Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача 1. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий Центр" Шабатин Н.А. через систему "Електронний суд" звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.12.2024 між ТОВ «Споживчий Центр» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір (оферта) №09.12.2024-100002654. 2. Вказує, що відповідно до умов кредитного договору позичальнику надано кредит у розмірі 29000,00 грн., строком на 140 днів за процентною ставкою у розмірі 1 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом протягом всього строку, на який надається кредит; комісія, пов`язана з наданням кредиту 15% від суми кредиту, а саме 4350 грн. 3. Щодо підтвердження укладення електронного договору зазначає, що відповідачем [PERSON] 09.12.2024 електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок грошові кошти у розмірі 29000 грн., а тому акцептовані умови Договору. Під час укладення договору [PERSON] було пройдено ідентифікацію шляхом використання системи BankID Національного банку. 4. Зазначає, що позивач виконав свої зобов`язання у повному обсязі, однак відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав і кредит у визначений строк не повернув. Як наслідок, вказує, що станом на час пред`ялення позову утворилась заборгованість у розмірі 88450 грн. коп., що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 29000,00 грн., по процентах в розмірі 40600,00 грн., комісії 4350, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». 5. З огляду на наведене, просить суд, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий Центр» заборгованість за кредитним договором №09.12.2024-100002654 від 09.12.2024, у розмірі 88450 грн. 00 коп. та судові витрати. 6. 29.08.2025 представниця відповідача [PERSON] адвокат Сталевич Г.О. подала відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позову, вважає позов безпідставним та необгрунтованим. Вказує, що відповідач не укладав з ТОВ «Споживчий центр» жодного кредитного договору та не отримував жодних кредитних коштів. Використання системи BankID саме по собі не доводить, що саме Відповідач здійснив ідентифікацію та підписання договору, оскільки доступ могли отримати треті особи, у зв`язку з чим відповідач звертався до поліції з заявою про шахрайські дії, пов`язані з незаконним оформленням кредиту на його ім`я. Вказує, що з офіційної відповіді Яворівського РВП від 23.12.2024 №8416/65/04 вбачається, що не встановлено достатніх фактичних даних, які б прямо, чи опосередковано вказували на наявність ознак складу кримінального правопорушення. Банківська виписка АТ «СЕНС БАНК», яка долучається до відзиву підтверджує, що Відповідач не отримував та не користувався кредитними коштами з 01.12.2024 року по 01.01.2025 року. ( номер рахунку [NUMBER] ). Банківська виписка АТ «СЕНС БАНК» (номер рахунку [NUMBER] ) свідчить проте, що впродовж з 01.12.2024 року по 01.01.2025 року Відповідач отримав 1000 грн. Отже, вказує, що банківські виписки («Сенс Банк») за відповідний період свідчать про відсутність руху коштів на користь Відповідача, а саме 29000 грн. з боку ТОВ «Споживчий центр». Вказує, щозбережена в телефоні переписка з Позивачем, свідчить проте, що відповідач повідомляв Позивача, що карта куди були переведені кредитні кошти Відповідачу не належить. Зазначає, що позивач обгрунтовує позов внутрішніми документами, які не є належними доказами у справі. З огляду на наведене, просить відмовити у задоволенні позову повністю. 7. 09.09.2025 представник позивача Павленко Д.О. через систему «Електронний суд» подав відповідь на відзив. Вказує, що кредитний договір №09.12.2024-10000263 від 09.12.2024 р. укладений в електронній формі, яка законодавчо прирівнюється до письмової. Зазначає, що Відповідачем під час укладення кредитного договору було проведено ідентифікацію через систему ВаnkID. Система ВаnкID Національного банку після вибору користувачем Системи ВаnкID Національного банку як способу електронної дистанційної ідентифікації та/або верифікації спрямовує його на центральний вузол Системи ВаnкID Національного банку, на якому користувач мас обрати абонента ідентифікатора. Система ВаnкID Національного банку після вибору користувачем абонента- ідентифікатора неренанравляе його на сторінку сервісу автентифікації обраного абонента-ідентифікатора для проходження користувачем багатофакторної автентифікації. Абонент-ідентифікатор після успішного проходження користувачем багатофакторної автентифікації формує ЕПІ з даними користувача, запит на які надійшли в ЕЗІ. Вказує, що при проходженні автентифікації (введенні пароля до інтернет-банкінгу, обраного відповідачем та підтвердження надання даних через систему ВаnкID від абонента- ідентифікатора позивачу), було встановлено особу відповідача шляхом отримання відповідних даних, перелік якої визначено в електронній анкеті специфікації взаємодії абонентського вузла з центральним вузлом Системи ВаnкID Національного банку. Успішне проходження процедури багатофакторної автентифікації користувачем є обов`язковою умовою для передавання його даних абоненту - надавачу абоненту - надавачу послуг зі спеціальним статусом. При подачі позовної заяви додано Відомості щодо ідентифікації відповідача через систему Bank ID.Відтак, від центрального вузла системи ВаnкID Національного банку України були отримані зокрема дані, які однозначно ідентифікують відповідача. Зазначає, що стороною позивача (Кредитодавця) документи, що складають Кредитний договір підписувались електронним підписом, а саме за допомогою одноразового ідентифікатора, який надсилався у смс-повідомленні на номер, вказаний останнім, як фінансовий. Вказує, що відповідач не заперечує, що номер телефону [NUMBER] не належить йому, або що на час укладення спірних договорів він втратив вказаний засіб зв`язку, що може бути підтверджено відповідними засобами доказування. Зазначає, що позивач надає суду Log File з чіткою хронологією дій учасників електронної комерції при укладенні електронного договору в інформаційно- комунікаційній системі позивача - веб-сайті позивача sgroshi.com.ua Поряд з цим, без реєстрації та здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету та без отримання листа на адресу електронної пошти та/'або смс повідомлення, кредитний договір не був би укладений, а тому відповідачем та позивачем було досягнуто згоди щодо усіх істоних умов аравочину (кредитного договору), та підписано віднові одноразовим ідентифікатором, що підтверджується належними доказами. Вказані обставини відповідач не спростував належними та допусти доказами. Доповнює, що позивачем було перераховано кошти на картковий рахунок відповідача, який зазначено ним у кредитному договорі (заявці), за допомогою інтернет еквайрингу іРау. До суду було надано електронні докази в паперовій формі (роздруківка тексту заявки кредитного договору №09.12.2024-100002654, відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцент) кредитного договору №09.12.2024-100002654), підписані одноразовим ідентифікатором, які містить номер особистого електронного платіжного засобу Відповідача, а саме: 5355-57XX-XXXX-3699. Електронний платіжний засіб відповідач зазначав самостійно в системі.Доповнює, що сторона позивача наголошує, що зазначаючи у відзиві про відсутність доказів перерахування кредитних коштів, представник відповідача не надав до суду виписки по рахунках відповідача по рахунку [NUMBER] .Х-3699, який відповідач зазначив в договорі, як номер особистого платіжного засобу, на спростування доказів, наданих стороною позивача, хоча такий обов`язок передбачений статтею 81 ЦІІК України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Зважаючи на норми статті 46 Закону України «Про платіжні послуги»,вказує, що у разу якщо б під час виконання платіжної операції щодо перерахування кредитних коштів відповідачу відомості про нього, як про належного утримувача кредиту не підтвердились, операція із зарахування таких коштів взагалі б не відбулась. Таким чином, вказує, що ТОВ «Споживчий центр» виконало свої зобов`язання кредитним договором № 09.12.2024-100002654 в повному обсязі, надані відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Додає, що ТОВ «Споживчий центр» не є банківською установою, а має статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, зокрема надання кредитів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, тому не може надати первинні банківські документи, а відтак вважає, що наданий суду позивачем розрахунок є належним та допустимим доказом заборгованості та її розміру у справі. Крім того, будь-яких претензій щодо невиконання позивачем свого обов`язку по наданню коштів протягом дії договору відповідач не заявляв. Вказує, що відповідач не надав жодного належного доказу, який би стосувався предмету доказування на підтвердження не укладення та не виконання умов кредитного договору.Враховуючи принцип правової визначеності та положення ст. 179 ЦІІК України, позивач може правомірно розраховувати, що він може подавати додаткові докази на підтвердження своєї позиції, викладеної у відповіді на відзив і що останні будуть прийняті судом. Відтак, позивач, враховуючи позицію відповідача, а також необхідність формування та отримання від контрагентів додаткових доказів (довідки ТОВ «Старт мобайл», Log File, та інші), не міг їх подати разом із позовною заявою, відтак, сторона позивача просить суд поновити позивачу строк для подання доказів та прийняти їх. Щодо шахрайських дій зазначає, що викладені відповідачем у відзиві обставини підтверджують лише звернення до правоохоронного органу та не підтверджують те, що повідомлені останнім обставини знайшли своє підтвердження у ході досудового розслідування. Витяг з ЄРДР відповідачем не надано. З огляду на наведене, просить долучити до матеріалів справи додаткові докази та позовні вимоги задовольнити. ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи 8. В судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий Центр" не з`явився, в поданому позові просив проводити розгляд даної справи за відсутності представника ТОВ «Споживчий центр». 9. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Сталевич Г.О. в судове засідання не з`явилися. 30.12.2025 на електронну адресу суду надійшла заява представника відповідача адвоката Сталевич Г.О., в якому вона просить розгляд справи проводити без їхньої участі. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України, тому неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи без його участі. 10. Суд звертає увагу, що сторони в судове засідання не з`явилися, проте, вважаю, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, оскільки, наявні всі підстави для розгляду спору по суті. Причини для відкладення судового засідання не встановлені, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Сторони реалізували своє право на викладення відповідних аргументів і доводів та право долучити докази на їх підтвердження, зважаючи на межі розгляду справи в суді. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі 11.Ухвалою суду від 24.07.2025 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 19.11.2025 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, витребувано в АТ «СЕНС БАНК» інформацію щодо банківської карти № [NUMBER] . 12. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини встановлені Судом 13. Відповідач [PERSON] вказаний позивачем як позичальник за кредитним договором, укладеним 09 грудня 2024 року в електронній формі із ТОВ «Споживчий центр" № 09.12.2024-100002654. Кредит підписаний одноразовим ідентифікатором Е766. 14. Згідно з умовами кредитного договору позичальнику надається кредит у розмірі 29 000 грн., строком на 140 днів з дати його надання. Дата повернення кредиту 27 квітня 2025 року. Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів позичальнику за даним договором: 5355-57ХХ-ХХХХ-3699. 15. Згідно з повідомленням ТОВ "Універсальні платіжні рішення" вих.