Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

До Ірпінського міського суду надійшла заява представника ОСББ «ІСТОРИЧНИЙ ДІМ» - адвоката Халупного А.В. щодо ухвалення додаткового рішення в якій він просить винести додаткове рішення по справі № 376/12220/24, яким стягнути з [PERSON] , який є власником приміщення 52, за адресою: [ADDRESS] на користь ОСББ «ІСТОРИЧНИЙ ДІМ» , код ЄДРПОУ: 44884063 3000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу. У провадженні суду перебувала справа № 376/12220/24 за позовною заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ІСТОРИЧНИЙ ДІМ» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Рішенням від 20 травня 2025 року позовні вимоги позивача задоволено повністю, проте не вирішено питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Докази понесення витрат було надано позивачем разом з позовом. Учасники розгляду в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Заяв, клопотань щодо відкладення розгляду справи суду не подано. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що заочним рішенням суду від 20 травня 2025 року позовні вимоги ОСББ «ІСТОРИЧНИЙ ДІМ» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь ОСББ «ІСТОРИЧНИЙ ДІМ» (код ЄДРПОУ 44884063) заборгованість по сплаті внесків в розмірі 12292,00 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь ОСББ «ІСТОРИЧНИЙ ДІМ» (код ЄДРПОУ 44884063) судовий збір в розмірі 3 028,00 грн. Рішення учасниками розгляду не оскаржувалося в апеляційній інстанції. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд зауважує, що в позивач в позовній заяві ставив на вирішення суду вимогу про покладення на відповідача судових витрат позивача, пов`язаних з розглядом цієї справи, при цьому зазначав, що на момент подачі позову позивач поніс витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00грн і витрати на правову допомогу щодо підготовки та подання позовної зави про стягнення заборгованості в розмірі 3000,00грн. До позовної заяви було додано копії: договору № 01/07/23 про надання правничої допомоги від 01 липня 2023 року, додаткової угоди № 15/11 до договору № 01/07/23 про надання правничої допомоги від 01.07.2023 року від 15 листопада 2023 року, акту № 15/11 від 15 листопада 2024 прийому передачі наданих послуг до договору № 01/07/23 про надання правничої допомоги, платіжної інструкції № 184 від 19.11.2024 року, ордеру на надання правничої допомоги серії ВХ № 1049461 від 10.07.2023 року та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ХМ № 000352. Від 10 березня 2021 року. Ухвалюючи рішення, судом не було вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Також, питання гонорару адвоката врегульовані в статтях 28-30 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року 09 червня 2017 року, із змінами затвердженими З`їздом адвокатів України 15 лютого 2019 року. Згідно з частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З наданого представником ОСББ «ІСТОРИЧНИЙ ДІМ» - адвокатом Халупним А.В. договору від 01 липня 2023 року про надання правової допомоги № 01/07/23 та додаткової угоди № 15/11 до договору від 15 листопада 2023 року вбачається, що адвокатом була надана правова допомога, що полягає у представництві інтересів замовника в суді у справах щодо стягнення заборгованості з власників квартир або нежитлових приміщень в будинку з адресою: [ADDRESS] , зокрема підготовка та подання однієї позовної заяви 3000грн. Згідно акту № 15/11 прийому-передачі наданих послуг до Договору № 01/07/23 про надання правничої допомоги від 15 листопада 2024 року вбачається, що адвокат Халупний А.В. (виконавець) надав, а ОСББ «ІСТОРИЧНИЙ ДІМ» (замовник) виконані у відповідності з договором послуги , зокрема підготовка і подання позовної заяви щодо стягнення заборгованості з власника приміщення № 52 за адресою: [ADDRESS] ціною 3000грн. Згідно платіжної інструкції № 184 від 19.11.2024 року ОСББ «ІСТОРИЧНИЙ ДІМ» сплачено [PERSON] грошову суму в розмірі 6000,00грн. (призначення платежу: оплата за послуги згідно акту 15/11 від 15.11.2024р. Додаткова угода до договору 01/07/2023р. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (постанови Верховного Суду у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18). Доказами, які підтверджують заявлений розмір витрат, можуть бути: договір про надання правової допомоги, акт прийому-передачі документів, акт здачі-приймання виконаних робіт, протокол наданих послуг, рахунки на оплату, банківські документи про оплату послуг, тощо. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу представником позивача надано детальний опис виконаних робіт та вартість послуг з надання правової допомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд приходить до висновку, що заявлена сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00грн. знайшла підтвердження поданими позивачем платіжними дорученнями. Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідачем не подано клопотань щодо зменшення розміру судових витрат. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про внаявність підстав для винесення додаткового рішення в частині стягнення судових витрат, а саме: витрат понесених на надання професійної правничої (правової) допомоги. Оскільки додаткове рішення ухвалюється судом у тому самому порядку, що й судове рішення, суд ухвалює у справі додаткове рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved