Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

Адвокат Домашенко Д.М. звернувся до суду в інтересах позивача [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Позовні вимоги мотивує тим, що 20.07.2013 року між позивачкою та відповідачем було зареєстровано шлюб, в якому [INFO] народилася донька [PERSON] . Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18.11.2019 р. у справі № 585/3589/19 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено, шлюб між сторонами розірвано. Наразі позивачка разом із малолітньою донькою проживають у Королівстві Нідерланди. Після розірвання шлюбу позивачка самостійно здійснює виховання та повне матеріальне забезпечення дитини, включаючи оплату житла, харчування, одягу, медичного обслуговування та всіх інших життєвих потреб. для повноцінного фізичного розвитку, активного відпочинку та соціалізації дитини необхідні регулярні відвідування парків, дитячих розважальних і спортивних комплексів, басейнів, кінотеатрів, інтерактивних музеїв. Такі заходи дають [PERSON] можливість рухатися, спілкуватися з однолітками, заводити нових друзів і отримувати позитивні емоції, необхідні для гармонійного розвитку. Кожне таке відвідування пов`язане з додатковими витратами на квитки, транспорт, харчування та дрібні радощі, без яких важко уявити повноцінне дитинство. Усі витрати на якісне харчування, теплий одяг, додаткову освіту, гуртки, розваги та найменші дрібниці, що роблять життя дитини яскравим і щасливим, на сьогодні лягають виключно на позивачку. Позивачка свідомо обмежує власні потреби у відпочинку, одязі та інших особистих витратах, оскільки для неї немає нічого важливішого за майбутнє доньки. Вона прагне, щоб [PERSON] росла щасливою, всебічно розвиненою та впевненою в собі дівчинкою і докладає для цього максимальних зусиль. Позивачка жодного дня не була безробітною після переїзду до Нідерландів, повністю забезпечуючи дитину самостійно. Однак без належної матеріальної участі відповідача позивачці надзвичайно важко забезпечити дитині той рівень життя та можливості розвитку, на які остання має законне право відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини та чинного законодавства України. Відповідач є особою працездатного віку, проходить військову службу у Збройних Силах України та отримує стабільне грошове забезпечення, яке включає посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавки за вислугу років, за особливі умови служби та інші виплати, передбачені законодавством. Відповідач не має інших дітей, не перебуває у зареєстрованому шлюбі, не утримує непрацездатних батьків чи інших осіб, які потребують матеріальної допомоги. У відповідача відсутні будь-які об`єктивні перешкоди для виконання батьківського обов`язку щодо утримання своєї малолітньої доньки. Розмір і регулярність його грошового забезпечення як військовослужбовця забезпечують можливість сплати аліментів у розмірі, встановленому законом. Тому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхньої неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просить стягнути відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати, докази на підтвердження яких будуть надані суду протягом 5 днів з дня ухвалення рішення у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України. 09 грудня 2025 року судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.43). Ухвала про відкриття провадження направлена сторонам (а.с.44). Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву. У зв`язку з відсутністю клопотання про інший порядок розгляду справи, суд розглядає дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12 листопада 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ромни реєстраційної служби Роменського міськрайонного управління юстиції у Сумської області, [INFO] народилася [PERSON] . Її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] ( а.с.8). Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18.11.2019 р. у справі № 585/3589/19 позовні заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Розірвано шлюб між сторонами який був зареєстрований 20.07.2013 р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ромни реєстраційної служби Роменського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 167. Після розірвання шлюбу позивачці залишено прізвище « [PERSON] » (а.с.9-10). Неповнолітня донька сторін проживає разом з матір`ю [PERSON] . Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу сплати аліментів на неповнолітню дитину, які регулюються Сімейним кодексом України (далі СК України). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з нормами ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 цієї статті передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Суд оцінив за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для задоволення позову, оскільки відповідач являється батьком дитини і має обов`язок по її утриманню, отже є належним відповідачем по даному позову. Дитина проживає разом з матір`ю (позивачем), тому остання має право на отримання аліментів на її утримання від відповідача у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач не просить негайного виконання рішення суду, суд не застосовує вимоги ст. 430 ЦПК України про негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved