Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивач просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , який зареєстрований 09.04.2022 у Надвірнянському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 111. Позовні вимоги мотивує тим, що вони зареєстрували шлюб 09.04.2022. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося, їхня сім`я розпалась, шлюб носить формальний характер. Вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав, просив їх задоволити та ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні, прийнявши до уваги визнання позову відповідачкою. Представниця відповідачки, яка брала участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, позовні вимоги визнала, просила шлюб розірвати. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: згідно з ухвалою від 07.11.2025, суд відкрив провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів і позбавлення батьківських прав та призначив провести підготовче судове засідання за участю сторін. 26 листопада 2025 року представниця відповідачки у системі "Електронний суд" сформувала заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференціїї, а 27 листопада 2025 року - відзив на позов, у якому серед іншого просила виділити у самостійне провадження позовні вимоги про розірвання шлюбу. Згідно з ухвалою від 29.12.2025, суд роз`єднав у самостійні провадження позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав; позовні вимоги про розірвання шлюбу залишив у даному провадженні у справі під № 343/2107/25, провадження № 2/343/1102/25. В підготовчому судовому засіданні 29.12.2025, до початку розгляду справи по суті представниця відповідачки позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно із вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд перевірив, що визнання позову відповідачкою не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідачка позов про розірвання шлюбу визнала повністю, представник позивача просив прийняти визнання позову відповідачкою, оскільки таке не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання нею позову та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 09 квтіня 2022 року, який зареєстрований у 09.04.2022 у Надвірнянському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 111, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09.04.2022. Прізвище дружини до реєстрації шлюбу - [PERSON] , після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с. 11). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.02.2023, за час шлюбу у сторін народився [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 17 (а.с. 12). Сторони по справі проживають окремо, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх відносин. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність малолітньої дитини, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду та норми права, які застосував суд: вислухавши представників сторін, зважаючи на визнання позову відповідачкою, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що між сторонами припинилися будь-які шлюбні та сімейні відносини, їхній шлюб носить формальний характер. [PERSON] не бажає зберегти сім`ю, наполягає на розірванні шлюбу, проти чого не заперечила і відповідачка, визнавши позов повністю. Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з цього, суд уважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141, 142 ЦПК України. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач у зв`язку з розглядом даної справи поніс 968,96 гривень витрат зі сплати судового збору, що підтверджується відповідною квитанцією (а.с. 6). Однак з огляду на те, що до початку розгляду справи по суті відповідачка позов визнала, суд, ураховуючи положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, вважає за необхідне повернути [PERSON] із державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 484,48 гривні, іншу частину судового збору в розмірі 484,48 гривні стягнути на його корисить з [PERSON] . На підставі викладеного, ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved