Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Сенс банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. На обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022. Позивач вказує, що 26.12.2018 [PERSON] (далі Позичальник, Відповідач) шляхом підписання оферти запропонував АТ «Альфа-Банк» (далі Банк, Позивач) укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (далі Угода), яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» (архівна версія Договору, яка була чинною на дату укладення сторонами Угоди, розміщена за посиланням: https://sensebank.ua/tarifi-ta-umovi та є публічно доступною), укладеного між ним та Банком. 26.12.2018 року між Банком та Відповідачем з дотриманням приписів чинного законодавства України було укладено Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії із наступними основними умовами: тип кредиту відновлювальна кредитна лінія; мета кредиту споживчі потреби; ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000,00 грн; процентна ставка 26 % річних; тип процентної ставки фіксована; тип картки MasterCard Debit World; порядок повернення кредиту щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 5 % від суми заборгованості, мінімум 50 грн. Банк взяті відповідно до Угоди на себе зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши Відповідачу у розпорядження кредитні кошти, якими Відповідач активно користувався, що підтверджується випискою по рахунку. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 75032,71 грн (сімдесят п`ять тисяч тридцять дві грн сімдесят одна коп.), з яких: 53096,47 грн прострочене тіло кредиту, 21936,24 грн відсотки за користування кредитом. За таких обставин АТ «Сенс Банк» вимушено звернутись до суду із цією позовною заявою. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву. Відзив обґрунтовано тим, що відповідач вважає подану позовну заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач не направив до суду акцепту Відповідачем Оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної лінії від 26.12.2018. В той час офертою чітко передбачено, що договір набуває чинності після його акцепту Банком. А тому взагалі неможливо встановити, на яких саме умовах, Банк, нібито уклав договір з Відповідачем. Також вказує, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. А це означає, що навіть якщо такий договір підписаний сторонами, але кошти (речі) позичальникові не надані, такий договір є неукладеним. Тільки фінансовий документ про отримання коштів є умовою його укладення, а значить і правових наслідків для позичальника. Разом із позовною заявою, Позивачем направлено до суду «Виписки по рахунку». Як вбачається із наданої Позивачем роздруківки, в ній відсутній напис про засвідчення копії складається зі слів Згідно з оригіналом, назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії, як і відсутня нумерація сторінок, яка повинна бути на кожному аркуші, якщо посвідчується пакет документів. Отже, надана, Позивачем «Виписка» подана до суду із порушенням вимог чинного процесуального законодавства, а тому й не повинна прийматись судом до уваги. Крім цього відповідач вважає, що ця виписка не містить інформації щодо предмету спору, а саме: отримання Відповідачем коштів від Банку в розмірі та на умовах, на які посилається позивач, оскільки у позові позивач, на думку відповідача, вказує, що надав кредит у розмірі 200000 гривень, в той час, як у виписці 16000 гривень. Також відповідач звертає увагу на поданий позивачем розрахунок заборгованості, згідно із яким за обслуговування кредиту позивач нарахував борг у розмірі 32178,13 гривень, що є порушенням чинного законодавства. Крім цього відповідач заперечував щодо суми витрат за правничу допомогу, які просить стягнути позивач, вказуючи на їх необґрунтованість. Просить відмовити у задоволенні позову. Позивач 01.07.2025 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надіслав відповідь на відзив на позовну заяву. Відповідь обґрунтовано тим, що 26.12.2018 Відповідач власноруч підписав оферту, а отже - виявив волю на укладення договору та отримав кредитні кошти, що підтверджує факт укладення договору. У матеріалах справи міститься оферта, підписана відповідачем, якою він звернувся до банку із пропозицією укласти Угоду про надання кредиту №501097871, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» (архівна версія Договору, яка була чинною на дату укладення сторонами Угоди, розміщена за посиланням: https://sensebank.ua/tarifi-ta-umovi та є публічно доступною), укладеного між ним та Банком. Підставою для Угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Підписанням цієї Оферти Позичальник надав власну згоду Банку на передачу до Кредитного реєстру Національного банку України інформації у випадках, обсязі, строки та у порядку, передбачених чинним законодавством України, а також беззаперечно підтвердив, що перед укладенням Угоди ознайомлений, в тому числі, у письмовій формі: - зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання Кредиту, - з нормами Закону України «Про споживче кредитування» та нормативними актами НБУ. Банк прийняв пропозицію Відповідача та підписав акцепт пропозиції на укладання Угоди. В даному випадку саме відповідач є ініціатором правочину він висловив свою пропозицію (оферту на укладення договору з банком. Це є безумовним волевиявленням на укладення кредитного договору. АТ «Сенс Банк», після отримання підписаної оферти, надав відповідачу доступ до кредитних коштів, що підтверджується: - випискою по рахунку з кредитною карткою World Debit Mastercard за період з 26.12.2018 по 01.03.2025, - регулярними банківськими операціями з картки, - нарахуванням відсотків згідно умов договору. Це означає, що договір був укладений. Твердження представника Відповідача про відсутність акцепту банку в цілому, є юридично безпідставними. Акцепт відбувся шляхом дій, передбачених ЦК України, оскільки факт укладення договору підтверджується: підписаною офертою, підписаною анкетою-заявою (як елементом акцепту), підписаним паспортом споживчого кредиту, здійсненням активних дій відповідача щодо користування кредитними коштами, наявністю виписки по рахунку, яка підтверджує рух коштів. Наголошує, що правовідносини між Позивачем та Відповідачем є банківським обслуговуванням і із відновлювальною кредитною лінією. Відновлювана кредитна лінія це вид кредиту, який передбачає можливість клієнта отримувати кошти періодично в рамках встановленого ліміту, погашати всю суму заборгованості або тільки її частину та здійснювати повторне використання коштів протягом терміну дії кредитної лінії. Позивач надав детальний розрахунок заборгованості, яка становить 75032,71 грн (сімдесят п`ять тисяч тридцять дві грн сімдесят одна коп.), з яких: 53 096,47грн. прострочене тіло кредиту, 21 936,24грн відсотки за користування кредитом. Вказує, що Умовами укладеної Угоди було передбачено списання Комісії за розрахунково-касове обслуговування кредитної заборгованості. Просить задовольнити позов повністю. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до рішення загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідач 26.12.2018 підписав оферту, якою він звернувся до банку із пропозицією укласти Угоду про надання кредиту №501097871, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» Підписанням цієї Оферти Позичальник надав власну згоду Банку на передачу до Кредитного реєстру Національного банку України інформації у випадках, обсязі, строки та у порядку, передбачених чинним законодавством України, а також беззаперечно підтвердив, що перед укладенням Угоди ознайомлений, в тому числі, у письмовій формі: - зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання Кредиту, - з нормами Закону України «Про споживче кредитування» та нормативними актами НБУ. Всі відносини між Позичальником та Банком, що не врегульовані Угодою, запропоновано врегулювати Договором (договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк»), який визначає всі інші істотні умови надання та користування Кредитом, права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов Договору, додатково до тих, що вказані в Угоді, і є невід`ємною частиною Угоди та діюча редакція якого розміщена на сайті Банку: www.alfabank.com.ua (https://sensebank.ua/tarifi-ta-umovi). Угода набуває чинності з моменту підписання Банком Акцепту на укладання Угоди та надання споживчого кредиту, відповідно до умов Угоди та Договору. Тарифи є невід`ємною частиною Договору та розміщені на сайті Банку: www.alfabank.ua (https://sensebank.ua/tarifi-ta-umovi). Підпис позичальника на цьому договорі свідчить про отримання ним всієї інформації про умови кредитування, та про те, що Акцепт Пропозиції він отримав у дату складання цієї оферти. Строк для акцепту банком 30 днів з моменту отримання банком оферти. Відповідач звернувся до АТ «Альфа-Банк» із анкетою-заявою про акцепт Публічної пропозиції на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк». У Додатку № 1 до угоди сторони узгодили графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. Також сторонами підписано паспорт споживчого кредиту, в розділі 3 якого вказані основні умови кредитування. Отже, 26.12.2018 між банком та відповідачем укладено кредитний договір та узгоджено його істотні умови: тип кредиту відновлювальна кредитна лінія; мета кредиту споживчі потреби; ліміт кредитної лінії у розмірі 200000,00 грн; процентна ставка 26 % річних; тип процентної ставки фіксована; тип картки MasterCard Debit World; порядок повернення кредиту щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 5 % від суми заборгованості, мінімум 50 грн. Позивач 16.02.2025 звернувся до відповідача з письмовою вимогою про усунення порушень, направлення якої підтверджується списком №1 згрупованих поштових відправлень та рекомендованим повідомленням, описом, фіскальним чеком. В матеріалах справи відсутні письмові докази, які підтверджують погашення заборгованості відповідачем. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України). Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом у гривні, станом на 26.11.2024 [PERSON] має заборгованість за кредитом у загальному розмірі 75032,72 грн з яких: за кредитом - 53096,47 грн; по відсотках - 21936,24 грн. Із вказаного розрахунку встановлено, що позивач нараховував комісію РКО, відсотки за користування кредитом, овердрафт (несанкціоновану заборгованість) та здійснені відповідачем погашення заборгованості банк розподіляв між зазначеними категоріями та у рахунок погашення тіла кредиту. Відповідно до виписки за спірним договором за період з 26.12.2018 по 01.03.2025 Відповідач користувався кредитним лімітом, вчиняв операції, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, комісію РКО, овердрафт. Однак припинив здійснювати будь-які операції за карткою. Суд звертає увагу, що Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.2012 № 578/5, а також позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц, якою крім того зроблено висновок, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а тому є належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. За таких обставин позивач довів належними та допустимими доказами наявність договірних відносин між сторонами, факт отримання відповідачем кредитних коштів у виді кредитного ліміту та неналежне виконання своїх зобов`язань відповідачем. Також суд звертає увагу, що, відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, Банк не заявляв до стягнення комісію за банківське обслуговування та овердрафт. А просить стягнути лише тіло кредиту та проценти за користування кредитними коштами у порядку статті 1054 ЦПК України. Відповідач, заперечуючи щодо задоволення позовних вимог не надав доказів, що обґрунтовували б його заперечення. Власного розрахунку заборгованості відповідач не здійснив, доказів оспорювання ним кредитного договору також не надав. Стаття 12 ЦПК України встановлює, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами наявність договірних зобов`язань, які порушив відповідач. Позичальник кредит отримав, що підтверджується матеріалами справи. Проте позичальник не виконав взяті на себе зобов`язання, припинивши здійснювати платежі в рахунок повернення кредиту та сплачувати проценти за користування ним. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. За приписами ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належить надання професійної правничої допомоги. Згідно з ч. 2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст.137 ЦПК для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як встановлено з матеріалів справи, відповідно до договору про надання послуг №1006 від 28.01.2025, укладеного між АТ «СЕНС БАНК» та Адвокатським об`єднанням «СмартЛекс», предметом договору є надання послуги, які полягають у здійсненні від імені та в інтересах замовника юридичних та фактичних дій щодо стягнення заборгованості з боржників замовника, які виникли внаслідок невиконання/ неналежного виконання такими боржниками кредитних договорів, договорів позики, інших угод, які не забезпечені заставою та/ або спонуканню їх до погашення такої заборгованості, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги. Згідно з п. 3.1. Договору про надання послуг № 1006 від 28.01.2025 за надання послуг замовник сплачує на користь виконавця винагороду (гонорар) у нижче наведеному розмірі: за підготовку і подання позовної заяви до суду 375,00 грн; за отримання рішення суду 225,00 грн; комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника 7, 85 %. Розрахунок витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 6490,07 грн, із розрахунку: 375,00 грн + 225,00 грн + 75032,71 грн х 7,85 %, наведений позивачем в позовній заяві. Визначаючись з розподілом витратна правничу допомогу, відповідно до вимог ст. 137, 141 ЦПК України суд враховує, що справа є незначної складності, обсяг підготовлених та наданих доказів є незначним, справа розглядалась в порядку спрощеного провадження за відсутності сторін, а тому суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача 4000 гривень витрат на правничу допомогу. Саме такий розмір витрат на переконання суду є об`єктивним, співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено повністю, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved