Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

16 липня 2025 року представник позивача через систему «Електронний суд» звернувся до Самарського районного суду міста Дніпра із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування даного позову представник позивача зазначив, що 22.10.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір №513626-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 22.10.2024 року направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір №513626-КС-001 про надання кредиту. 22.10.2024 року [PERSON] , прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір №513626-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-0337, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 22.10.2024 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] було укладено Договір №513626-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 41000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] . Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 22.06.2025 року утворилась заборгованість за Договором №513626-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 119478,80 грн. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором №513626-КС-001 про надання кредиту від 22.10.2024 року, що становить 119478,80 грн. та витрати зі сплати судового збору. Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 21 липня 2025 року справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 22.08.2025 року від представника відповідача надійшла заява, в якій він просив відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення процентів (57400,00 грн.), штрафів (17808,80 грн.) та комісії (3270,00 грн.). В обґрунтування заяви зазначив, що позовні вимоги визнаються частково. Відповідач визнає заборгованість за тілом кредиту в сумі 41000,00 грн., оскільки договір з ТОВ «Бізнес Позика» було укладено, а кошти отримано. Не заперечується стягнення судового збору в сумі 2422,40 грн. у разі задоволення позову. Водночас повністю заперечується стягнення сум прострочених платежів по процентах (57400,00 грн.), заборгованості по штрафам (17808,80 грн.) та прострочених платежів за комісією (3270,00 грн.) з підстав, викладених нижче. Загальна оспорювана сума становить 78478,80 грн. Позивач вимагає стягнення заборгованості за кредитним договором №513626-КС-001 від 22.10.2024 року в розмірі 119478,80 грн. Заперечення проти позовних вимог ґрунтуються на таких підставах. Відповідач уклала договір з ТОВ «Бізнес Позика» та отримала кошти в борг. У зв`язку з тяжким фінансовим станом, відсутністю роботи та регулярного стабільного доходу вона не мала змоги своєчасно виконувати боргові зобов`язання в повному обсязі, але не відмовляється від їх виконання та бажає сплатити заборгованість. Чоловік відповідача, [PERSON] , був призваний на військову службу до Збройних Сил України. Кредит є спільною сумісною власністю подружжя, і до мобілізації чоловік допомагав його виплачувати. У зв`язку з умовами проходження військової служби в польових умовах, чоловік не має можливості вчасно та в повному обсязі дотримуватися графіка погашення заборгованості. Відповідно до п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (зі змінами, внесеними Законом №3633-IX від 11.04.2024), на дружин військовослужбовців, призваних під час мобілізації, поширюються пільги, зокрема заборона нарахування штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом (крім кредитів на житло чи автомобіль). Оскільки цей кредит не стосується житлового фонду чи автомобіля, нарахування процентів (57400,00 грн.), штрафів (17808,80 грн.) та комісії (3270,00 грн.) є незаконним. Просив застосувати наслідки пропуску за ст.267 ЦК України щодо оспорюваних сум. Позивач нарахував проценти за ставкою 1% на день, що є надмірним і суперечить розумним межам (ст.1048 ЦК України). Штрафи (17808,80 грн.) перевищують допустимі межі (подвійна облікова ставка НБУ, ст.611 ЦК). Комісія (3270,00 грн.) не є санкцією, але в контексті пільг для подружжя військовослужбовців не підлягає стягненню. Відповідач надає власний розрахунок: основний борг - 41000,00 грн. (визнається); проценти - 0 грн. (з урахуванням пільг); штрафи - 0 грн.; комісія - 0 грн. Договір укладено електронно через одноразовий ідентифікатор (UA-0337), але позивач не надав повних доказів акцепту (SMS із кодом). Анкета та перерахування на картку № [NUMBER] не підтверджують отримання коштів саме відповідачем. 26.08.2025 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких вона зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В обґрунтування додаткових пояснень зазначила, що клопотання відповідача про застосування строків позовної давності у даній справі не підлягає задоволенню. Звертає увагу суду на те, що стороною відповідача разом із клопотанням було надано копію довідки від 04.04.2022 р. та копію довідки від 02.11.2022 р., які не засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. У зв`язку з вищевикладеним, просить суд не долучати до матеріалів справи та не брати до уваги під час розгляду та вирішення справи додані стороною відповідача до клопотання копію довідки від 04.04.2022 р. та копію довідки від 02.11.2022 р., оскільки, стороною відповідача в порушення обов`язкових вимог ЦПК України не було засвідчено копії доказів в порядку, встановленому чинним законодавством. 22.10.2024 р. між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та Відповідачем було укладено Кредитний договір, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.2.7. Кредитного договору, строк дії Договору: до 08.04.2025 р. Стороною Відповідача разом із Клопотанням було надано копію довідки від 04.04.2022 року та копію довідки від 02.11.2022 року. Додана стороною Відповідача до Клопотання копія довідки від 04.04.2022 р. не містить РНОКПП особи, яка перебувала на військовій службі, що унеможливлює встановлення цієї особи, а саме встановлення того, чи є ця особа чоловіком Відповідачки по справі. Також, відповідно до наданої копії довідки від 04.04.2022 р., зазначена особа перебувала на військовій службі із 01.04.2022 р. по 04.04.2022 р. (дата, станом на яку була виготовлена дана довідка), тобто, до моменту укладення Кредитного договору (22.10.2024 р.). Додана стороною Відповідача до Клопотання копія довідки від 02.11.2022 р. не містить РНОКПП особи, яка перебувала на військовій службі, що унеможливлює встановлення цієї особи, а саме встановлення того, чи є ця особа чоловіком Відповідачки по справі. Також, відповідно до наданої копії довідки від 02.11.2022 р., зазначена особа перебувала на військовій службі із 03.06.2022 р. по 02.11.2022 р. (дата, станом на яку була виготовлена дана довідка), тобто, до моменту укладення Кредитного договору (22.10.2024 р.). З 02.11.2022 р. й до 22.10.2024 р. (дата укладення Кредитного договору) минуло два роки, вказана особа могла бути вже демобілізованою. Стороною Відповідача не було надано разом із Клопотанням копію військового квитка чоловіка Відповідачки. Військовий квиток є основним документом, що підтверджує статус та належність до військової служби особи. Військовий квиток видається кожному військовослужбовцю після призову на військову службу або укладення контракту. Він містить інформацію про військовозобов`язаного, його військове звання, посаду, час служби, а також інші дані, необхідні для обліку та ведення військової служби. Наявність військового квитка є обов`язковою для всіх військовослужбовців. Стороною Відповідача не було надано разом із Клопотанням копію Наказу про зарахування особи (чоловіка Відповідачки) до Збройних Сил України. Наказ про зарахування особи до Збройних Сил України є підтвердженням того, що особа стала військовослужбовцем та розпочала військову службу. Зазвичай, наказ про зарахування видається після проходження медичного огляду (ВЛК) та отримання мобілізаційного розпорядження. Початок військової служби може бути визначений як день відправлення у навчальну частину або зарахування до списків особового складу. Важливо, що мобілізована особа вважається військовослужбовцем з моменту отримання наказу про призов або укладання контракту на військову службу. У зв`язку з вищевикладеним, з вищезазначених документів неможливо встановити чи справді саме чоловік Відповідачки був діючим військовослужбовцем, саме протягом строку дії Кредитного договору своєї дружини, що було б підставою для застосування у даній справі норми ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». У зв`язку з цим, правові підстави для застосування у даній справі ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відсутні. У зв`язку з цим, з Відповідача підлягає стягненню вся сума заборгованості за Кредитним договором. Посилання позичальників на важкий майновий стан або введений воєнний стан в Україні не є підставою для зменшення суми процентів за користування кредитом, які Позичальник зобов`язаний сплатити відповідно до умов Кредитного договору та норм Цивільного кодексу України, що неодноразово зазначалося у судовій практиці апеляційних судів у справах за позовами ТОВ «Бізнес Позика» про стягнення заборгованості за Кредитними договорами. Звертає увагу суду, що всі істотні умови Кредитного договору, зокрема тип кредиту, процентна ставка, комісія за надання кредиту (у випадку її встановлення), строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором тощо - встановлені не у Правилах надання кредитів чи Паспорті споживчого кредиту (за споживчими кредитами), а у Кредитному договорі, який уклав Відповідач шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Позивач за Кредитним договором: не нараховував та не заявляв до стягнення у позовних вимогах жодну форму відповідальності за порушення грошового зобов`язання відповідно до ст.625 ЦКУ (у вигляді індексу інфляції за весь час прострочення чи трьох процентів річних від простроченої суми); не