Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернулися позивачі [PERSON] та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Митна-17/Гойди-24», в інтересах яких діє Куценко Ю.М. до Ужгородської міської ради, [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні Відповідачів Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради, про визнання протиправним (недійсним) рішень, визнання недійсним договору земельного сервітуту, скасування державної реєстрації земельної ділянки та заборону влаштування заїзду. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що будинок [ADDRESS] побудовано в 1956 році. Будинок має прибудинкову територію с зеленою, пішохідною зоною та одним заїздом з [ADDRESS] з боку будинку [ADDRESS] . Прибудинкова територія межує із земельною ділянкою з кадастровим номером 2110100000:03:001:0275, яка сформована за рахунок об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами 2110100000:03:001:0231 та 2110100000:03:001:0226, на якій була розташована будівля магазину по [ADDRESS] , та яка належить Відповідачу 2 [PERSON] . На підставі заяви [PERSON] пунктом 4 Рішення Ужгородської міської ради від 23.05.2024 № 1797 «Про надання та відмову у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» було «Надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки згідно з пунктом 3 статті 124-1 Земельного кодексу України: - Гр. [PERSON] земельної ділянки площею 0,0230 га для встановлення сервітуту щодо права проходу та проїзду до власної земельної ділянки по [ADDRESS] з подальшою реєстрацією комунальної власності». Рішенням Ужгородської міської ради від 25.06.2024 № 1859 «Про встановлення земельного сервітуту» було «Затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер 2110100000:03:001:0274) площею 0,0230 га земельні ділянки загального користування, які використовуються як внутрішньоквартальні проїзди, пішохідні зони для встановлення сервітуту щодо права проходу та проїзду до власної земельної ділянки по [ADDRESS] і зареєструвати право комунальної власності. Встановити термін дії сервітуту строком на 3 роки». За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 5818030 23.01.2025 рішенням № 76825663 здійснено державну реєстрацію права користування (сервітут) на земельну ділянку з кадастровим номером 2110100000:03:001:0274, площа даної ділянки: 0,0230 га; вид сервітуту: право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; безоплатне користування земельною ділянкою для права проходу та проїзду до власної земельної ділянки у [ADDRESS] , дата укладання договору: 23.12.2024, Строк: 3р, Дата закінчення дії: 23.12.2027; правокористувач, сервітуарій: [PERSON] , реєстраціний номер облікової картки платника податків [NUMBER] . Позивачі зазначають, що спірна земельна ділянка за кадастровим номером 2110100000:03:001:0274 щодо якої встановлено сервітут, відноситься до прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] , у зв`язку із чим в Ужгородської міської ради без згоди співвласників будинку, було відсутнє право на встановлення відповідного сервітуту в інтересах [PERSON] . Крім іншого, оскаржувані рішення Ужгородської міської ради від 23.05.2024 року за №1797 та від 25.06.2024 року за №1859 призвели до ніби то протиправної зміни цільового призначення спірної земельної ділянки «Зеленої території прибудинкової території», що надало [PERSON] право проїзду та улаштування заїзду по цій зеленій території. Із прохальної частини поданої позовної заяви вбачається, що позивачі просять: Визнати протиправними (недійсними) та скасувати пункт 4 Рішення Ужгородської міської ради від 23.05.2024 № 1797 «Про надання та відмову у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», яким було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки згідно з пунктом 3 статті 124-1 Земельного кодексу України: - Гр. [PERSON] земельної ділянки площею 0,0230 га для встановлення сервітуту щодо права проходу та проїзду до власної земельної ділянки по [ADDRESS] з подальшою реєстрацією комунальної власності, та Рішення Ужгородської міської ради від 25.06.2024 № 1859 «Про встановлення земельного сервітуту», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер 2110100000:03:001:0274) площею 0,0230 га земельні ділянки загального користування, які використовуються як внутрішньоквартальні проїзди, пішохідні зони для встановлення сервітуту щодо права проходу та проїзду до власної земельної ділянки по [ADDRESS] і вирішено зареєструвати право комунальної власності. Встановити термін дії сервітуту строком на 3 роки. Визнати недійсним на майбутнє Договір земельного сервітуту № 8, укладений 23.12.2024 між Територіальною громадою міста Ужгорода в особі Ужгородської міської ради, від імені якої діяв Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради, та [PERSON] , який поширюється на земельну ділянку з кадастровим номером 2110100000:03:001:0274, площею 0,0230 га, власником якої є Ужгородська міська рада. Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 2110100000:03:001:0274, площею 0,0230 га, зі скасуванням запису в Державному земельному кадастрі та закриттям поземельної книги про державну реєстрацію цієї земельної ділянки, з одночасним припиненням усіх речових прав: Номер відомостей про речове право: 58180729 Тип речового права: право власності Дата, час державної реєстрації: 23.01.2025 16:32:16 Державний реєстратор: Цоклан Оксана Михайлівна, Виконавчий комітет Ужгородської міської ради, Закарпатська обл. Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 76825663 від 27.01.2025 16:55:22, Цоклан Оксана Михайлівна, Виконавчий комітет Ужгородської міської ради, Закарпатська обл. Документи, подані для державної реєстрації: закон, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", серія та номер: 5245, виданий 06.09.2012, видавник: Верховна Рада України Власники: Ужгородська Міська Рада, код ЄДРПОУ: 33868924; Номер запису про інше речове право: 58181030 Дата, час державної реєстрації: 23.01.2025 16:32:16 Державний реєстратор: Цоклан Оксана Михайлівна, Виконавчий комітет Ужгородської міської ради, Закарпатська обл. Документи, подані для державної реєстрації: договір про встановлення сервітуту, серія та номер: 8, виданий 23.12.2024, видавник: УЖГОРОДСЬКА МІСЬКА РАДА та Посипанко О.С. Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 76825663 від 27.01.2025 16:55:22, Цоклан Оксана Михайлівна, Виконавчий комітет Ужгородської міської ради, Закарпатська обл. Вид іншого речового права: право користування (сервітут) Вид сервітуту: право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху Інше речове право поширюється: на все майно Зміст, характеристика іншого речового права: Безоплатне користування земельною ділянкою для права проходу та проїзду до власної земельної ділянки у [ADDRESS] , Дата укладання договору (після 2013р.) / Дата державної реєстрації (до 2013р.): 23.12.2024, Строк: 3р., Дата закінчення дії: 23.12.2027 Відомості про суб`єкта іншого речового права: Правокористувач, сервітуарій: [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , паспорт громадянина України, серія та номер: [NUMBER] , виданий 22.11.2000, видавник: Ужгородський МВ RRP-4HL8SRKO8 УМВС України в Закарпатській області, країна громадянства: Україна Опис об`єкта іншого речового права: Площа земельної ділянки 0,0230 га. Заборонити [PERSON] та будь-яким третім особам улаштування заїзду з вулиці Юрія Гойди до офісних приміщень за адресами [ADDRESS] . Заяви (клопотання) учасників справи. 08.04.2025 року через систему «Електронний суд» представник Відповідача 2 [PERSON] подав до суду заяву, згідно якого просить суд, позовну заяву [PERSON] , Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Митна-17/Гойди-24» до Ужгородської міської ради, [PERSON] , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради про визнання протиправним (недійсним) рішень, визнання недійсним договору земельного сервітуту, скасування державної реєстрації земельної ділянки та заборону улаштування заїзду, залишити без руху. 10.04.2025 року через систему «Електронний суд» представник Позивачів Куценко Ю.М. надіслала до суду заперечення, згідно якого просить суд, відмовити Відповідачу 2 [PERSON] у задоволені Заяви від 08.04.2025, про залишення позовної заяви без руху. 11.04.2025 року через систему «Електронний суд» представник Позивачів Куценко Ю.М. надіслала до суду клопотання про долучення доказів, а саме: копії відповіді Ужгородської міської ради від 18.03.2025 за вих. № 858/02.4-18 та від 24.03.2025 від 858/02.4-18 з копією «Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з подальшою реєстрацією комунальної власності для встановлення сервітуту щодо права проходу та проїзду до власної земельної ділянки гр. [PERSON] . Земельні ділянки загального користування, які використовуються як внутрішньоквартальні проїзди, пішохідні [ADDRESS] », Заяви [PERSON] від 04.06.2024 з довіреністю від 08.05.2024; копії відповіді Виконавчого комітету Ужгородської міської ради разом від 19.03.2025 за вих. № 1330/02.4-18 та від 21.03.2025 за вих. № 1330/02.4-18 з копію Рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 19.12.2012 № 480 «Про погодження акту проведення первинної технічної інвентаризації» та Актом первинної технічної інвентаризації прибудинкових територій. Просить суд залишити без розгляду клопотання про витребування у інженера землевпорядника фізичної особи-підприємця [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації ФОП: [ADDRESS] , засоби зв`язку: т. +38(098)-736-33-80) копію проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, який було розроблено фізичною особою підприємцем інженером-землевпорядником [PERSON] на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , якій було присвоєно кадастровий номер 2110100000:03:001:0274, та на яку було зареєстровано право власності Ужгородської міської ради. 16.04.2025 року через систему «Електронний суд» представник Позивачів Куценко Ю.М. надіслала до суду заяву про усунення недоліків, просить долучити до матеріалів справи № 308/4068/25 копії квитанцій до платіжних інструкцій № 981610001 від 16.04.2025 та № 981510014 від 15.04.2025 про сплату судового збору. Продовжити розгляд справи № 308/4068/25 за позовом [PERSON] , Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Митна-17/ Гойди-24» до Ужгородської міської ради, про визнання протиправним (недійсним) рішень, визнання недійсним договору земельного сервітуту, скасування державної реєстрації земельної ділянки та заборону влаштування заїзду. 18.04.2025 року через систему «Електронний суд» представником Відповідача 2 Матіко С.Р. подано до суду відзив на позовну заяву, з якого вбачаються підстави для відмови у задоволенні позовної заяви. Представник [PERSON] вважає безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню виходячи із наступного. В позові визнається, що право користування земельною ділянкою, на якій розташований будинок [ADDRESS] та прибудинкова територія не оформлено та не надано управителю ТОВ «Керуюча компанія «Сервіс Плюс» в користування. До матеріалів справи наданий Договір від 28.05.2024 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, який укладений між Департаментом міської інфраструктури Ужгородської міської ради та ТОВ «Керуюча компанія «СЕРВІС ПЛЮС». Рішення Ужгородської міської ради, яке оскаржується у даній справі винесене 23.05.2024, а спірний договір земельного сервітуту укладений 23.12.2024. Натомість позивачами не надано доказів про те, що з 28.05.2024 - з часу укладення договору з Керуючою компанією вживалися заходи з метою отримання в користування земельної ділянки на якій розміщена прибудинкова територія. Також в матеріалах справи наявний статут Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Митна-17/Гойди-24». Пунктом 3 розділу ІІ вказаного Статуту визначено, що завданням та предметом діяльності об`єднання є забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном. Згідно п. 3 розділу 3 Статуту до виключної компетенції загальних зборів належить, зокрема, питання про використання спільного майна. Звертає увагу суду, на те, що Позивачами не надано доказів про те, що об`єднанням співвласників будинку приймалися рішення спрямовані на формування земельної ділянки, яка б визначала прибудинкову територію з метою отримання її у власність чи користування. Зазначене спростовує твердження позивачів про те, що саме через бездіяльність Ужгородської міської ради щодо оформлення права користування земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок [ADDRESS] та прибудинкова територія, була сформована спірна земельна ділянка з кадастровим номером 2110100000:03:001:0274. У питанні відповідності землевпорядної документації на підставі якої сформована земельна ділянка з кадастровим номером 2110100000:03:001:0274. Позивач стверджує про те, що має намір оформити право постійного користування земельною ділянкою, на якій розташований будинок та прибудинкова територія. Однак це твердження позивача не впливає на законність прийнятих спірних рішень та укладеного договору в тому числі і з тих підстав, що позивач не обґрунтував чому не приймав відповідних рішень та не здійснив заходів для оформлення прав користування до часу, коли Ужгородська міська рада в межах компетенції розпорядилася земельною ділянкою. Більше того, внаслідок формування земельної ділянки з кадастровим номером 2110100000:03:001:0274, яка, як вважають позивачі, є частиною прибудинкової території, не призвело до змін у власності на землю, а тому об`єднання співвласників не позбавлене можливості в майбутньому реалізувати право на оформлення прав щодо цієї земельної ділянки яку вважають частиною прибудинковою територією. Безпідставним та не конкретизованим є твердження позивачів про те, у чому полягають обмеження у користуванні співвласниками будинку земельною ділянкою з частини прибудинкової території у зв`язку із встановленням сервітуту. Позивачі не надали доказів про те, що їм було відмовлено у здійсненні їх прав та інтересів у зв`язку із встановленням сервітуту. Відтак недоведеним є те, що встановлений сервітут реально порушує права та інтереси позивачів. В порядку цивільного судочинства здійснюється захист реального, а не умовного порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або інтересу. Пунктом 2 рішення Ужгородської міської ради від 25.06.2024 № 1859 надано доручення Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради укласти згідно з чинним законодавством безоплатний договір про встановлення земельного сервітуту на земельну ділянку (щодо права проходу та проїзду) з гр. [PERSON] з подальшим проведенням його державної реєстрації. Змістом наведеного рішення спростовується твердження позивачів про те, що рішенням від 25.06.2024 № 1859 не передбачено та не надано повноважень Департаменту на передання земельної ділянки з кадастровим номером 2110100000:03:001:0274 в безоплатне користування. Між Департаментом міської інфраструктури Ужгородської міської ради та [PERSON] укладений Договір земельного сервітуту №8 від 23.12.2024 за яким [PERSON] прийняла в обмежене безоплатне користування земельну ділянку загального користування, яка використовується як внутрішньоквартальні проїзди, пішохідні зони для встановлення сервітуту щодо права проходу та проїзду до власної земельної ділянки у [ADDRESS] , кадастровий номер 2110100000:03:001:0274. За п. 2.3 Договору земельного сервітуту земельна ділянка передається в сервітутне користування разом з проїзними шляхами, дорогами. Позивачі безпідставно стверджують про відсутність законних підстав для прийняття спірних рішень та відсуніть законних підстав для укладення договору земельного сервітуту оскільки сторони, яким належні речові права на земельні ділянки, у межах компетенції та у визначений законом спосіб домовилися про встановлення сервітуту. Обов`язку погоджувати свої рішення щодо використання земель комунальної власності із позивачами відповідачі не зобов`язані. Однією з вимог позивачів є скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 2110100000:03:001:0274. Матеріалами справи підтверджується, що земельна ділянка з кадастровим номером 2110100000:03:001:0274, яка, як вважають позивачі є частиною прибудинкової території належить до комунальної власності. Позивачі не обґрунтували в чому полягає незаконність державної реєстрації сформованої земельної ділянки з кадастровим номером 2110100000:03:001:0274, право власності на яку не змінилося та належить територіальній громаді міста Ужгорода. Отже, скасування судом державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно для захисту цивільних прав, тобто одночасно з припиненням діючих речових прав, що призводить до поновлення у речових правах попереднього власника. У даному спорі заявлена позивачами вимога про скасування державної реєстрації земельної ділянки не передбачає можливість припинення речових прав, оскільки спірна земельна ділянка не вибувала від попереднього власника, а особа, якій належали речові права та належать на даний час є незмінною. Оспорюючи Договір земельного сервітуту позивачі вказують на те, що він суперечить закону та інтересам держави і суспільства, зокрема, суперечить правам та законним інтересам співвласників будинку, зокрема, позивача-1 та інших співвласників, інтереси яких захищає об`єднання співвласників. Щодо наведеної тези позивачів слід зазначити, що діяльність Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Митна-17/Гойди-24» урегульовано Статутом. Аргументи позивача про те, що спірна земельна ділянка буде використовуватися для підприємницької діяльності є безпідставним припущенням позивачів, які не мають законних підстав визначати умови розпорядження міською радою належною їй земельною ділянкою. Відповідач - [PERSON] повідомляє суд про замовлення експертизи, висновок якої ще не складений на час закінчення граничного строку встановленого судом для подання відзиву. А тому висновок експерта буде поданий до суду після його отримання відповідачем у встановленому порядку. Просить суд: Встановити відповідачу [PERSON] додатковий строк для подання у якості доказу у даній справі висновку експерта за наслідками експертизи замовленої відповідачем. Відмовити позивачам у задоволенні позовних вимог повністю. 23.04.2025 року через систему «Електронний суд» представник Позивачів Куценко Ю.М. надіслала до суду відповідь на відзив у якому наведені заперечення проти позовних вимог, відхиляють. Вказують, що Відповідач 2, як власниця нерухомості по [ADDRESS] , яка розташована безпосередньо на червоній лінії цієї вулиці Митної, не заперечила наявність в неї проходу і проїзду на вулицю Митну та не надала доказів на наявність в неї перешкод для проходу та проїзду на вулицю Митну, на підтвердження свого права для встановлення земельного сервітуту щодо проходу та проїзду на [ADDRESS] . Спірну земельну ділянку не передано у власність чи в користування співвласникам багатоквартирного будинку, не змінює правового статусу цієї земельної ділянки як прибудинкової території та не дає право використовувати її без згоди співвласників будинку. Отже Відповідач1 Ужгородська міська рада не мала права без згоди співвласників будинку [ADDRESS] встановлювати земельний сервітут для [PERSON] . Саме через бездіяльність Відповідача 1 Ужгородської міської ради щодо оформлення права користування земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок [ADDRESS] та прибудинкова територія, була сформована спірна земельна ділянка з кадастровим номером 2110100000:03:001:0274 в межах території, на яку повинно поширюватися право земельного сервітуту, чим було обмежено та порушено право мешканців (співвласників) користування частиною прибудинкової території будинку [PERSON] як зеленою зоною. Оскільки земельна ділянка з кадастровим номером 2110100000:03:001:0274 сформована саме в межах території, на яку повинно поширюватися, але Проектом землеустрою не передбачено та в Державний земельний кадастр не внесено, право земельного сервітуту, з цільовим призначенням та видом використання, яке надає право проїзду; сформована протиправно та за відсутності згоди співвласників житлового будинку [ADDRESS] за рахунок площі (зеленої зони) прибудинкової території; за наявності підстав для визнання протиправними (недійсними) та скасування вказаних Рішень Ужгородської міської ради і визнання недійсним Договору земельного сервітуту; за відсутності приписів законодавства щодо отримання цієї земельної ділянки в постійне користування співвласниками будинку [ADDRESS] , є всі підстави для скасування державної реєстрації саме земельної ділянки з кадастровим номером 2110100000:03:001:0274 з усіма правами. Формування земельної ділянки з кадастровим номером 2110100000:03:001:0274, яка, як є частиною прибудинкової території, не призводить до змін у власності на землю, а тому об`єднання співвласників не позбавлене можливості в майбутньому реалізувати право на оформлення прав щодо цієї земельної ділянки яку вважають частиною прибудинковою територією, прийняття оскаржуваних Рішень привело до протиправної зміни цільового призначення спірної земельної ділянки зеленої території прибудинкової території та надало Відповідачу-2 право проїзду та улаштування заїзду по цій зеленій території та впритул до стіни будинку, а тому оформлення Позивачем 2 права на земельну ділянку під прибудноковою територією, в тому числі і на спірну земельну ділянку, не змінить цільове призначення цієї земельної ділянки та не позбавить Відповідача 2 права проїзду та права улаштування заїзду з [ADDRESS] по зеленій зоні та впритул до стіну Будинку, та водночас позбавить можливості вільно користуватися та розпоряджатися такою земельною ділянкою, в тому числі, встановити огорожу з хвірткою для убезпечення дітей та майна співвласників Будинку. Вказане свідчить, що встановлення сервітуту реально порушує права та інтереси позивачів. Спірна земельна ділянка буде використовуватися для підприємницької діяльності, є не припущенням Позивачів, а логічним твердженням на підставі аналізу документів, наданих Позивачами у цій справі, зокрема, з назви «Проекту організації дорожнього руху. Улаштування заїзду з вулиця Юрія Гойди до офісних приміщень за адресами [ADDRESS] » та назви об`єкту нерухомості «офісні приміщення» плану «Улаштування заїзду з вул.Юрія Гойди до офісних приміщень за адресами вул. Митна, 15, у м. Ужгород». Вимогу про заборону [PERSON] та будь-яким третім особам улаштування заїзду заявлені не тільки із посиланням на недотримання Державних будівельних норм, як зазначає Відповідач2, а і на протиправність Рішень, що оскаржуються, та Договору земельного сервітуту, що оспорюється. А тому ця вимога не є передчасною, а саме такою, що реально відновить права та законні інтереси Позивачів. Позивачем 2 28.02.2025 подано на ім`я Міського голови Ужгородської міської ради Андрїїву Б.Є. заяву від 28.02.2025 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для «будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку та прилеглої території загальною площею 0,5043 га, яка розташована по [ADDRESS] , з подальшою передачею у власність/постіне користування». Рішення по вказаній заяві станом на дату надання Відповіді на відзив не прийнято в порядку та строки, передбачені Земельним кодексом України. Щодо зазначеного у Відзиві про замовлення [PERSON] проведення експертизи відповідності землевпорядної документації на підставі якої сформована земельна ділянка з кадастровим номером 2110100000:03:001:0274, вимогам нормативних документів з питань землеустрою та землевпорядкування, то Позивачем1 буде подано заяву до прокуратури про вчинення кримінального порушення щодо розробника вказаної документації інженера-землевпорядника ФОП [PERSON] . Після подання заяви, її копію, як копії отриманих в подальшому документів та рішень по цьому кримінальному провадженню будуть подані до суду. Представник Позивачів [PERSON] просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Прийняти в якості доказів: - копії Заяви ОСББ «МИТНА-17/ГОЙДИ-24» від 28.02.2025 з додатками. - копія відповіді КП «Архітектурно-планувальне бюро» Ужгородської міської ради від 20.03.2025 за вих. № 188/25 - копії титулу «Інвентаризаційної справи № 8501 місто Ужгород вулиця Юрія Гойди № 24, власник міськвиконком, 28 квартир. 1997 рік» та Оцінювального акту будинку. 09.05.2025 року через Канцелярію суду представником Відповідача 2 [PERSON] подано заперечення, з якого вбачається, що між власниками земельних ділянок немає спору щодо способу та порядку встановлення земельного сервітуту і встановлення сервітуту урегульоване власниками у законний спосіб. У позивачів немає речових прав на земельну ділянку, а тому вони не можуть бути стороною правовідносин з розпорядження земельною ділянкою її титульним власником Ужгородською міською радою. Матеріали справи не містять доказів про те, що позивачам було відмовлено у здійсненні їхніх прав, а тому недоведеним є факт реального порушення прав та інтересів позивачів. Всупереч твердженням позивачів влаштування заїзду по земельній ділянці щодо якої укладений договір сервітуту відповідатиме цільовому призначенню земельної ділянки щодо якої укладений договір сервітуту. 12.05.2025 року через «Електронний суд» представником Відповідача 2 Матіко С.Р. подано клопотання про долучення копії висновку експерта від 09.04.2025 року №1152-Е за результатами проведення комплексної судової земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою. Представник Позивачів [PERSON] через «Електронний суд» 19.05.2025 року подано заперечення проти залучення в якості доказів копії висновку експерта від 09.04.2025 року № 1152-Е, з якого вбачається, що експертиза є неналежним, достовірним доказом на підставі якого можна встановити дійсні обставини справи. 12.05.2025 року через «Електронний суд» представником Позивачів подано заяву про забезпечення позову, згідно якої просять: заборонити [PERSON] та будь-яким третім особам проїзд та улаштування заїзду (проїзду) з вулиці Юрія Гойди в м. Ужгород в районі житлового будинку [ADDRESS] до офісних приміщень (об`єкту будівництва), які розташовані за адресою [ADDRESS] , та від офісних приміщень (об`єкту будівництва), які розташовані за адресою [ADDRESS] , до [ADDRESS] в районі житлового будинку [ADDRESS] . 21.05.2025 року через «Електронний суд» представником Позивачів подано клопотання про огляд доказів за їх місцезнаходженням. 23.05.2025 року через «Електронний суд» представником Відповідача 2 [PERSON] подано заперечення проти заяви про забезпечення позову. 15.07.2025 року через «Електронний суд» представником Позивачів подано клопотання про долучення в якості доказів відповідь на запит від 05.07.2025 з додатками. 17.07.2025 року через «Електронний суд» представником Відповідача 2 [PERSON] подано клопотання про долучення доказів щодо висновку експерта та пояснення щодо долучених [PERSON] , ОСББ «Митна-17/Гойди-24 доказів. 17.07.2025 року через «Електронний суд» представником Позивачів подано заперечення щодо долучення доказів від 17.07.2025. 17.07.2025 року через «Електронний суд» представником Позивачів подано клопотання про виклик в судове засідання Відповідача 2 [PERSON] для надання пояснень щодо суті спору. 16.09.2025 року через «Електронний суд» представником Позивачів подано клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи. 18.09.2025 року через «Електронний суд» представником Відповідача 2 Матіко С.Р. подано заперечення на клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи. Представник Позивачів [PERSON] через «Електронний суд» 12.12.2025 року подано клопотання про долучення доказів. Ужгородською міською радою відзиву на позовну заяву не подано. Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради своїм право на подання пояснень у порядку статті 181 ЦПК України не скористався. [PERSON] яка одночасно являється керівником ОСББ «Митна-17/Гойди-24», та їх представник адвокат Куценко Юлія Михайлівна, в судовому засіданні позов підтримали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Її представник адвокат Матіко С.Р. у задоволенні позову просив відмовити з підстав, викладених відзиві та запереченні. Пояснив, що права позивачів не порушені, так як названа об`єднанням співвласників прибудинкова територія до багатоквартирного будинку як станом на сьогоднішній день так і на момент прийняття Ужгородською міською радою рішення «Про встановлення земельного сервітуту» від 25.06.2024 року №1859 та укладення договору сервітуту №8 від 23.12.2024 року, не була сформована, жодною технічною документацією не визначена. Що стосується виготовленого [PERSON] проєкту землеустрою щодо встановлення сервітуту то позивачами не надано жодних належних та достатніх доказів, зокрема висновків експерта, які би підтверджували його складання з порушенням діючого законодавства. Твердження Позивачів з приводу не належності підпису [PERSON] на документах які містяться в проекті землеустрою є безпідставним припущенням. Представник відповідача Ужгородської міської ради та третьої особи Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради в судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином. Інші процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2025 року вказана справа передана на розгляд судді Бедьо В.І. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.03.2025 року відкрито провадження у справі, було постановлено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.04.2025 року було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 04.06.2025 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду у задоволенні заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Митна-17/Гойди-24», в інтересах якого діє адвокат Куценко Юлія Михайлівна про забезпечення позову відмовлено. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.06.2025 р. було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 18 вересня 2025 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у задоволенні клопотання ОСББ «Митна-17/Гойди-24», в інтересах якого діє адвокат Куценко Юлія Михайлівна, про призначення судової почеркознавчої експертизи відмовлено. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено судом, будинок за адресою [ADDRESS] введено в експлуатацію у 1950 році. Такий є багатоквартирним. [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою № 418058178 від 17.03.2025 р. 06.02.2025 року в будинку [ADDRESS] , створене ОСББ «МИТНА-17/ГОЙДИ-24» (код ЄДРПОУ: 45886517), що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Згідно долученого до позовної заяви акту первинної технічної інвентаризації прибудинкових територій затвердженого директором департаменту міського господарства 07.12.2012 р. О. Касперов вбачається, що площа прибудинкової території будинку [ADDRESS] яка знаходиться на обслуговуванні житлово-експлуатаційних підприємств (в даному випадку ТОВ «Оір-Сервіс») становить: асфальтне покриття - 420 кв.м.; впорядковані зелені зони (клумби, квітки) не визначено; зелені зони 240 кв.м. Так само згідно пункту 5 додатку № 2 «Загальні відомості про будинок» до договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеного 28.05.2024 р. між Департаментом міської інфраструктури Ужгородської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальність «Керуюча компанія «Сервіс Плюс» як управителем багатоквартирного будинку [ADDRESS] , визначено, що «площа прибудинкової території (для прибирання) 660 кв.метрів, в тому числі: площа з удосконаленим покриттям 420 кв.метрів; площа без покриття (не визначено); площа газонів/клумб 240 кв.метрів. Також, до позовної заяви було долучено розрахункові показники граничного розміру прибудинкової територій будівель що розташовані на ділянці за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] виконаного архітектором [PERSON] . Відповідно до даного розрахунку архітектор прийшов до висновку, що необхідна площа прибудинкової території повинна бути більшою за дійсну на 27%. Вбачаються наступні загальні дані стосовно будівель по [ADDRESS] та [ADDRESS] , а саме: - [ADDRESS] 4 поверхи, загальна площа квартир будинку [ADDRESS] 4 поверхи, загальна площа квартир будинку 1 526,4 м2. Загальна площа обох будівель - 3549,1 м2 Разом із тим суд звертає увагу на те, що житловий будинок, а також земельна ділянка для обслуговування будинку на баланс об`єднання співвласників не передавалися, у користування чи у власність співвласників прибудинкова територія не надавалась, відповідна землевпорядна документація щодо визначення розмірів і конфігурації земельної ділянки, на якій розташований багатоквартирний будинок, належні до нього будівлі, споруди та прибудинкова територія у відповідності до вимог Земельного кодексу України та ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» не розроблялась. Пунктом 4 рішення від 23.05.2024 р. №1797 Ужгородська міська рада надала дозвіл [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки згідно з п. 3 ст. 124-1 ЗК України площею 0,0230 га для встановлення сервітуту щодо права проходу та проїзду до власної земельної ділянки по [ADDRESS] з подальшою реєстрацією комунальної власності. Рішенням від 25.06.2024 р. №1859 Ужгородська міська рада затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер 2110100000:03:001:0274) площею 0,0230 га загального користування, яка використовується як внутрішньо квартальні проїзди, пішохідні зони для встановлення сервітуту щодо права проходу та проїзду до власної земельної ділянки по [ADDRESS] та зареєструвати право комунальної власності. Встановлено термін дії сервітуту строком на 3 роки. Судом встановлено, що на момент звернення [PERSON] спірна земельна ділянка відносилася до земель комунальної власності, не була сформована у відповідності до вимог земельного законодавства, жодних речових прав щодо такої не було зареєстровано. Пунктом 2 рішення Ужгородської міської ради від 25.06.2024 р. №1859 надано доручення Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради укласти згідно з чинним законодавством безоплатний договір про встановлення земельного сервітуту на земельну ділянку (щодо права проходу та проїзду) з гр. [PERSON] з подальшим проведенням його державної реєстрації. 23.12.2024 р. між Департаментом міської інфраструктури Ужгородської міської ради та [PERSON] укладений договір земельного сервітуту № 8 за яким [PERSON] прийняла в обмежене безоплатне користування земельну ділянку загального користування, яка використовується як внутрішньо квартальні проїзди, пішохідні зони для встановлення сервітуту щодо права проходу та проїзду до власної земельної ділянки у [ADDRESS] , кадастровий номер 2110100000:03:001:0274. За п. 2.3 Договору земельного сервітуту земельна ділянка передається в сервітутне користування разом з проїзними шляхами, дорогами. Сторонами справи визнається, а інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку підтверджується, що [PERSON] є власником земельної ділянки за кадастровим номером 2110100000:03:001:0275, яка є суміжною до земельної ділянки за кадастровим номером 2110100000:03:001:0274. Нормативно-правове обґрунтування Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно фактичних обставин справи вбачається, що між сторонами виник спір щодо визнання протиправним (недійсним) рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору земельного сервітуту, скасування державної реєстрації земельної ділянки та заборону влаштування заїзду. На думку позивачів спірна земельна ділянка за кадастровим номером 2110100000:03:001:0274 відноситься до прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку ОСББ "МИТНА-17/ГОЙДИ-24", а тому в силу законодавчих заборон не може передаватися у сервітутне користування [PERSON] без згоди співвласників багатоквартирного будинку, ОСББ. Передача відповідачу земельної ділянки за рахунок прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку порушує права позивачів як користувачів вказаної земельної ділянки. Позиція відповідача [PERSON] ґрунтується на тому, що право користування співвласників багатоквартирного житлового будинку на прибудинкову територію виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, який посвідчує це право. Права позивачів не порушені, оскільки останні не є суб`єктами права власності чи користування спірною земельною ділянкою. Така перебуває у комунальній власності Ужгородської міської ради. Оскільки земельна ділянка, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і прибудинкова територія за адресою [ADDRESS] , в натурі не визначена, її межі, конфігурацію та координацію не встановлено, а за ОСББ «МИТНА-17/ГОЙДИ-24» не зареєстровано права спільної сумісної власності чи права користування спірною земельною ділянкою, є підстави стверджувати про недоведеність факту знаходження земельної ділянки, яка перебуває у сервітутному користуванні [PERSON] в межах прибудинкової території, а тому відсутнє порушення права ОСББ «МИТНА-17/ГОЙДИ-24» на користування/володіння прибудинковою територією. Відповідно до пунктів 1, 5 частини першої статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» багатоквартирний будинок- житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна; співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку. Згідно з частиною другою статті 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок, та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Правовий режим спірної земельної ділянки, на якій розташований багатоквартирний житловий будинок, та прибудинкової території визначається земельним законодавством, зокрема Земельним кодексом України. Відповідно до статті 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають, зокрема - співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Згідно з четвертим та шостим пунктами частини першої статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» прибудинкова територія - це територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Зазначене у статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» поняття «права на земельну ділянку» варто розуміти як оформлене у встановленому законом порядку право власності чи право постійного користування. Лише після оформлення такого права розміри і конфігурація земельної ділянки вважаються встановленими. Земельна ділянка як об`єкт права власності - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташуванням, з визначеними щодо неї правами (стаття 79 ЗК). Відповідно до положень статті 79-1 ЗК формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав та передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що співвласники багатоквартирного будинку набувають права власності чи права користування земельною ділянкою, необхідною для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення їх житлових, соціальних і побутових потреб, після передачі такої ділянки у їх власність чи у постійне користування на загальних підставах у встановленому законом порядку. Розміри та конфігурація такої земельної ділянки визначаються на підставі відповідної технічної документації із землеустрою, яка подається на затвердження уповноваженому на прийняття такого рішення органу місцевого самоврядування. Отже, до суду з позовом про захист права користувача або власника земельною ділянкою може звертатись особа, яка у встановленому законом порядку набула право власності або право користування такою земельною ділянкою. Чинними нормами законодавства не передбачено передачу у власність чи користування окремим співвласникам багатоквартирного будинку земельної ділянки, на якій він розташований. Такий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 26 жовтня 2022 у справі 308/9287/14-ц (провадження № 61-4529св20), від 12 серпня 2020 року у справі № 569/16666/16-ц (провадження № 61-14719св19) та від 15 вересня 2021 року у справі № 397/670/19 (провадження № 61-4556св20). Як встановлено судом, землевпорядної чи містобудівної документації для формування земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] як прибудинкової території станом на момент прийняття Ужгородською міською радою оскаржуваних рішень від 23.05.2024 р. №1797, від 25.06.2024 р. №1859 та укладення договору земельного сервітуту №8 від 23.12.2024 р., не виготовлено, її площа, межі не встановлені, відомості щодо такої до Державного земельного кадастру не внесені. Тобто, земельна ділянка (прибудинкова територія), на якій розташований багатоквартирний будинок [ADDRESS] , є несформованою, у користування чи власність підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками чи співвласникам багатоквартирного будинку не передавалася і державна реєстрація таких речових прав не здійснювалася. У контексті позивача [PERSON] судом встановлено, що остання як власниця квартири у багатоквартирному будинку не володіла жодним речовим правом на спірну земельну ділянку, а заявлене нею порушення права користування як прибудинковою територією спростовано матеріалами судової справи, оскільки спірна земельна ділянка не була зареєстрована як прибудинкова у відповідності до статті 382 ЦК України та вимог ст. ст. 42, 92, 125, 126 Земельного кодексу України, ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Вирішуючи спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити, чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі належним позивачем. Відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин, оскільки лише наявність права обумовлює виникнення у інших осіб відповідного обов`язку перед особою, якій таке право належить, і яка може вимагати виконання такого обов`язку (вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення) від зобов`язаних осіб. Тобто лише встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, приймає рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 308/7517/17. Суд зазначає, що не можуть вважатися належними та допустимими доказами наявності в позивачів речових прав щодо спірної земельної ділянки акт первинної технічної інвентаризації прибудинкових територій затвердженого директором департаменту міського господарства 07.12.2012 р. О. Касперов, розрахункові показники граничного розміру прибудинкової територій будівель що розташовані на ділянці за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] виконаного архітектором [PERSON] а також укладення 28.05.2024 р. договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, оскільки такі документи не є землевпорядною документацією, затвердженою уповноваженим суб`єктом в порядку визначеному законодавством, не є актом на право власності чи користування земельною ділянкою. Суд вважає помилковими доводи позивачів про протиправну зміну цільового призначення земельної ділянки за кадастровим номером 2110100000:03:001:0274 із зеленої території прибудинкової території на земельну ділянки загального користування, яка використовуються як внутрішньо квартальні проїзди, пішоході зони, оскільки у спірних правовідносинах зміна цільового призначення земельної ділянки не мала місця. Класифікатор видів цільового призначення земельних ділянок (додаток 59 до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. №1051) не визначає такого цільового призначення земельної ділянки як зелена зона прибудинкової території. Земельна ділянка за кадастровим номером 2110100000:03:001:0274 у відповідності до рішення Ужгородської міської ради від 23.05.2024 р. № 1797 та від 25.06.2024 р. №1859 була сформована вперше. До прийняття даних рішень органом місцевого самоврядування межі, конфігурація, площа, цільове призначення та категорія земельної ділянки за кадастровим номером 2110100000:03:001:0274 не визначалися. Згідно з матеріалами проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з подальшою реєстрацією комунальної власності для встановлення сервітуту [PERSON] цільове призначення на момент відведення земельної ділянки згідно КВЦПЗ 03.20 Земельні ділянки загального користування, які використовуються як внутрішньо квартальні проїзди, пішохідні зони, категорія земель згідно ст. 19 ЗК України Землі житлової та громадської забудови. Згідно з рішенням Ужгородської міської ради від 25.06.2024 р. №1859 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер 2110100000:03:001:0274) площею 0,0230 га, земельні ділянки загального користування, які використовуються як внутрішньо квартальні проїзди, пішохідні зони для встановлення сервітуту щодо права проходу та проїзду до власної земельної ділянки. З огляду на ст. 98 ЗК України Право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Строк дії земельного сервітуту, що встановлюється договором між особою, яка вимагає його встановлення, та землекористувачем, не може бути більшим за строк, на який така земельна ділянка передана у користування землекористувачу. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений. Чинними нормами законодавства не передбачено передачу у власність чи користування окремим співвласникам багатоквартирного будинку земельної ділянки, на якій він розташований. Такий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 26 жовтня 2022 у справі 308/9287/14-ц (провадження № 61-4529св20), від 12 серпня 2020 року у справі № 569/16666/16-ц (провадження № 61-14719св19) та від 15 вересня 2021 року у справі № 397/670/19 (провадження № 61-4556св20). У постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 2-1139/11 (провадження № 61-17942св18) вказано, що «визначення прибудинкової території і земельної ділянки, яка обліковується у документах міської ради відповідно до містобудівної документації, що належить на праві власності, є істотно відмінним. У будь-якому випадку право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки у натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право». Згідно з ч. 1 ст. 100 ЗК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Відповідно до ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Частинами 1, 2 ст. 404 ЦК України передбачено, що право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту. Згідно з ч. ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Частиною 6 ст. 265 ЦПК України визначено, що висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог не може залежати від настання або ненастання певних обставин (умовне рішення). Тобто, в результаті аналізу правових норм, з огляду на встановлені у ході розгляду справи обставини суд приходить до наступних висновків. Враховуючи викладене, судом встановлено відсутність порушення на момент прийняття оскаржуваних рішень від 23.05.2024 р. №1797, від 25.06.2024 р. №1859 та укладення договору земельного сервітуту №8 від 23.12.2024 р. жодних майнових прав та інтересів [PERSON] та ОСББ «Митна-17/Гойди-24» за захистом та про поновлення яких вони звернулися до суду. Водночас судом встановлена відсутність порушених прав на момент прийняття оскаржуваних рішень та укладення договору земельного сервітуту і у позивача ОСББ «МИТНА-17/ГОЙДИ-24» за аналогічних вищевикладених підстав, тобто через відсутність реєстрації за ОСББ «МИТНА-17/ГОЙДИ-24» всієї або частини земельної ділянки за кадастровим номером 2110100000:03:001:0274 як прибудинкової території. Додатково суд звертає увагу на той факт, що ОСББ «МИТНА-17/ГОЙДИ-24» на момент прийняття Ужгородською міською радою рішень від 23.05.2024 р. №1797, від 25.06.2024 р. №1859 та укладення договору земельного сервітуту №8 від 23.12.2024 р., ще не мав статусу юридичної особи. Згідно з ч. 4 статті 91 ЦК України, правоздатність ОСББ «МИТНА-17/ГОЙДИ-24», як юридичної особи, виникла лише після державної реєстрації, що виключає можливість порушення його прав у попередній період, до моменту його створення. З приводу долучених доказів, а саме: висновок експерта № 1152-Е від 09.04.2015 за результатами проведення комплексної судової земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою, вбачається, що доводи [PERSON] стосовно законності погодженого проекту землеустрою та одночасно безпідставності тверджень Позивачів про необхідність погодження з ними рішення з приводу встановлення відповідного земельного сервітуту у відношенні до спірної земельної ділянки оскільки така відноситься до комунальної власності, знаходиться в межах громадської забудови, а від так надання дозволу на встановлення сервітуту та/або розробки проекту землеустрою, належало до виключної компетенції Ужгородської міської ради; рішення Ужгородської міської ради від 26.08.2025 р. №2371 «Про розірвання договору земельного сервітуту від 23 грудня 2024 року № 8», суд зазначає, що з огляду на матеріально-правові підстави заявлених позовних вимог, у даній судовій справі судом перевіряється правомірність винесених Ужгородською міською радою рішень від 23.05.2024 р. №1797, від 25.06.2024 р. №1859 та укладення договору земельного сервітуту № 8 від 23.12.2024 р. на предмет можливого порушення майнових прав та інтересів позивачів які могли мати місце на момент їх прийняття та укладення сервітуту. Натомість Ужгородська міська рада та [PERSON] як учасники цивільних правовідносин у відповідності до умов договору земельного сервітуту № 8 від 23.12.2024 р та вимог законодавства можуть приймати рішення про розірвання правочину. Вказане рішення Ужгородської міської ради від 26.08.2025 р. №2371 «Про розірвання договору земельного сервітуту від 23 грудня 2024 року № 8» не є предметом розгляду у даній судовій справі, а отже суд не вбачає необхідності у його дослідженні та оцінці, позаяк воно поза межами предмету дослідження у даній справі. На основі повного і всебічно з`ясованих обставин на які посилався позивач, підтверджених доказами дослідженими в судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог [PERSON] та ОСББ «Митна-17/Гойди-24» про визнання протиправним (недійсним) рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору земельного сервітуту, скасування державної реєстрації земельної ділянки та заборону влаштування заїзду. При цьому, з огляду на низку тверджень сторін, що не стали предметом аналізу в даному рішенні, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). Згідно ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові, покладаються на позивача. Враховуючи ту обставину, що у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, підстави для стягнення з відповідача судових витрат по справі відсутні. З огляду на вищенаведене,

Outcome: dismissed