Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-30 00:00:00

[PERSON] 03 вересня 2025 року звернувся до суду з заявою про визнання недієздатним його діда [PERSON] , [INFO] , встановлення над ним опіки та призначення його опікуном над ним. В обґрунтування заяви посилається на те, що його дід є особою з інвалідністю ІІІ групи безтерміново, має хронічне психічне захворювання, внаслідок якого не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим потребує постійної сторонньої допомоги. Вказане свідчить про необхідність призначення його опікуном, оскільки він проживає разом з ним, вже декілька років доглядає за ним, перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення та отримує компенсацію, як особа, що надає соціальні послуги з огляду на непрофесійній основі; у нього задовільний стан здоров`я, він має можливість і бажання здійснювати догляд за [PERSON] (а.с. 1-4). Ухвалою суду від 05 вересня 2025 року відкрито провадження у справі; призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження (а.с. 37). Ухвалою суду від 21 жовтня 2025 року для встановлення психічного стану [PERSON] призначена судово-психіатрична експертиза, проведення якої доручено експертам Львівської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України»; провадження у справі зупинено на час проведення судово-психіатричної експертизи (а.с.49-50). Ухвалою суду від 12 грудня 2025 року поновлено провадження у справі, оскільки до суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 2124 від 10 грудня 2025 року стосовно [PERSON] (а.с. 58-61). У судовому засіданні заявник та його представник підтримали заяву з підстав, викладених у ній, просили її задовольнити. Додатково пояснили, що весь час розгляду справи в суді заявник піклувався про [PERSON] , який тільки його і сприймає, слухається його. Внаслідок віку та стану здоров`я [PERSON] не здатен до самообслуговування. Інші особи, яки виявили бажання бути опікунами [PERSON] відсутні. Представник заінтересованої особи виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області, як орган опіки і піклування, в судовому засіданні не заперечувала проти визнання [PERSON] недієздатним та встановлення над ним опіки та призначення опікуном саме заявника, зазначаючи, що інших осіб, які б виявили бажання бути опікунами, не виявлено, при цьому при обстеженні матеріально-побутових умов проживання [PERSON] було встановлено, що саме [PERSON] фактично здійснює опіку над дідом. Представник заінтересованої особи [PERSON] адвокат Куцалаба Г.В. не заперечувала проти задоволення заяви, вважала, що призначення опікуном [PERSON] , який є його онуком буде відповідати інтересам [PERSON] [PERSON] участі у судовому засіданні не брав через неможливість за своїм психічним станом особисто давати пояснення по суті справи, що підтверджується висновком судово-психіатричного експерта № 2124 від 10 грудня 2025 року. Суд, з`ясувавши думку осіб, як беруть участь у справі, перевіривши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Як встановлено судом заявник [PERSON] , [INFO] , є онуком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується: ?свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , в якому батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12); ?свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , в якому батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11); ?Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища [PERSON] від 09 лютого 2022 року, вбачається, що [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 13); Згідно з Витягу з реєстру територіальної громади убачається, що [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Із Витягу з реєстру територіальної громади відомо, що [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). [PERSON] дружина [PERSON] померла [INFO] у віці 75 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 23). Згідно довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААВ №734142 від 21.11.2022 року [PERSON] , [INFO] , який є сином [PERSON] , є особою з інвалідністю третьої групи безтерміново, йому протипоказана важка фізична праця (а.с. 20). Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого від 25 серпня 2025 року №9447/467 [PERSON] «грубо орієнтований в місці перебування, у власній особі орієнтовано вірно, настрій знижений, емоційно лабільний, афектується через знижену пам`ять, мислення паралогічне, з маячними включеннями, тривожне забарвлення, пам`ять та інтелект знижені, поведінка періодична дезорганізована, критика страждає. За своїм станом потребує постійного контролю, нагляду, догляду та допомоги» (а.с. 15). Із довідки консультаційно діагностичного відділення КНП СМР «Самбірської центральної лікарні» №598 від 02.09.2025 року убачається, що [PERSON] перебуває на обліку в психіатра з 2024 року з діагнозом F01.8 (а.с. 16). Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 2124 від 10.12.2025 року [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у формі судинної деменції, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 58-60). Із рішення про призначення/перерахунок компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від 02.06.2025 року відомо, що допомогу на догляд за дідом [PERSON] з 01.06.2024 року отримував його онук [PERSON] (а.с.17-18). Відповідно до подання виконавчогокомітету Самбірської міської ради від 29.12.2025 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Самбірської міської ради від 29 грудня 2025 року №304, запропоновано призначити [PERSON] опікуном над [PERSON] (а.с.63-64). Цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом (частини 1 та 2 статті 30 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Згідно ч. 1, 2 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Виходячи зі змісту зазначених норм, обов`язковими умовами для визнання фізичної особи недієздатною, крім наявності в неї хронічного, стійкого психічного розладу, є нездатність такої особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння; недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод (абзац третій підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016). Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (ч.1 ст. 40 ЦК України). Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка (ч.1 ст. 41 ЦК України). За змістом статті 55 ЦК України опіка встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. Органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами (стаття 56 ЦК України). За підпунктом 4 пункту б) частини першої статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері соціального захисту населення належать делеговані повноваження щодо вирішення у встановленому законодавством порядку питань опіки і піклування. За правилами ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Опікуном не може бути фізична особа: 1) яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 2) поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування (частина 1 статті 64 Цивільного кодексу України). При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88. Частиною 3 ст. 296 ЦПК України передбачено, що заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. В силу ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Згідно ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. За приписами статті 300 ЦПК України скасування рішення суду про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, цивільна дієздатність якої обмежена, здійснюється за рішенням суду за заявою такої фізичної особи, її піклувальника, членів сім`ї, органу опіки та піклування або її адвоката. Скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка визнана недієздатною, у разі видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування, такої особи, визнаної недієздатною, або її адвоката. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. На підставі ст. ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у формі судинної деменції, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Заявник створив необхідні умови для проживання та догляду за [PERSON] , здійснює належний догляд за ним та звернувся з заявою про призначити його опікуном. Орган опіки та піклування, за наслідками проведених перевірок, вніс відповідне подання, в якому рекомендує призначити [PERSON] опікуном над [PERSON] . Обставин, визначених статтею 63 Цивільного кодексу України, які б перешкоджали призначенню опікуном саме заявника, в ході судового розгляду не встановлено. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON] , встановлення над ним опіки та призначення опікуном над ним його онука [PERSON] . Відповідно до частини 2 статті 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved