Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

Позиції сторін ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» у червні 2025 року звернулося до суду із указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 01.09.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 824247286 у формі електронного документа із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов даного кредитного договору відповідачу надано кредит у розмірі 25000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, шляхом перерахування коштів на банківську карту. Станом на дату звернення з позовом [PERSON] має заборгованість за кредитним договором у розмірі 121530,00 грн, яка складається з наступного: заборгованості по кредиту в розмірі 25000,00 грн; заборгованість по несплаченим процентам у розмірі 96530,00 грн. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу за №28/1118-01, який в подальшому продовжувався шляхом укладення додаткових угод до 31.12.2024. 31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 31/0724-01 відповідно до якого ТОВ «Таліон Плюс» передало (відступило) ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги, зокрема до [PERSON] . 14 березня 2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №140325-У, відповідно до якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передало (відступило) ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги, зокрема до [PERSON] . Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд стягнути на користь позивача із [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 824247286 від 01.09.2023 в розмірі 121530,00 грн, сплачений судовий збір у сумі 2442,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000,00 грн. Відповідач [PERSON] 06.11.2025 подав заяву про перегляд заочного рішення, у якій вказав, що не отримав своєчасно повістку про виклик у судове засідання, тому не був повідомлений про розгляд справи, а відтак пропустив строк для подання заяви про перегляд заочного рішення. Відповідач звернув увагу, що позивачем не надано документів, що підтверджують перехід до позивача прав вимоги у сумі, яка вказана в додатках до договору факторингу та сам договір факторингу укладено раніше, ніж сам кредитний договір. Відповідач [PERSON] зазначив, що кредитний договір наданий позивачем без підпису позичальника та наголосив, що не укладав кредитний договір в редакції, яку долучив позивач до позовної заяви. Відповідач зазначив, що не вчиняв дії, які б свідчили про бажання здійснити пролонгацію кредиту, тому просить відмовити позивачу у стягнення процентів, нарахованих поза межами строку кредитування та у відповідності до максимальної денної процентної ставки визначеної ЗУ «Про споживче кредитування». Також [PERSON] зазначив, що відсутні відомості кому належать карткові рахунки, на які переказано дані кошти, тому неможливо встановити належність картки саме відповідачу. На підставі зазначеного, [PERSON] просить переглянути та скасувати заочне рішення від 16.10.2025 про стягнення з останнього заборгованості за кредитним договором № 824247286 від 01.09.2023. 13.11.2025 позивач ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» подав заяву, в якій вказано, що відповідач мав можливість отримати судову повістку через застосунок «Дія» та належно ознайомитися з матеріалами справи. Також, позивач указав, що при заповненні заявки на кредит відповідач особисто обирав суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитися з умовами договору перед його підписанням. Після проведення ідентифікації боржника та дійсності платіжної картки за допомогою використання електронного підпису, самостійного введення номеру картки відповідачем, на яку він бажав отримати кредитні кошти, останній отримав указану суму. Щодо переходу прав вимоги за договором факторингу позивач зазначив, що відповідно до умов договору факторингу передача права вимоги здійснюється не за самим договором, а за реєстрами, які є додатками до нього та реєстром прав вимоги, тому у фактора є всі підстави для стягнення заборгованості нарахованої первісним кредитором. Також, позивач зазначив, що не здійснював додаткових нарахувань відсотків, оскільки алгоритм нарахування відсотків узгоджений кредитним договором. Посилаючись на зазначене, позивач просить суд відмовити у задоволенні заяви відповідача про перегляд заочного рішення та залишити рішення суду від 16.10.2025 без змін. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 02.07.2025 відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін та призначено судовий розгляд на 31.07.2025 Представник позивача у судове засідання не з`явився, але у позовній заяві зазначив, що просить провести розгляд справи без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. У зв`язку з першою неявкою відповідача протокольною ухвалою розгляд справи відкладено на 16.09.2025. У зв`язку з клопотанням відповідача про ознайомлення з матеріалами справи протокольною ухвалою розгляд справи відкладено на 16.10.2025 У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням частини 2 статті 247 ЦПК України. 16.10.2025 у справі винесено заочне рішення, яке було скасоване ухвалою від 04.12.2025 року у зв`язку з поданням заяви про перегляд заочного рішення. Цією ж ухвалою, враховуючи заперечення відповідачем факту отримання коштів, задоволено клопотання позивача подане разом з позовною заявою та витребувано у АТ КБ "Приватбанк" інформацію чи емітувалась на ім`я [PERSON] платіжна картка, чи здійснювалось на цю картку зарахування коштів у період з 01.09.2023 по 06.09.2023 у сумі 25000 грн, а також інформацію про фінансовий номер телефону. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов підлягає частковому задоволенню. Фактичні обставини, установлені судом та мотиви суду 01.09.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали кредитний договір № 824247286, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит на суму 25000,00 грн, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти. Кінцевою датою повернення кредиту є 01.10.2028 та відсотковою ставкою у період з дати видачі кредиту до 01.10.2023 по 0,42 % на день (дисконтний період). Після закінчення дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70% річних або 2,98% на день. За умовами договору строк кредиту може бути продовжено за умови, якщо активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Разом з договором позичальниця мала змогу ознайомитися з Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та порядком дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору та отримання фінансових послуг під торговельною маркою «MONEYVEO» (а.с. 49-52 ). Зазначений договір був укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем у формі електронного документа з відповідним електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора WFJW-9799, який надсилався на номер телефону відповідача [NUMBER] (а.с. 25). Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (частини 1, 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. З огляду на статтю 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно з статтею 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Отже, зі змісту договору, вбачається, що у ньому визначені основні істотні умови, характерні для таких видів договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник [PERSON] погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання ним цього договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Наданий позивачем до кредитного договору паспорт споживчого кредиту суд не приймає як складову частину вказаного кредитного договору, зважаючи на те, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Такі висновки суду щодо застосування норм права відповідають висновкам Верховного Суду викладеним у постанові у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 року у справі № 393/126/20. Відтак, зміст укладеного сторонами договору та умови кредитування відображені в кредитному договорі №824247286, який підписав [PERSON] 01.09.2023 року. На виконання умов вказаного договору на картковий рахунок позичальника [PERSON] 01.09.2023 було перераховано кредитні кошти у розмірі 25000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № e626a84f-75ef-49da-afe8-a1c23faf62a6 (а.с. 8). Отже, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за договором виконало. 28 листопада 2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу за №28/1118-01 до якого в подальшому були укладені додаткові угоди: від 28.11.2019 за № 19, від 31.12.2020 за № 26 та від 31.12.2021 за 27, від 31.12.2022 за № 31, від 31.12.2023 за № 32 відповідно до яких, а також витягу з реєстру прав вимоги від 13.02.2024 за № 271 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги за кредитним договором № 824247286 від 01.09.2023 у розмірі 121530,00 грн (а.с. 82, 83, 84, 85-88, 90, 91-94). 31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс» було укладеного договір факторингу № 31/0724-01, відповідно до якого ТОВ «Таліон Плюс» передало (відступило) ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників 2 від 31 липня 2024, зокрема до [PERSON] за кредитним договором № 824247286 від 01.09.2023 на суму 121530,00 грн (а.с. 71-72, 75-78). 14.03.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» було укладеного договір факторингу № 140325-У, відповідно до якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передало (відступило) ТОВ «Юніт Капітал» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників від 14 березня 2025, зокрема до [PERSON] за кредитним договором № 823204065 від 01.09.2023 на суму 121530,00 грн (а.с. 66-69). Отже, враховуючи досліджені докази, а також встановлені обставини, суд вважає доведеним, що ТОВ «Юніт Капітал» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору № 823204065, що був укладений 01.09.2023 між [PERSON] та первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з статтею 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Всупереч умовам кредитного договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, що створило заборгованість розмір якої, згідно розрахунку позивача, складає 121530,00 грн, яка складається з наступного: заборгованості по кредиту в розмірі 25000,00 грн; заборгованість по несплаченим процентам у розмірі 96530,00 грн (а.с. 59-60). Відповідно до п. 8.3.1 договору в період з 01.09.2023 по 01.10.2023 нарахування відсотків здійснювалось за ставкою 0,42% за день, що складає 105 грн на день на загальну суму 3255 грн. Враховуючи, виконання позичальником умов щодо пролонгації договору (відповідно до п. 3.2 сплачено нараховані відсотки на суму 3150 грн), в період з 02.10.2023 по 31.10.2023 нарахування відсотків здійснювалось за ставкою 1,05% за день, що складає 262,5 грн на день на загальну суму 7875 грн. В наступний період, з 01.11.2023 і до завершення нарахування 27.02.2024 нарахування відсотків здійснювалось за ставкою 2,98% за день, що складає 745 грн на день на загальну суму 88655 грн, з них в період з 01.11.2023 по 05.12.2023 - 26075,00 грн. Разом з тим, змінами до Закону України «Про споживче кредитування», які набрали чинності 24.12.2023, обмежено максимальний розмір денної процентної ставки. Цей розмір у період з 25.12.2023 по 22.04.2024 не може перевищувати 2,5%. Відповідно до пояснень позивача, наданих суду 12.11.2025 після надходження заяви відповідача про скасування заочного рішення, нараховані відповідачу проценти за користування кредитом поза межами встановленого кредитним договором строку кредитування є погодженою сторонами мірою відповідальності за порушення строків повернення кредиту, а саме процентами за неправомірне користування чужими грошовими коштами, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, порядок виплати якого врегульований ч.2 статті 625 ЦК України. Така позиція викладена і в п. 12.4 договору. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, сума боргу за процентами нарахована ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до 05.12.2023 відповідає умовам укладеного договору кредитної лінії. А сума боргу за процентами нарахована ТОВ «Таліон Плюс» яка нараховувалась з 06.12.2023 до 31.07.2024 за визначенням самого позивача є процентами за неправомірне користування чужими грошовими коштами, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, порядок виплати якого врегульований ч.2 статті 625 ЦК України. Позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу на підставі п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України в період дії воєнного стану. Також за наданим позивачем розрахунком заборгованості позичальником, відповідно до п. 3.2, 01.10.2023 сплачено нараховані відсотки на суму 3150 грн (а.с. 61 зв.), також це відображено в довідці щодо дій позичальника (а.с. 25) Отже, за розрахунком суду, заборгованість за цим договором складається з 25000,00 грн - заборгованості за тілом кредиту та 34055,00 грн - заборгованості за відсотками нарахованими в період в період з 01.09.2023 до 05.12.2023. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Що стосується заяви, поданої відповідачем про перегляд заочного рішення та його вимог про перегляд заочного рішення, суд зазначає таке. Відповідач у своїй заяві зазначив, що відсутнє підтвердження факту переходу прав вимоги від первісного кредитора до позивача. Разом з тим, право вимоги про стягнення з відповідача заборгованості здійснюється не за самим договором, а за реєстрами, які є додатками до нього та реєстром прав вимоги, тому у фактора є всі підстави для стягнення заборгованості нарахованої первісним кредитором. Щодо недоведеності погодження наданих кредитних умов необхідно зазначити, що договір підписаний за допомогою використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що є належним та беззаперечним доказом укладення кредитного договору. Питання підписання договору у формі електронного документа з відповідним електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора, а також питання наявності у позивача прав стягувача докладно проаналізовано вище. Позовна заява та докази підписані кваліфікованим цифровим підписом [PERSON] , який має відповідні повноваження надані позивачем. Докази в належній якості, досліджені судом, тому не було необхідності подання для дослідження оригіналів первісних документів. Кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису. Така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.09.2023 року у справі №204/2321/22. Питання відповідності денної процентної ставки вимогам Закону України «Про споживче кредитування судом враховано» але у період коли максимальний розмір денної процентної ставки був обмежений до 2,5%, з 24.12.2023 по 22.04.2024 заборгованість судом не стягується з інших мотивів викладених вище. Стосовно перерахування коштів на картку відповідача суд зазначає, що відповідю АТ КБ «ПриватБанк» підтверджується зарахування коштів на суму 25000,00 грн від 01.09.2023 на рахунок [NUMBER] , який належить [PERSON] , отже відповідач отримав кредитні кошти та мав змогу ними користуватися. Також підтверджено, що телефон [NUMBER] використаний при підписанні договору кредитної лінії №824247286 в анкетних даних ванку також належить [PERSON] (а.с. 192). Інформація про платника у банку відсутня, але проведення платіжної операції на суму 25000 грн на цю платіжну карту 01.09.2023 узгоджується з довідкою наданою позивачем (а.с. 100) Строк користування кредитними коштами та нарахування відсотків визначено кредитним договором, який підписав відповідач та відповідає чинному законодавству. Враховуючи установлені судом обставини та вимоги вищевикладеного чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідачем належним чином не виконано зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що вимоги позивача, як нового кредитора про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню. Судові витрати Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями частини 1 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги судом задоволені частково на 48,59%, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 1177,04 грн (2422,40*48,59%) Що стосується вимоги про стягнення 7000,00 грн витрат на правничу допомогу, то суд дійшов наступного висновку. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн, суд враховує таке. Представник позивача [PERSON] у обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав: договір про надання правничої допомоги №17/03/25-02 від 17.03.2025; додаткову угоду № 8 до Договору про надання правничої допомоги №17/03/25-02 від 17.03.2025, акт прийому-передачі наданих послуг, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 54-55, 56-57). Вказані докази підтверджують факт витрат позивача на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 7000,00 грн. Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в п.95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Дослідивши надані представником позивача докази понесених витрат на професійну правничу допомогу суд вважає, що заявлений представником позивача розмір витрат на правничу допомогу є завищеним зважаючи на таке. Суд вважає, що вартість правничих послуг є завищеною, оскільки дана справа незначної складності, наявна стала судова практика щодо вирішення спорів пов`язаних зі стягненням кредитної заборгованості, тому її складання не вимагає значного часу. Зважаючи на обсяг наданих правничих послуг та виконаних робіт, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності правничих послуг, а також розумності їхнього розміру, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу ТОВ «Юніт Капітал» до суми 3000 грн. Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду є справедливим та обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат.

Outcome: partial