Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

У січні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про зняття арешту з майна, в якому просить зняти арешт з майна за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований у Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна реєстраційний номер обтяження: 1233310, зареєстрований 12.08.2004 10:31:13 за № 1233310, реєстратором Броварська міська державна нотаріальна контора. В обґрунтування вимог зазначається, що позивачу на праві особистої власності належить житловий будинок [ADDRESS] . Право власності на зазначене майно виникло у позивача на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 березня 1999 року, зареєстрованого у реєстрі № 1-1511. У листопаді 2024 року позивачу стало відомо про існування обтяження у вигляді заборони реєстраційний номер: 1233310, накладеного реєстратором Броварською міською держаною нотаріальною конторою. З метою встановлення причини накладення арешту на майно, позивач через свого представника звернулася до Першої броварської міської державної нотаріальної контори. З отриманої відповіді встановлено, що в архівах відсутні дані щодо підстав вчинення заборони, враховуючи на дату виникнення обтяження 01 січня 1967 року. Існування обтяження у вигляді заборони щодо нерухомого майна перешкоджає позивачу у вільному володінні, користування та розпорядженні ним. З підстав зняття арешту з майна позивач звернулася до суду. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 25 квітня 2025 року відповідач Перша броварська державна нотаріальна контора направила до суду листа про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори. Рішенням Вищої ради правосуддя від 01 липня 2025 року № 1380/15-25 суддю Броварського міськрайонного суду Київської області [PERSON] звільнено з посади судді у відставку та відповідно до наказу голови Броварського міськрайонного суду Київської області № 31с-к останнього 31 липня 2025 року відраховано зі штату суду. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 серпня 2025 року головуючим суддею у даній справі визначений суддя Василишин В.О. Ухвалою суду від 08 жовтня 2025 року дану справу прийнято до розгляду у спрощеному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. 02 листопада 2025 року на адресу відповідача направлено копію ухвали про прийняття справи до розгляду у спрощеному провадженні без виклику сторін. Копія зазначеної ухвали отримана відповідачем 02 листопада 2025 року. Відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Броварською районною державною нотаріальною конторою 10 березня 1993 року, зареєстрованого у реєстрі № 1-1511, належить житловий будинок з відповідними надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 403535996 від 13 листопада 2024 року вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] обтяжений, тип обтяження: заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1233310, зареєстровано: 12 серпня 2004 року, реєстратором: Броварська міська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: не вказано, об`єкта обтяження: будинок, состав, ціле, состояниє добудоване, статус жиле, адреса: [ADDRESS] , власники: [PERSON] , [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис, додаткові дані: архівний номер: 3451103KIEV469, архівна дата: 31.10.2000, дата виникнення: 01.01.1967, № 84584-133, внутр. № 060185402BF137307E3B. Зі змісту свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 березня 1993 року, зареєстрованого у реєстрі № 1-1511, виданого Броварською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що попереднім власником житлового будинку [ADDRESS] був [PERSON] . Вказаний житловий будинок належав йому згідно із записом у погосподарській книзі № 471 виконкому Требухівської сільської ради Броварського району Київської області, що підтверджується довідкою № 216 від 11 лютого 1993 року цього ж виконкому. З інформації, отриманої з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що обтяження виникло 01 січня 1967 року, однак зареєстровано 12 серпня 2004 року. На час отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом та набуття нею прав власності на нерухоме майно [PERSON] та [PERSON] власниками майна не були. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що обтяження не стосується позивача у справі, однак його існування порушує її законні права щодо володіння, користування та розпорядження нерухомим майном. Згідно з частиною першою статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За змістом частин першої та другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Також, відповідно до статті 41 Конституції України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Згідно із частиною першою статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Оцінюючи в сукупності всі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість даного позову, оскільки існування заборони, накладеної щодо майна 01 січня 1967 року, власником якого з березня 1993 року є позивач, перешкоджає останній у здійсненні права власності. Відповідно до статті 4 ЦПК України, та статей 15, 16 ЦК України особа має право для звернення до суду для захисту своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у спосіб визначений законом. У даному випадку позивач довів суду, що існує порушення її прав та відповідно є підстави для їх поновлення.

Outcome: approved