нараховував проценти поза межами строку дії кредитного договору (як вбачається з розрахунку заборгованості, розмір заборгованості Позичальника після останнього дня строку дії кредитного договору не змінювався, тобто жодних процентів після закінчення строку дії кредитного договору не нараховувалися. Оскільки розрахунок заборгованості у ТОВ «Бізнес Позика» формується автоматично у відповідній програмі, ця програма «протягнула» дати після закінчення строку дії Кредитного договору до дати створення цього розрахунку заборгованості.). Чинне національне законодавство не наділяє суд правом зменшення суми процентів за користування кредитом, які Позичальник зобов`язаний сплатити відповідно до умов Кредитного договору та норм Цивільного кодексу України. Посилання Позичальників на загальний принцип «розумності та добросовісності» не є правовою підставою для зменшення суми процентів за користування кредитом, які Позичальник зобов`язаний сплатити відповідно до умов Кредитного договору та норм Цивільного кодексу України, оскільки: 1) Кредитодавець жодним чином не обмежував час на ознайомлення Позичальника з умовами Кредитного договору та Правилами; 2) Позичальник добровільно погодився з умовами Кредитного договору, а саме з розміром процентних ставок, порядком нарахування процентів на залишок заборгованості за кредитним договором тощо, та погодився його виконувати (що відповідає принципу свободи договору, який встановлений у статті 627 ЦКУ). Якби Позичальника не влаштовували умови Кредитного договору, він міг його просто не укладати; 3) Протягом строку дії Кредитного договору та/або після його закінчення Позичальник не звернувся із заявою про розірвання Кредитного договору та/або визнання Кредитного договору недійсним в цілому або його окремих частин. Всі істотні умови Кредитного договору, зокрема тип кредиту, процентна ставка, комісія за надання кредиту, строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором тощо - встановлені не у Правилах надання кредитів чи Паспорті споживчого кредиту (за споживчими кредитами), а у Кредитному договорі, який уклав Відповідач шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Умовами Кредитного договору укладеному між ТОВ «Бізнес Позика» та Позичальником встановлена саме комісія за надання кредитних коштів, тому жодні «додаткові чи супутні банківські послуги» цією комісією не передбачені. Відповідач здійснював платежі за Кредитним договором знаючи про те, що вони будуть розподілятися зокрема на погашення його заборгованості за комісією за надання кредиту, та не заперечував проти цього протягом всього строку дії Кредитного договору. До позовної заяви був доданий детальний розрахунок заборгованості за Кредитним договором. Вищезазначений розрахунок заборгованості ґрунтується на умовах Кредитного договору та узгоджується з матеріалами справи. Всі платежі Відповідача за Кредитним договором були враховані у розрахунку заборгованості за Кредитним договором. Сума заборгованості Відповідача за Кредитним договором відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором підрахована з урахуванням всіх платежів Відповідача. Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник відповідача в раніше поданому клопотанні просив відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення процентів (57400,00 грн.), штрафів (17808,80 грн.) та комісії (3270,00 грн.). Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги частково з огляду на наступні підстави. Судом встановлено, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» 22.10.2024 року направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір №513626-КС-001 про надання кредиту. 22.10.2024 року [PERSON] , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір №513626-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-0337, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 22.10.2024 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] було укладено Договір №513626-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Кредитодавець надає Позичальнику Кредит в розмірі 41000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та Комісію у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (надалі - Правила). Тип Кредиту: кредит. Строк, на який надається Кредит: 24 тижні. Стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 1%, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Комісія за видачу кредиту (надалі - Комісія): 8200,00 грн. (п. 2.1-2.5 Кредитного договору). ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 41000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (котру Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про перерахування коштів. Крім цього, з відповіді АТ «Універсал Банк» від 26.07.2025 року вбачається, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) Банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] . Крім цього, Банком надано рух коштів по картці № [NUMBER] , з якого вбачається, що 22.10.2024 року на дану картку надійшли грошові кошти у розмірі 41000,00 грн. З клопотання наданого представником відповідача вбачається, що відповідач не заперечує факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів у розмірі 41000,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. За змістом ч.1-2 ст.633 ЦК України Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Позивач зазначає, що зважаючи на ті обставини, що [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 22.06.2025 року утворилась заборгованість за Договором №513626-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 119478,80 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 41000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 57400,00 грн.; суми заборгованості по штрафам - 17808,80 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 3270,00 грн. Представник відповідача заперечував проти стягнення з відповідача суми процентів, штрафів та комісії, посилаючись на п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідно до п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також частиною 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За приписами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З огляду на положення ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частиною 2 ст.78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підтвердження факту перебування чоловіка відповідача та розповсюдження на неї пільг, передбачених п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», представником відповідача надано: свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] , з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 09 грудня 2022 року; довідку від 02.11.2022 року №11005 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, видану солдату [PERSON] , з якої вбачається, що він дійсно в період з 03.06.2022 року по теперішній час бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України; довідку від 04.04.2022 року № 514, з якої вбачається, що [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 01.04.2022 року. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір №513626-КС-001 про надання кредиту укладено 22.10.2024 року. В той же час, відповідачем та його представником не надано доказів, які б підтверджували, що саме на момент укладення кредитного договору або на момент звернення до суду з даним позовом чоловік відповідача перебував на військовій службі. Відтак, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували розповсюдження на неї пільг, передбачених п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». В прийнятті (акцепті) пропозиції (оферти) щодо укладання Договору №513626-КС-001 (Споживчий кредит. Електронна форма) від 22.10.2024 року відповідач зазначив, що повністю і безумовно приймає та акцептує пропозиції (оферти) укласти Договір про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Підписанням Договору №513626-КС-001 від 22.10.2024 року, відповідач підтвердив, що до укладення Договору уважно ознайомився з текстом цього Договору та Правилами, а також отримав від Кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема, частиною другою та п`ятою статті 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на вебсайті Кредитодавця, що забезпечує вірне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, передбачені ст.611 ЦК України. Згідно з ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Стосовно строків позовної давності суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі статтею 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. З матеріалів позовної заяви вбачається, що договір № 513626-КС-001 укладено 22.10.2024 року. Пунктом 2.7 кредитного договору передбачено, що строк дії Договору: до 08.04.2025 року. Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою через систему «Електронний суд» 16.07.2025 року, тобто в межах строку позовної давності. Відтак, строки позовної давності позивачем не пропущені. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «Бізнес Позика» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що ТОВ «Бізнес Позика» вправі вимагати захисту своїх прав через суд, шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Разом з тим, відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, сума заборгованості по штрафам в розмірі 17808,80 грн. не підлягає стягненню з відповідача. За встановлених обставин, суд приходить до висновку, щов дійсності у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті кредиту, оскільки відповідач не в повному обсязі виконав прийняті на себе відповідно до договору зобов`язання, у зв`язку з чим вимоги позивача є обґрунтованими, а отже підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.141ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати на користь позивача, що складають 2422 грн. 40 коп. судового збору.

Outcome: partial