Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

До Миронівського районного суду Київської області від Бершадського районного суду Вінницької області надійшла вищевказана справа для розгляду. Представник позивача адвокат Підреза І.В. звернулася з позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Ухвалою судді Бершадського районного суду Вінницької області від 10 липня 2025 року позовну заяву залишено без руху. 22 липня 2025 року від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви в якій вона зазначила, що позивач знаходиться за кордоном і там діють інші закони ніж в Україні, відповідно вона позбавлена можливості отримати докази проживання дитини разом з нею та перебуваючи на утриманні у 10-денний строк та надати їх до суду. Тому надано позовну заяву в новій редакції без вимоги про стягнення аліментів. Також вказала, 21 квітня 2021 року Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №545 Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося, тому що у них відсутні любов та повага один до одного, у них різні погляди на сімейне життя і сімейні обов`язки, різні погляди на виховання дитини. Позивач з дитиною наразі проживають за кордоном у Швеції. На примирення позивач не згодна і вважає, що шлюб необхідно розірвати. У судове засідання представник позивача не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності та позивача, проти прийняття заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час засідання повідомлявся належним чином, через офіційний веб-портал Миронівського районного суду Київської області, а також відповідачу надіслано судову повістку, проте згідно поштової довідки ф. 20 лист не вручено у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явилися, представник позивача та позивач подали до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, повідомлення належним чином відповідача, суд вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. Судом встановлено, що 21 квітня 2021 року, між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 545. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося у зв`язку з відсутню любові та поваги один до одного, у них різні погляди на сімейне життя і сімейні обов`язки, різні погляди на виховання дитини. Позивач з дитиною наразі проживають за кордоном у Швеції. Судом встановлено, що сторони припинили сімейні і подружні стосунки, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, коли шлюб існує лише формально, а сторони не бажають поновити його, шлюб підлягає розірванню. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Збільшення, зменшення позовних вимог, зміни предмета або підстави позову регламентується ч. 2, 3 ст. 49 ЦПК. Це випливає з права особи самостійно визначати у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, і зазначати, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній з огляду на її зміст, а також зміст раніше поданої позовної заяви та конкретні обставини справи повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову. При цьому при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 1 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17 (провадження № 61-9545сво21)). Верховний Суд у постанові від 31.01.2024 у справі № 201/4160/19 вказав, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У згаданих постановах говориться, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. При цьому Верховний Суд наголошує, що одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у такому разі фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом. Оскільки представник позивача у заяві про усунення недоліків позовної заяви зазначила, що надає позовну заяву в новій редакції без вимоги про стягнення аліментів, тому суд розцінює її як зміну предмету позову, шляхом виключення позовної вимоги про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved