Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

29 жовтня 2025 року представник АТ «Сенс Банк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 19 серпня 2021 року [PERSON] уклав з АТ «Альфа Банк» угоду про обслуговування кредитної картки відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631771460. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 27 липня 2025 року заборгованість за кредитним договором становить 138 340,96 грн. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «СЕНС БАНК». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 631771460 від 19 серпня 2021 року в розмірі 138 340,96 грн, судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. 09 грудня 2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги визнав частково в частині тіла кредиту в розмірі 43 924,00 грн, в решті позовних вимог просив відмовити з підстав, вказаних у відзиві (а.с. 19-22). Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 26). Відповідач у своєму відзиві просив справу розглянути без його участі (а.с. 22). За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 29 грудня 2021 року [PERSON] та АТ «Альфа Банк» уклали угоду про обслуговування кредитної картки відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631771460. Відповідно до паспорту споживчого кредиту кредитор надав відповідачу споживчий кредит у сумі 44 000 грн строком на 12 місяців зі сплатою процентів за користування кредитом 35,99 % річних. Тип ставки фіксована. Строк кредитування 12 місяців з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання клієнтом умов договору. Згідно довідки про ідентифікацію відповідача [PERSON] було ідентифіковано АТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого є АТ «Сенс Банк») відповідно до приписів Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», з метою підписання угоди № 631771460. Відповідно до довідки АТ «СЕНС БАНК» [PERSON] в межах оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631771460 було випущено кредитну картку. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «СЕНС БАНК». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно приписів ст.ст. 202, 205 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Як встановлено при розгляді справи, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач не сплачував своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Згідно наданого позивачем розрахунку, внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань станом на 27 липня 2025 року утворилася заборгованість за договором в сумі 138 340 грн 96 коп., з яких: 85 813,73 грн заборгованість за тілом кредиту; 52 527,23 грн заборгованість по відсотках. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконав. 22 вересня 2025 року [PERSON] було направлено досудову вимогу АТ «СЕНС БАНК» щодо виконання договірних зобов`язань. Проте вимога не виконана. Ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Ст. 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Щодо заперечень відповідача про безпідставність нарахування відсотків за кредитним договором, то такі доводи судом відхиляються, оскільки згідно матеріалів справи паспорт споживчого кредиту був підписаний відповідачем і у паспорті міститься умова щодо реальної річної процентної ставки у розмірі 35,99%. Відповідач підтвердив своє вільне волевиявлення на укладення кредитного договору, отримання платіжної картки, розмір кредиту, ліміт, який у подальшому збільшено, та розмір процентної ставки 35,99% на рік. Доказів на підтвердження наявності у позичальника на момент підписання заяви заперечень щодо умов кредитування матеріали справи не містять, тоді як належність виконання зобов`язання є предметом доказування, і у справі про стягнення заборгованості доказувати факт здійснення відповідачем оплати, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач. Наведене відповідає позиції Верховного Суду, сформульованої у справі № 913/618/21 від 08 червня 2022 року. Оскільки відповідач свої зобов`язання за кредитним договором виконує неналежним чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі, а саме з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № 631771460 від 19 серпня 2021 року в розмірі 138 340 грн 96 коп., з яких: 85 813,83 грн заборгованість за тілом кредиту; 52 527,23 грн заборгованість по відсотках. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved