Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

Позивач звернувсь до суду з позовом до відповідача [PERSON] , у якому просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказує, що [PERSON] є біологічною матір`ю позивача, протягом останніх років мати позивача не бере участь у його вихованні, не цікавиться її життям, здоров`ям, успіхами у навчанні, не підтримує морально та матеріально, б`є та вигнаняє його з дому. Мама ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя. Враховуючи вказане, просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні позвоні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, в ході розгляду справи пояснив, що мати його неналежним чином виховувала, вживала алкогольні напої, коли став підлітком зрозумів, що мати негативно впливала на його розвиток, в нього з матір`ю весь час були конфлікти, він навчається в Києві на 1 курсі, однак матір не підтримує його матеріально, він бажає отримати певні пільги і не хоче, щоб матір мала права щодо нього. Представник позивача - адвокат Корзун С.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, в ході розгляду справи зазначила, що матір не виконує батьківських обов`язків, дитина повністю сам себе забезпечує, матір не допомагає йому ні матеріально ні морально, основна мета позбавлення батьківських прав отримання пільг від держави. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайту суду, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило, а тому розглянув справу без участі відповідача. Представник Органу опіки та піклування Коростишівської міської ради Наумов О.Г. в судовому засіданні зазначив, що у вирішення справи покладається на розсуд суду. В ході розгляду справи свідок [PERSON] повідомила, що вона є тіткою позивача, приблизно рік тому відповідач захворіла та жила в лікарні, весною в минулому році племінник приїхав до неї вночі, оскільки мати йому погрожувала, [PERSON] певний час проживав разом з нею, відповідач не цікавиться життям сина, не допомогає матеріально, [PERSON] має проблеми з алкоголем і до неї неодноразово приїжджала поліція, з відповідачем не спілкується близько 7 років, про відношення матері до сина їй відомо зі слів [PERSON] . Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що матір`ю [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). Як вбачається з характеристики складеної т.в.о директора Коростишівського педагогічного фахового коледжу імені І.Я. Франка, то [PERSON] , [INFO]. навчається на 2 курсі коледжу, мати студента не виявляє активної зацікавленості до освітнього процесу та досягнень сина. [PERSON] самостійно долає труднощі, пов`язані з навчанням, демонструючи наполегливість, відповідальність і здатнкість до самоорганізації. З листа начальника ВП №1 ЖРУП № 2 ГУНП в Житомирській області полковника поліції Гурчина Ігоря від 11.12.2025 вбачається, що до поліції надходили звернення [PERSON] з приводу вчинення відносно неї протиправних дій її чоловіком [PERSON] 16.03.2014 та 26.10.2014, 04.10.2015 надійшло звернення від фельдшера ШМД з приводу спричинення [PERSON] тілесних ушкоджень її чоловіку [PERSON] , 15.12.2015 за зверненням [PERSON] з приводу вчинення відносно неї неправомірних дій її чоловіком, 30.10.2022 за зверненням [PERSON] з приводу вчинення відносно неї домашнього насильства її сином, 09.05.2025 за зверненням [PERSON] з приводу вчинення відносно нього домашнього насильства матір`ю. З висновку органу опіки та піклування Коростишівської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Коростишівської міської ради від 19.12.2025 №416 вбачається недоцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] . Також зазначено, що матір заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно сина, тому що про сина піклувалась та виконувала свої батьківські обов`язки. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язанні виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно ст. 12 Закону України, «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Суд, враховує те, що позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Відповідач у справі в судове засідання не з`являлась, заяву чи відзив до суду не направляла, з листа поліції вбачається, що у сторін наявні конфліктні відносини, однак з висновку органу опіки та піклування вбачається, що матір заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно сина, тому що про сина піклувалась та виконувала свої батьківські обов`язки. Крім того, позивачем в судовому засіданні зазначено, що основною метою позбавлення батьківських прав є отримання пільг від держави, однак вказана причина не може бути підставою позбавлення батьківських прав, оскільки така підстава не передбачена ст. 164 Сімейного кодексу України. Відповідно до статті 81 ЦПК України доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення його батьківських прав, покладено на позивача (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 листопада 2023 року у справі № 358/689/22 (провадження №61-13923св23)). Очевидно, що сімейні відносини мають «складний» характер, і сім`я може переживати як найкращі, так й найгірші часи. Суду завжди складно зробити висновок про те, що сімейні стосунки неможливо врятувати, і тому суд має позбавляти батьків такого шансу тільки в тому разі, якщо вони становлять реальну загрозу для благополуччя дитини. Простої бездіяльності з боку батька (матері) недостатньо для того, щоб зробити висновок про наявність виняткових обставин, за яких можливо позбавити його батьківських прав. […] (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 квітня 2024 року в справі № 553/449/20 (провадження № 61-2701св24)). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 квітня 2020 року в справі № 522/10703/18 (провадження № 61-4014св20), вказано, що «розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин. Подібні правові висновки викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема від 08 квітня 2020 року у справі № 645/731/18, від 29 січня 2020 року у справі № 127/31288/18, від 29 січня 2020 року у справі № 643/5393/17, від 17 січня 2020 року у справі № 712/14772/17, від 25 листопада 2019 року у справі № 640/15049/17, від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17. Крім того, покази свідка [PERSON] , надані в ході судового розгляду, не є достатнім доказом того, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, оскільки в судовому засіданні свідок зазначила, що не спілкується з відповідачкою протягом 7 років, а про відношення матері до сина [PERSON] їй відомо з його ж слів. Враховуючи вищевказане, суд прийшов до висновку що позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно сина [PERSON] є недоцільним, оскільки є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, позивачем не доведено та не надано суду доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.164-166 СК України,

Outcome: dismissed