Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

Представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 06.02.2023 між ТзОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №9298207 у вигляді електронного документа у відповідності до ст.11, ст.12 ЗУ "Про електронну комерцію", який підписаний відповідачем електронним підписом у вигляді одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов договору Товариство надало відповідачу грошові кошти в розмірі 15000 грн. шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти зі сплатою процентів за користування кредитом та інших штрафних санкцій, передбачених Договором, а відповідач зобов`язувався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та відсотки за користування кредитом у терміни, встановлені Договором. 26.06.2023 між ТзОВ «МІЛОАН» та ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги №99-МЛ, за яким ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» набуло статуту нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників визначених в реєстрі, в тому числі і до відповідача [PERSON] за кредитним договором №9298207 від 06.02.2023. Позивач зазначає, посилаючись на вимоги чинного законодавства, що у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань утворилася заборгованість у розмірі 54264 грн., яка складається з наступного: 13200 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 39564 грн. - заборгованість за відсотками, 1500 грн. - заборгованість за комісією, яку і просив стягнути з відповідача, а також судові витрати у справі. Ухвалою судді від 25.09.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Окрім того, даною ухвалою задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Головуючий суддя перебував у плановій відпустці з 18.12.2025 по 02.01.2026 включно. Представник позивача у позові просив розглянути справу в його відсутність, заперечень проти ухвалення заочного рішення не заявляв. Відповідач про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлявся належним чином згідно з вимогами ЦПК України. При цьому з огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд взяв до уваги правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, відповідно до якого направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. До суду від відповідача не надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, у встановлений судом строк відзив на позов до суду не подав. За відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач відзив на позов до суду не надіслав, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Такий висновок суду, зважаючи, що відповідачем не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину невчинення нею своєчасно такої процесуальної дії, узгоджується також із положеннями частини восьмої статті 178 вказаного Кодексу. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін не надходили. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ст. 280 ч.1 п.4 ЦПК України суд ухвалює проводити розгляд справи у заочному порядку та ухвалює заочне рішення по справі на підставі наявних у ній доказів. У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом ч.ч. 4, 5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Датою ухвалення рішення у даній справі є 09.01.2026, тобто дата складання повного тексту рішення. Судом встановлено, що 06.02.2023 року між ТзОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №9298207 у вигляді електронного документа у відповідності до ст.11, ст.12, ЗУ "Про електронну комерцію". Відповідно до умов договору товариство зобов`язується надати позичальнику кредит в сумі 15000 грн. строком на 105 днів з 06.02.2023 і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів і завершується 21.02.2023, поточний період - 90 днів, що настає з наступного дня по завершенню пільгового періоду і закінчується 22.05.2023 (п.1.3., п.1.3.1, п1.3.2. Договору). Згідно з п.1.5. Договору орієнтована загальна вартість кредиту за увесь строк його користування складає 60375 грн. Комісія за надання кредиту складає 1500 грн., яка нараховується за ставкою 10 % від суми кредиту одноразово в момент його видачі. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду нараховуються за ставкою 1,50%, зпротягом поточного періоду - за ставкою 3%. від фактичного залишку кредиту (п.1.5.2., п.1.5.3. Договору). Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок карти [NUMBER] (п.2.1. Договору). У п.2.3.Договору передбачена пролонгація та умови її здійснення (а.с.18-20). У Додатку №1 до Договору №9298207 сторони погодили та підписали графік платежів, у якому визначено порядок повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та комісії за надання кредиту включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю (а.с.21). Укладаючи вищевказаний кредитний договір відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписала кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Крім того, в матеріалах справи міститься Анкета-заява на кредит та Паспорт споживчого кредитуякі підписані [PERSON] , та в яких містяться персональні дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови, що свідчить проте, що відповідач особисто та свідомо підписала кредитні документи на погодилася на виконання умов Договору (а.с.17, 22). Ідентифікація позичальника [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) здійснена первісним кредитором ТОВ "Мілоан". Договір підписаний позичальником із застосуванням електроннного підпису одноразовим ідентифікатором R50959, що надісланий на номер її мобільного телефону [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ "Мілоан» (а.с.23). [PERSON] отримала грошові кошти в сумі 15000 грн. 06.02.2023 шляхом їх перерахунку на картку VISA414943*46, що підтверджується платіжним дорученням 93022476, тобто ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання за Договором про споживчий кредит виконало (а.с.23). Належність банківської картки № [NUMBER] [PERSON] та зарахування грошових коштів на дану платіжну картку у розмірі 15000грн. 06.02.2023 підтверджується інформаційною довідкою АТ КБ «Приватбанк» від 02.10.2025 (а.с.50). Згідно відомості про щоденні нарахування та погашення за Договором №9298207 наданої ТОВ «Мілоан» вбачається, що нарахування процентів та штрафу первісним кредитором здійснено згідно умов Договору, з урахуванням часткової сплати відповідачем суми заборгованості (а.с.24). Також, судом встановлено, що 26.06.2023 між ТзОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги №99-МЛ, відповідно до якого ТзОВ «МІЛОАН» передає ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» приймає належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с.25-27). Додатковою угодою №1 до Договору №99-МЛ від 26.06.2023 сторони внесли зміни в додаток №1 до Договору - форму реєстру боржників та виклали його в новій редакції (а.с.28) Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому - передачі Реєстру боржників від 26.06.2023, підтверджує факт переходу від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права вимоги заборгованості щодо боржників в кількості 2713 на загальну суму заборгованості 40485531,21 грн., який є невід`ємною частиною Договору факторингу. За відступлення права вимоги згідно договору факторингу №99-МЛ від 26.06.2023 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплатило грошові кошти у розмірі 1115408,24, що підтверджується платіжною інструкцією №71827 (а.с. 29 -30). З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача була надіслана претензія, згідно якої останню було повідомлено про заміну кредитодавця згідно Договору про відступлення прав вимоги №99-МЛ та про обов`язок [PERSON] погасити кредитну заборгованість, однак дана претензія залишилася не виконана (а.с.31). Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштамиборжник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У п. 76 Постанови Великої Палати Верховного Суду №338/180/17 від 05 червня 2018 року зазначено, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Разом з тим, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу (Постанова Верховного Суду від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц). Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд робить висновок, що 06.02.2023 виникли договірні відносини між первісним кредитором ТОВ "Мілоан", правонаступником якого є позивач, та відповідачем у зв`язку з укладенням Договору про споживчий кредит №9298207. [PERSON] , будучи вільною в укладенні вказаного кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим відповідач погодилася, підписавши електронним одноразовим ідентифікатором кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Кредитний договір було укладено в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». [PERSON] отримала кредитні кошти і у неї виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» є правонаступником первісного кредитора, що свідчить про належні правові підстави для переходу права вимоги до відповідача і товариство вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Розрахунок заборгованості за тілом кредиту у розмірі 13200 грн., простроченою заборгованістю за відсотками, які нараховані в межах строку кредитування та строку пролонгації користування кредитом у заявленому позивачем розмірі 39564 грн. (оскільки з відомості про щоденні нарахування та погашення заборгованості за Договором №9298207, за перші 15 днів користування кредитом проценти нараховувалися згідно п. 1.5.2 Договору у розмірі 225 грн. щоденно. В подальшому відповідачем було вчинено дії для пролонгації кредитування на пільгових умовах, зокрема, здійснено сплату комісії за пролонгацію кредиту, частково сплачено проценти по кредиту та частково тіло кредиту, відтак строк кредитування було продовжено. Надалі, враховуючи, що відповідачем не була повернута сума кредиту, строк кредитування продовжився, тобто відбулася пролонгація на стандартних умовах зі сплатою відсотків відповідно до п. 1.6, 2.3.1.2 Договору) та комісією - 1500 грн. (що нараховується одноразово в момент видачі кредиту та не є відповідальністю у розумінні цивільного законодавства України), підлягають стягненню, оскільки відповідають умовам договору та строку його дії, з урахуванням часткового виконання відповідачем грошових зобов`язань. Згідно позиції Верховного Суду України, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Таким чином, здійснивши часткову оплату з метою погашення заборгованості за Договором №9298207, відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і відповідно щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Окрім того, відповідач не надала суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсутності альтернативного розрахунку від відповідача, приймається судом, як достовірний. Тому позовні вимоги суд задовольняє в повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним. Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що понесені ТОВ ФК «Кредит-Капітал" витрати на правничу допомогу в розмірі 8000 грн., підтверджуються матеріалами справи: Договором про надання правничої допомоги №0107 від 01.07.2025; Актом №1358 наданих послуг правової допомоги від 05.09.2025; Детальним описом наданих послуг до Акту №1358; Ордером на надання правничої допомоги (а.с.34-36). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі є співмірним з складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, за відсутності заперечень з боку відповідача, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 8 000 грн. підлягають стягненню з відповідача. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за позовну заяву в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved