Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

До суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в якій представник позивача Грибанов Д.В. просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 05.08.2024 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 73551928. Договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідно до п. 1 Договору позики, Товариство надає Позичальнику у власність грошові кошти (далі - позику), на погоджений умовами договору строк, з метою придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку Позики, або достроково та сплатити Поозикодавцюплату (проценти) від суми позову та комісію за надання позики. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. 28.07.2021 укладено Додаткову угоду №2 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, 13.06.2022 року укладено Додаткову угоду №7 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, 25.07.2024 укладено Додаткову угоду №45 до Договору факторингу №14/06/21 від 23.12.2024. Відповідно до Акту прийому - передачі Реєстру боржників №40 від 23.12.2024 за Договором факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року до позивача перейшло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 29495,00 грн. Всупереч умовам Договору позики відповідачка не виконала свого зобов`язання, а тому позивач просить стягнути з відповідача в його користь заборгованість за Договором позики в розмірі 29495,00 грн, понесені судові витрати в розмірі 3028,00 грн. Ухвалою суду від 11.08.2025 провадження по справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник позивача у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи без його участі, на позові наполягав. Не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідно ч. 8 ст.128, п. 5 ч. 6 ст.272 ЦПК України відповідачу будо направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі. Відповідач у встановлений строк відзив на позов не подала. Також, до суду не надходило клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому відповідно до ч. 5ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно з електронним сайтом Луцького міськрайонного суду Волинської області користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин, інформацію про призначені судові засідання. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про наявність справи у суді, але вони результатів не дали. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов таких висновків. З матеріалів справи судом встановлено, що 05.08.2024 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 73551928, згідно з умовами якого відповідач отримала кошти в сумі 17 000,00 грн строком на 30 днів, з процентною ставкою 0,83%. Кредитний договір, Додаток до договору та Паспорт споживчого кредиту підписано Позичальником за допомогою електронного підпису, що був сформований шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону Відповідача, вказаний у пункті 8 Кредитного договору (а.с. 6 - 11). Відповідно до п. 1 Договору позики, Товариство надає Позичальнику у власність грошові кошти (далі - позику), на погоджений умовами договору строк, з метою придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку Позики, або достроково та сплатити Поозикодавцюплату (проценти) від суми позову та комісію за надання позики. Відповідно до ч. 1 ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Заявляючи позовні вимоги, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» посилається на те, що між фінансовими установами та [PERSON] був укладений кредитний договір, шляхом підписання електронним підписом позичальника, відповідно до яких було надало відповідачу грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. На підтвердження умов договору надано суду також розрахунок заборгованості. Вказані документи підтверджують погодження між сторонами умов кредитування. Також з наданої АТ КБ "Приватбанк", на виконання вимог ухвали суду, виписки з рахунків відповідача вбачається, що на рахунок [PERSON] у період 05.08.2024 - 06.08.2024 було зараховано кошти в сумі 17 000 грн. 14.06.2021 року між ТОВ « 1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 10 - 13). 28.07.2021 укладено Додаткову угоду №2 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, 13.06.2022 року укладено Додаткову угоду №7 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, 25.07.2024 укладено Додаткову угоду №32 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 (а.с. 12 - 16). Відповідно до Акту прийому - передачі Реєстру боржників №40 від 23.12.2024 за Договором факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року до позивача перейшло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 29495,00 грн (а.с. 17 - 19). Згідно з розрахунком заборгованості станом на 10.06.2025 загальна заборгованість відповідача становить 29 495,00 грн гривень, з яких: 17000 грн - заборгованість за основною сумою кредиту, 4233 грн - заборгованість за процентами, 8262 грн - заборгованість за процентами за понадстрокове користування позикою (а.с. 20). За наведених обставин є підстави вважати, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», як клієнт за договором факторингу, набув право вимоги за вищенаведеними кредитними зобов`язаннями до відповідача на умовах визначених договорами кредитування. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами 1,2 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив ,якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи із змісту ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір № 73551928 укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Таким чином судом встановлено доведеним факт отримання відповідачкою грошових коштів за договором № 73551928, та факт невиконання відповідачкою зобов`язання щодо їх повернення позивачу, врезультаті чого у відповідачки виникла заборгованість. Водночас суд не погоджується із визначеною сумою боргу та розрахунком позивача в частині стягнення з відповідачки заборгованості за відсотками за Договором № 73551928 від 05.08.2024. В постанові від 05 квітня 2023 року по справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду акцентувала увагу на сталості підходу до вирішення питання щодо нарахування процентів за «користування кредитом», сформульованого у постанові від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12 та підтвердженого у постанові від 04.02.2020 р. у справі № 912/1120/16 та уточнила власний правовий висновок щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування, визначивши, що в разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Судом встановлено, що п. 2.3 Договору № 73551928 від 05.08.2024 визначено умови кредитування, зокрема: розмір кредиту: 17 000,00 грн; строк кредитування 30 днів; відсоткова (фіксована) ставка 0,83 % за один день користування позикою; процентна ставка за понадстрокове користування Позикою (її частиною) за день 2,70 %; загальна орієнтована вартість позики становить 21233, 00 грн. (а.с. 6). Таким чином сторони обумовили можливість нарахування процентів за користування кредитом поза межами строку кредитування. Однак у договорі не зазначено період нарахування процентів за понадстрокове користування позикою, не унормовано про можливість односторонньої пролонгації строку договору, як підставу для додаткового нарахування відсотків. У зв`язку з наведеним, на думку суду, розмір заборгованості слід визначати з урахуванням строку кредитування, а саме: 30 днів. Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов Договору становить 4233,00 грн (17000 грн х 0,83 % х 30 днів). Враховуючи, що відповідачем не виконано своїх зобов`язань за вищенаведеним договором позики щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики №73551928 від 05.08.2024 в сумі 21 233,00 грн, з яких: 17 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 4233,00 грн - заборгованість за відсотками. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково - на 72 % (21233/29495*100), тому із відповідача на користь позивача стягується судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог - 2180,16 грн (3028*72%).

Outcome: partial