№81-1407 від 14.07.2025 підприємство надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Відповідно до договору про переказ коштів ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 09.12.2024 23:11:41 на суму 29 000 грн., номер картки [NUMBER] , призначення платежу: видача за договором кредиту № 09.12.2024-100002654. 16. Відповідно до довідки розрахунку, наданої позивачем, розмір заборгованості становить 88450 грн. 00 коп., з яких 29 000 грн. 00 коп. тіло кредиту, 40600 грн. проценти, 4350 грн. комісія, 14500 неустойка. З картки субконтолю за договором № 09.12.2024-100002654 від 09.12.2024 за період 09.12.2024 по 03.09.2025, вбачається відсутність відомостей про користування кредитними коштами. 17. 19 листопада 2025 року ухвалою суду за клопотанням представника позивача витребувано у Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" інформацію чи імітувалась (видавалась) на ім`я [PERSON] банківська картка № [NUMBER] , прізвище, ім`я, по-батькові отримувача грошових коштів, перерахованих на карту № [NUMBER] та інформацію про рух коштів по банківському рахунку № [NUMBER] за 09 грудня 2024 року. 18. Згідно з відповіддю Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" №17843-БТ-32.3/2025 від 11.12.2025 [PERSON] є клієнтом банку, запитувана картка № [NUMBER] на його ім`я не імітувалась. [PERSON] є власником вказаної у рішенні суду картки № [NUMBER] (рахунок № [NUMBER] ). Згідно виписки з рахунка 09 грудня 2024 року о 23:11 отриманий переказ коштів у розмірі 29 000 грн. 19. 10.12.2024 відповідач [PERSON] звернувся до ВП № 1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області із заявою, в якій просить провести перевірку оформлення на його ім`я грошового кредиту в сумі 29000 грн, що підтверджується копією талону-повідомлення єдиного обліку №8416 про прийняття і реєстрацію заяви(повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію. Повідомленням начальника ВП № 1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області В.Заболітного від 23.12.2024 №8416/65/04 [PERSON] . Було повідомлено, що в результаті проведення перевірки не встановлено достатніх фактичних даних, які б прямо чи опесередковано вказували на наявність ознак складу кримінального правопорушення. Згідно копії довідки №42071, виданої відділенням Львівським №10 АТ «СЕНС БАНК» 12.09.2025 на ім`я [PERSON] були укладені наступні договори/рахунки: №651107057 від 27.08.2021, оформлено карту № [NUMBER] (анульована), та №631840219 від 04.10.2021, оформлено карту № [NUMBER] (анульована). V. Застосоване Судом законодавство 20. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 21. Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 22. Згідно з ст. ст.76,77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 23. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. 24. Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, який повинен виконуватися, виходячи зі змісту норм матеріального права та з урахуванням умов і змісту самого договору. 25. Відповідно пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. 26. Відповідно до положень частин 1, 3 та 4 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 27. Нормою частини 1 статті 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. 28. Згідно з приписами частин 1-3 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. 29. Відповідно до положень частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 30. За змістом норми статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. 31. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частини 1, 2 статті 639 ЦК України). 32. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції 33. Так, Статтею 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 34. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. 35. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 статті 11 Закону). 36. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 статті 11 вказаного Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). 37. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - ч.12 статті 11 Закону № 675-VIII. 38. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. П. 6 ч. 1 ст. 3 цього Закону визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. 39. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 цього Закону). 40. На відносини, що виникають у процесі створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, використання та знищення електронних документів поширюється дія Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». 41. У ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» вказано, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. 42. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. 43. За змістом ст. 6, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». 44. Отже, електронний документ, на підставі якого між сторонами виникають права та обов`язки, має відповідати положенням Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» (правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 16.03.2020 у справі № 910/1162/19 та від 19.01.2022 у справі № 202/2965/21). 45. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. 46. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Кредитний договір між сторонами укладений шляхом підписання відповідачем пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) та Заявка, яка є частиною кредитного договору. 47. За нормою ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 48. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. 49. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом. VI. Висновки Суду 50. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 51. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. 52. Обравши відповідний спосіб захисту права, позивач в силу ст. 12 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог. 53. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши усі надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору,

Outcome: dismissed