. Витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути доказом проведення такої оцінки та визначати дані про таку оцінку як на момент його видачі, так за попередній період за умови, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки була сталою та не зазнала змін у цей період. Отже, технічна документація на конкретну земельну ділянку, яка виготовляється на замовлення землекористувача (власника), відповідно до статті 20 Закону України «Про оцінку земель», є джерелом інформації про нормативну грошову оцінку певної земельної ділянки. При цьому власник (землекористувач) може використати технічну документацію на обґрунтування нормативної грошової оцінки, надавши суду її оригінал або належно засвідчену копію. Так, технічна документація, виготовлена на конкретну земельну ділянку уповноваженим органом, може бути належним доказом на обґрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка набула статусу об`єкта цивільних прав. З наведених норм законодавства не вбачається можливості визначення даних про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки в інший спосіб, ніж шляхом оформлення витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, тому необґрунтованими є будь-які розрахунки, зроблені за відсутності такого витягу. Вказаний висновок узгоджується з практикою Верховного Суду, яким неодноразово зазначалося, що при стягненні безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, нарахування мають здійснюватися позивачем не самостійно (шляхом арифметичного розрахунку без проведення нормативної грошової оцінки землі), а виключно на підставі витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (постанови Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 922/902/18, від 08 серпня 2019 року у справі №922/1276/18, від 01 жовтня 2019 року у справі № 922/2082/18, від 06 листопада 2019 року у справі № 922/3607/18). Зазначене дає підстави суду для висновку про правильність позиції сторони відповідача щодо необхідності врахування при розрахунку нормативно-грошової оцінки за кожен рік, а не за останній, як це зробив позивач. З огляду на викладене суд повністю погоджується із розрахунком орендної плати за землю викладеним стороною відповідача у відзиві, а саме - Розрахунок орендної плати за землю по земельній ділянці під кадастровим №5910200000:11:010:0009 за 2021 рік, а саме: - - нормативна грошова оцінка земельної ділянки №5910200000:11:010:0009 в 2021 році складає 1 101 847, 89 грн.; під кадастровим розмір орендної плати для земельних ділянок із цільовим призначеним для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти встановлюється у розмірі 3% від нормативно-грошової оцінки. - - термін використання земельної ділянки з 27.09.2021 р. по 31.12.2021 р. становить 96 днів; розмір орендної плати за 96 днів 2021 року становить: 1 101 847, 89 грн. * 3% * (96/365) = 8 694,03 грн. Розрахунок орендної плати за землю по земельній ділянці під кадастровим №5910200000:11:010:0009 за 2022 рік, а саме: - нормативна грошова оцінка земельної ділянки №5910200000:11:010:0009 в 2022 році складає 1 212 032,68 грн.; під кадастровим розмір орендної плати для земельних ділянок із цільовим призначеним для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти встановлюється у розмірі 3% від нормативно-грошової оцінки. розмір орендної плати за 2022 рік становить: 1 212 032,68 грн. * 3% = 36 360,98 грн. Розрахунок орендної плати за землю по земельній ділянці під кадастровим №5910200000:11:010:0009 за 2023 рік, а саме: - нормативна грошова оцінка земельної ділянки №5910200000:11:010:0009 в 2023 році складає 1 473 646,03 грн.; під кадастровим розмір орендної плати для земельних ділянок із цільовим призначеним для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти встановлюється у розмірі 3% від нормативно-грошової оцінки. розмір орендної плати за 12 місяців 2023 року становить: 1 473 646,03 грн. * 3% = 44 209,38 грн. Розрахунок орендної плати за землю по земельній ділянці під кадастровим №5910200000:11:010:0009 за 8 місяців 2024 року, а саме: нормативна грошова оцінка земельної ділянки №5910200000:11:010:0009 в 2024 році складає 1 549 366,97 грн.; під кадастровим розмір орендної плати для земельних ділянок із цільовим призначеним для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти встановлюється у розмірі 3% від нормативно-грошової оцінки. розмір орендної плати за 8 місяців 2024 року становить: 1 549 366,97 грн. * 3% / 12 х 8 = 30 987,34 грн. При вирішенні доводів сторони відповідача про безпідставність вимоги про стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді плати за землю за період з 1 січня 2022 року до 31 грудня 2022 року суд виходить з наступного. Законом України «Про внесення змін до підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України щодо звільнення від оподаткування податком на додану вартість операцій з постачання/ввезення товарів для потреб безпеки і оборони у період воєнного стану» від 11 квітня 2023 року № 3050-ІХ, який набрав чинності 06 травня 2023 року, пункт 69 підрозділу 10 Перехідних положень доповнено підпунктом 69.14, в якому в абз. 1, 3, 4 визначено, що за період з 1 січня 2022 року до 31 грудня 2022 року не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних осіб, та за період з 1 березня 2022 року до 31 грудня 2022 року - в частині земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Дати початку та завершення активних бойових дій або тимчасової окупації визначаються відповідно до даних Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Наказом Міністерства розвитку громад та територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» № 376 від 28.02.2025 підтверджено, що Охтирську міську територіальну громаду віднесено до території активних бойових дій за період з 24 лютого 2022 року по 17 квітня 2022 року. Враховуючи вищевикладене, за період з 1 січня 2022 року до 31 грудня 2022 року не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України, та перебувають у власності або користуванні. Суд погоджується доводами сторони відповідача про те, що з відповідача на користь Охтирської міської ради не підлягає стягненню недоотриманий дохід від орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 01 січня 2022 року до 31 грудня 2022 року. Необґрунтованими є посилання у відповіді на відзив на те, що до спірних правовідносин не застосовуються положення п.п. 69.14. п. 69 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України, оскільки вказаними нормами закону передбачено звільнення від плати за землю (земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, бо пільга діє в тому разі, якщо є договір оренди земельної ділянки, проте в даній ситуації такий договір відсутній. Тому це вважається прямими збитками бюджету громади. Так, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України. Проте відповідач, у випадку належного оформлення права оренди на земельну ділянку з огляду на положення вищенаведеної норми такого обов`язку сплати коштів за період з 01 січня 2022 року до 31 грудня 2022 року не мав. Тому не має такого обов`язку і фактичний користувач земельної ділянки. З огляду на викладене. вимоги позивача у цій частині також є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. Сторона відповідача у відзиві зазначає про те, що відповідач як сумлінний землекористувач, 19.04.2024 року самостійно, сплатив: плату за землю за 96 днів 2021 року в сумі 8 694,03 грн., 2023 рік в сумі 44 209,38 грн. та за 8 місяців 2024 року в сумі 30 987,34 грн та надіслав відповідні квитанції разом із супровідним листом. Сторона позивача, в свою чергу, у відповіді на відзив зазначає, що надані відповідачем квитанції про сплату орендної плати за землю не можуть бути належними та допустимими доказами у даній справі, оскільки з їх аналізу не вбачається, що відповідно до них орендна плата сплачувалась саме за використання земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер - 5910200000:11:010:0009. Проте у даному випадку суд бере до уваги ту обставину, що відповідач належним чином проінформував позивача про те, що вказані суми були сплачені саме за користування вищезазначеною земельною ділянкою, що підтверджується вищевикладеним змістом цього листа. Тому в даному випадку факт відмови позивача від отримання сплачених сум 6не спростовує тієї обставини, що належним чином обраховані суми плати за землю відповідачем позивачу були перераховані, щ освідчить про виконання ним свого обов`язку щодо сплати. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню. Враховуючи відсутність підстав для задоволення позову, судові витрати слід залишити за позивачем без відшкодування. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed