Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача; заяви, клопотання учасників справи; інші процесуальні дії у справі До Червонозаводського районного суду м. Харкова з Київського районного суду м. Харкова за підсудністю надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» в особі представника Сечка С. В. з вимогою стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 67 741,81 гривень. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 16 квітня 2019 року о 15:20 годині у місті Харкові по проспекту Науки, будинок 48 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Alfa Romeo, державний реєстрацій номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та автомобіля Renault Master, державний реєстраційний номер [NUMBER] . У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 червня 2019 року у справі № 638/6213/19 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На момент дорожньо-транспортної пригоди між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 2340541 від 03 серпня 2018 року. Згідно із договором позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом Renault Master, державний реєстраційний номер [NUMBER] . Страхувальник своєчасно звернувся до позивача із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу від 17 квітня 2019 року. На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Розрахунок та виплата страхового відшкодування власнику автомобіля марки Renault Logan, державний номерний знак [NUMBER] , були проведені на підставі: акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість), ремонтної калькуляції № 1.003.19.0 від 08 травня 2019 року, рахунку-фактури № 82 від 25 квітня 2019 року, страхового акту № АХА2465254 від 08 травня 2019 року, розрахунку страхового відшкодування. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки у розмірі 67 741,81 гривень. На переконання представника позивача, оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Alfa Romeo, державний реєстраційний номер [NUMBER] , застрахована не була, то відповідач, як особа відповідальна за завданий збиток, повинна сплатити позивачу суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 67 741,81 гривень. Ураховуючи викладене вище, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 67 741,81 гривень. Окрім того, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» просить стягнути з відповідача на свою користь сплачений судовий збір у сумі 3 028,00 гривень. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у відкритому судовому засіданні. Представник позивача у судові засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Матеріали справи містять заяву представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про розгляд справи без його участі. Окрім того, у заяві Сечко С. В. зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судові засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином, заяв/клопотань на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву не надходив. За загальним правилом частини першої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Частиною першою статті 280 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у зв`язку із неодноразовою неявкою відповідача у судові засідання та не повідомлення ним про причини такої неявки, не подання відзиву на позовну заяву та ураховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення по справі, постановив розглядати справу у порядку заочного розгляду справи за наявними у справі матеріалами. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову тощо) не вчинялось. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши їх у сукупності та взаємозв`язку, встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 03 серпня 2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» та Публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 2340541. 24 червня 2019 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» змінило назву на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС». Відповідно до пункту 4 договору предметом договору є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземними транспортними засобами та іншим майном, які вказані в розділі 5 цього договору. Згідно із пунктом 23.1 договору страховик бере на себе зобов`язання компенсувати страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання певних подій за страховими ризиками, що наведені у пункті 23.2 цього договору, які носять ознаки ймовірності та випадковості, а також зобов`язується компенсувати понесені страхувальником витрати, згідно із пунктами 32.1 та 32.2 договору, в результаті настання страхового випадку під час знаходження ТЗ в будь-якому місці в будь-який час, з урахуванням умов, вказаних у додатку № 2 до цього договору. Відповідно до пункту 23.2 до страхових ризиків відносяться, зокрема, збитки внаслідок ДТП - будь-яке пошкодження або знищення ТЗ, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. У додатку № 2 до договору № 2340541 від 03 серпня 2018 року наведено перелік транспортних засобів, які приймаються на страхування, зокрема, автомобіль Renault Master, державний реєстраційний номер [NUMBER] . 16 квітня 2019 року о 15:20 годині [PERSON] , керуючи автомобілем Alfa Romeo, державний реєстраційний номер [NUMBER] , у місті Харкові по проспекту Науки, 48, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не вибрав безпечної дистанції руху та скоїв зіткнення з автомобілем Renault Master, державний реєстраційний номер [NUMBER] . При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження, чим заподіяна матеріальна шкода. Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 червня 2019 року у справі № 638/6213/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Відповідно до частини шостої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 17 квітня 2019 року Акціонерне товариство «Укрсиббанк» звернулось до позивача із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу, у якій просило здійснити виплату страхового відшкодування за договором № 2340541 від 06 серпня 2018 року по страховому випадку, що трапився 16 квітня 2019 року за участю транспортного засобу Renault Master, державний реєстраційний номер [NUMBER] . На підставі акту огляду транспортного засобу, ремонтної калькуляції № 1.003.19.0 від 08 травня 2019 року, розрахунку-фактури № 82 від 25 квітня 2019 року, страхового акту № АХА2465254 від 08 травня 2019 року, розрахунку страхового відшкодування за договором № 2340541 від 06 серпня 2018 року позивач сплатив Акціонерному товариству «Укрсиббанк» страхове відшкодування за договором страхування № 2340541 від 06 серпня 2018 року у розмірі 67 741,81 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 559326 від 10 травня 2019 року. Мотивована оцінка щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову; норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною третьою статті 12 та частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються учасниками цивільної справи. Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно із положеннями статті 77 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до статті 80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною другою статті 95 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно із статтею 980 Цивільного кодексу України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно із частиною першою статті 999 Цивільного кодексу України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відповідно до положень частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як встановлено пунктом 1) частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у повному обсязі на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1 Закону України «Про страхування» (Закон № 85/96-ВР від 07 березня 1996 року, який втратив чинність 01 січня 2024 року на підставі Закону № 1909-ІХ від 18 листопада 2021 року) передбачено, що страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Як зазначено у статті 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до пункту 3) частини першої статті 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страхова виплата грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування -страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Франшиза частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Як виснує Верховний Суд у постанові від 02 жовтня 2024 року у справі № 175/4710/16-ц, провадження № 61-9681св24, у разі наявності юридичних фактів, передбачених статтею 993 Цивільного кодексу України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика. Згідно із статтями 993 Цивільного кодексу України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Ураховуючи викладене вище, правовідносини, що виникли між сторонами у зв`язку з виплатою страховиком на користь Акціонерного товариства «Укрсиббанк» страхового відшкодування, засновані на суброгації, тобто переході до позивача права вимоги потерпілої особи у деліктному зобов`язанні. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд встановив, що дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб Renault Master, державний реєстраційний номер [NUMBER] , сталася з вини відповідача. Позивач, як страховик за договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 2340541 від 03 серпня 2018 року, здійснив виплату страхового відшкодування страхувальнику Акціонерному товариству «Укрсиббанк» у загальному розмірі 67 741,81 гривень, та, відповідно набув право вимоги до відповідача у деліктному зобов`язанні. Вказана сума відповідачем відшкодована не була. Ураховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 67 741,81 гривень. Відповідно до частин першої та другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» задоволено в повному обсязі, суд уважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача сплачений ним судовий збір у сумі 3 028,00 гривень.

Outcome: approved