Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач АТ «ТАСКОМБАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що 02.04.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №5775333920, згідно із яким відповідачу надано кредит в сумі 38599 грн., строком на 36 місяців, із сплатою річних 0,01% від суми боргу за договором, 2,49% - щомісячні проценти від суми кредиту, кредит надавався безготівковим шляхом, а відповідач зобов`язувався щомісяця в граничний термін, повертати чергову частину кредиту та сплачувати щомісячні і річні проценти. 01 вересня 2021 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «ТАСКОМБАНК» було укладено Договір про відступлення права вимоги №01/09/21, за яким ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», як первісний кредитор, зобов`язалося за окремим узгодженням (шляхом підписання окремих реєстрів прав вимоги) відступати позивачу за плату право грошових вимог до боржників товариства за кредитними договорами згідно реєстру прав вимоги. Позивач вказує, що умови вищезазначеного Кредитного договору Позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (Графіком погашення кредиту) строки не повернуті. Як наслідок, станом на 01.07.2025 заборгованість Позичальника за Кредитним договором №5775333920 від 02.04.2021, становить 53691,11 грн, в тому числі - заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) 33229,71 грн; - заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена) 1,89 грн; - заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 20459,51 грн, яку просить стягнути з відповідача разом із судовими витратами. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 13 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. У позовній заяві подав клопотання (включив його в текст позовної заяви) про розгляд справи за відсутності його представника. Не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судові засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Будь-яких заяв, клопотань на адресу суду від відповідача не надходило, відзив на позов не подавала. Про дату час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений у відповідності до вимог ЦПК України, про що в матеріалах справи містяться відповідно докази, зокрема рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Враховуючи наявність умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, суд здійснив заочний розгляд справи та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Фактичні обставини справи встановлені судом Судом встановлено, що 02 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір №5775333920. Вказаний договір підписаний [PERSON] власноручно (а.с.11). Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, кредитодавець зобов`язався надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно з п. 1.3 кредитного договору позичальник зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в паспорті кредиту, який є невід`ємною частиною цього договору. Паспортом також визначено порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів) (а.с.12). Всі інші умови кредитного договору викладені в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» (публічна частина) редакція від 04.01.2021, які розміщені на сайті ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та з якими позичальник ознайомився до укладення цього договору та до яких позичальник приєднується підписавши цей договір (п.2.1 Договору). Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору кредит надається позичальнику на наступних умовах: тип кредиту, мета кредиту - кредит; сума кредиту 38599,00 грн; строк, на який надається кредит 36 місяців. Також у паспорті кредиту визначено, що порядок та умови надання кредиту безготівковим шляхом, протягом 3 банківських днів від дня укладення договору; процентна ставка за кредитом, її тип фіксована, щомісячні проценти 3,19%; річні проценти загальні 0,01%. Згідно з Паспорта кредиту від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» відповідач ознайомився з інформацією про умови кредитування та вартістю кредиту, що підтверджується її підписом. В Паспорті також зазначено, що загальні витрати за кредитом складають 45083,28 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом 82932,28 грн, реальна річна процентна ставка 77,33% річних. У п. 6 цього паспорта ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] погодили порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність їх внесення. З копії виписки по особовим рахункам [PERSON] за кредитним договором № 5775333920 за період з 02 квітня 2021 року по 03 червня 2025 року вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами, а також періодично сплачувала суми на погашення заборгованості. З копій договору про відступлення права вимоги від 07 жовтня 2016 року № ТАСЦФР-10-2016, реєстру правдо цього договору від 06 квітня 2021 року та меморіального ордеру від 06 липня 2020 року №629919972, що ТОВ «ФК«ЦФР» відступило АТ «Таскомбанк» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 02 квітня 2021 року №5775333920. При цьому, з копії повідомлення про відступлення права вимоги від 02 квітня 2021 року слідує, що [PERSON] ознайомлена та згідна на відступлення права вимоги за цим кредитним договором на користь АТ «Таскомбанк» (а.с.17, 18, 67-75), Позивачем на адресу відповідача було направлено повідомлення-вимогу про дострокове повернення кредиту та погашення заборгованості за кредитним договором №5775333920 від 02.04.2021 року, із зазначенням необхідних платіжних реквізитів АТ «Таскомбанк» (а.с.26 зворот). Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору №5775333920 від 02.04.2021 року станом на 03.06.2025 року відповідач має загальну заборгованість в розмірі 53691,11, яка складається з заборгованості по тілу кредиту 33229,71 грн, заборгованість по річним відсоткам 1,89 грн, заборгованість по щомісячним процентам 20459,51 грн (а.с.20-22). Застосоване судом законодавство та висновки суду Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України щодо зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України «Кредит». Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч.ч. 1 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України). Згідно із ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Окрім того відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Аналізуючи досліджений договір, суд доходить висновку, що надана позивачем копія договору факторингу та реєстру права вимоги є належними, допустимими та достатніми доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. Договори факторингу відносяться до оспорюваних договорів. Відповідач не оспорював договору факторингу, за якими перейшло до іншої особи право грошової вимоги за кредитним договором, укладеним між ним і кредитором, а тому в силу вимог ст. 204 ЦК України ці правочини є правомірними, оскільки їх недійсність прямо не встановлена законом і вони не визнані судом недійсними. Таким чином до позивача АТ «Таскомбанк» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №5775333920 від 02.04.2021 року. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Сторони досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, в тому числі щодо загального розміру кредиту, порядку та умов надання кредиту, строку кредитування, процентної ставки за кредитом, її типу та порядку обчислення, періодичності внесення платежів і відповідальності позичальника за прострочення платежів. На підставі договору відповідач отримала кредитні кошти, взяла на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користуванням ним. В подальшому право вимоги за кредитним договором на підставі договору факторингу перейшло до АТ «Таскомбанк». Заборгованість відповідача за кредитним договором №5775333920 від 02.04.2021 року становить 53691,11 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту 33229,71 грн, заборгованість по річним відсоткам 1,89 грн, заборгованість по щомісячним процентам 20459,51 грн. З наданих розрахунків судом встановлено, що нарахування процентів здійснювалось в межах строку кредитування передбаченого договором. Судом також встановлено, що [PERSON] здійснювались платежі на погашення заборгованості АТ «Таскомбанк», які відображені у виписці про рахунку та розрахунку заборгованості, що надані позивачем. Такий розмір заборгованості є обґрунтованим, оскільки підтверджується матеріалами справи та водночас не спростований відповідачем. Таким чином, суд всебічно, повно, об`єктивно розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов є обґрунтованим та таким що підлягає до задоволення. Розподіл між сторонами судових витрат Враховуючи результат вирішення спору,

Outcome: approved