Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 03.12.2025 представник ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» Усенко М.І., який діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії ВС №1408806 від 20.10.2025, звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначив, що 21.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 7106786. Відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу грошові кошти, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та виконати інші зобов`язання в повному обсязі. Згідно з п. 1.2. умов договору про споживчий кредит № 7106786 ТОВ «Мілоан» надало [PERSON] кошти в сумі 4000,00 грн. В свою чергу [PERSON] не виконав умов договору, а саме п. 1.3 Договору та не повернув кредитні кошти протягом 105 днів. 26.06.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги №99-МЛ, відповідно до якого ТОВ «Фінансова кампанія «Кредит-капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до [PERSON] за кредитним договором № 7106786 від 21.03.2023. Загальний розмір заборгованості відповідача по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з Позичальника станом на 04.11.2025, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 14820,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 4000,00 грн; заборгованість за відсотками 10620,00 грн та заборгованість за комісією 200,00 грн. Вимогами позову позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» заборгованість за кредитним договором № 7106786 від 21.03.2023 в розмірі 14820,00 грн; судові витрати у розмірі 2422,40 грн та 8000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Явка та позиція сторін по справі: Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» Усенко М.І. в судове засідання не з`явився, згідно з поданим клопотанням просив розгляд справи проводити без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, відносно заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив в якому заперечив щодо підпису одноразовим ідентифікатором та просив зменшити штрафні санкції та відсотки . Суд, відповідно до ст. 247 ЦПК України, розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» підлягають задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що на підставі Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Міолан» шляхом підписання електронним підписом [PERSON] (вчиненим одноразовим ідентифікатором), було укладено Договір кредитний договір №17106786 від 21.03.2023, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Відповідно до умов викладених в Правилах, Пропозиція (Оферта), Акцепт оферти, Правила та Заявка-анкета становлять єдиний документ Договір . Відповідно до умов Договору позики ТОВ «Міолан» надало [PERSON] кредит в розмірі 4000,00 грн, строк користування кредитом - 105 днів, відсоткова ставка 0,10% - перші 15 днів; 3% - 90 днів, комісія за надання 5,00% одноразово. Укладення Договору в електронному вигляді відбувається відповідно до процедури викладеної у Правилах. Підписання Позичальником договору відбувається шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Виконання вищезазначених дій означає прийняття Позичальником всіх умов Договору та його укладання в електронному вигляді, що згідно п. 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до укладення Договору в письмовому вигляді, у зв`язку з чим створює для Позичальника та Товариства такі ж правові зобов`язання та наслідки. Генерація і надсилання одноразового ідентифікатора, використаного для підписання Заявки і, відповідно, укладення Договору здійснюється наступним чином: клієнт на веб-сайті натискає відповідну кнопку для підписання заявки/договору, силами програмного забезпечення генерується одноразовий ідентифікатор ключа для підписання, доступу до якого працівники товариства не мають. Вказаний ключ автоматично через API-сервіс надсилається на телефонний номер Клієнта, верифікований в його Особистому кабінеті на сайті. Для цього використовуються послуги оператора СМС-відправлень. Після введення Клієнтом згенерованого ключа у відповідне поле для підписання, програма звіряє згенерований та введений ключі, і у випадку їх співпадіння заявка/договір вважаються підписаними. Відповідно до довідки ТОВ «Міолан», [PERSON] уклав договір №7106786 від 21.03.2023. Акцепт договору позичальником підписано аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора - W13471, час відправки ідентифікатора позичальнику 13:23:10 21.03.2023, номер телефону на який відправлено ідентифікатор [NUMBER] . Факт надання кредиту [PERSON] підтверджено квитанцією за сплату №96259994 від 21.03.2023 на суму 4000,00 грн, що зарахований на картку [NUMBER] . 26 червня 2023 року між ТОВ «Міолан» (Кредитор) та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» (Новий Кредитор) укладено Договір відступлення права вимоги №99-МЛ, у відповідності до умов якого Кредитор передає (відступає), а Новий Кредитор приймає належні Кредиторові права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами вказаними в реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками (портфель заборгованості). Згідно з вказаного Договору, Новий Кредитор заміняє Кредитора у кредитних договорах, що входять в портфеля заборгованості та відповідно вказаних в реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог Кредитора за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Акті прийому-передачі прав та додаткових договорах до Договору. Відступлення права вимоги до [PERSON] підтверджується Витягом з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №99-МЛ від 26 червня 2023 року . 04.11.2025 ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-капітал» направила на адресу [PERSON] претензію. Свої зобов`язання за договором [PERSON] не виконував, порушуючи графік розрахунків, внаслідок чого утворилась заборгованість, що згідно розрахунку станом на 04.11.2025, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 14820,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту), 4000,00 грн; заборгованість за відсотками 10620,00 грн та заборгованість за комісією 200,00 грн. Мотиви та застосовані норми права. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Статтею ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно із ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за основним боргом, що становить 4000,00 грн за договором №7106786 від 21.03.2023. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. [PERSON] будучи вільним в укладенні кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим відповідач погодився, підписавши кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати відсотків, комісії за користування кредитними коштами, а отже позовна вимога ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» щодо стягнення комісії за надання кредиту в розмірі 200,00 грн та відсотків в розмірі 10620,00 грн підлягає задоволенню. Щодо переходу до нового кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» прав первісних кредиторів у кредитних зобов`язаннях, суд зазначає наступне. Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст.ст.1080, 1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Згідно з ст. 514, ч.1 ст.516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позивач правомірно набув права вимоги до [PERSON] щодо виконання зобов`язання. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу адвоката, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться і витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. В матеріалах справи наявні Договір №0107 про надання правничої допомоги від 01.07.2025, акт приймання-передачі наданої правничої допомоги на суму 8000,00 грн. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Отже, аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. Принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved