Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

КП «Теплопостачання міста Одеси» звернулось до суду з позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за теплову енергію в розмірі 48092,42 гривень, яка виникла станом на 01.07.2025 року, посилаючись на те, що [PERSON] , який мешкає в квартирі [ADDRESS] та є споживачем теплової енергії, не виконує своїх обов`язків по сплаті наданих йому послуг, чим порушуються права комунального підприємства, а тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Також позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 3028 гривень. Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження у порядку загального або спрощеного провадження. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14.11.2025 провадження по справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, що передбачено ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки дана справа підпадає під ознаки малозначної справи. Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі від 14.11.2025 та копія позовної заяви з додатками надсилалася судом на адресу: [ADDRESS] . Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. Як встановлено, ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Такий висновок суду, зважаючи, що відповідачем не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину не вчинення ним своєчасно такої процесуальної дії, узгоджується також із положеннями ч. 8 ст. 178 вказаного Кодексу. Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощено позовного провадження від сторін не надходило. Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснюється. Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов КП «Теплопостачання міста Одеси» задоволенню не підлягає, з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово - комунальних послуг належать: послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово- комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово- комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений статтею 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором, крім того, споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п.13 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII споживачем житлово-комунальних послуг є індивідуальний або колективний споживач. В п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Таким чином, виходячи із Закону України «Про житлово - комунальні послуги», для визначення відповідача споживачем послуг, необхідно три складових, а саме: щоб відповідач був власником нерухомого майна, користувався об`єктом нерухомого майна та отримував житлово-комунальні послуги для власних потреб. Судом не приймаються до уваги докази які надані на підтвердження права власності відповідача та його проживання за спірною адресою, оскільки згідно з реєстру судових рішень, вбачається, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04.02.2004 року цивільна справа №2-9037, свідоцтво про право власності на житло, а саме на квартиру [ADDRESS] , визнано недійсним, крім того на даний час існують спори щодо права користування даною квартирою. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно приписів ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Нормою ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При таких обставинах та враховуючи не доведеність заявлених позовних вимог, суд вважає вимоги КП «Теплопостачання міста Одеси» такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України вимоги щодо стягнення судового збору також задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed