Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

У жовтні 2025 року представник позивачів [PERSON] , [PERSON] , адвокат Смоляр Є.І. звернулась до суду із позовом до Зимнівської сільської ради про визнання житлового будинку спільною частковою власністю та визначення часток житлового будинку. Свої позовні вимоги, обґрунтовує тим, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Ця квартира була придбане нею на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку присадибного типу з надвірними будівлями від 04.2.1989, укладеного між колгоспом "Волинь" та нею, як працівником даного колгоспу. Загальна площа придбаного житла згідно договору складає 77,7 к. м, житлова площа сладає 53,2 кв. м. Договір купівлі-продажу від 04.12.1989 посвідчений Володимир-Волинською нотаріальною конторою за № 1764. Право власності зареєстроване Волинським обласним бюро технічної інвентаризації 16.09.1996 у реєстровій книзі № 1 за реєстровим № 32. [PERSON] , на праві приватної власності належить 55/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд по [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу від 02.10.1996, посвідченого державним нотаріусом Володимир-Волинської державної нотаріальної контори і зареєстрованого в реєстрі за №2-2912. Право власності на 55/100 частин будинку зареєстроване Волинським обласним бюро технічної інвентаризації 12.03.1997 у реєстровій книзі №1 за реєстровим № 33. Вказану частину будинку [PERSON] придбав у попереднього власника [PERSON] , якому належала ця частина житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Володимир-Волинською держконторою 04.12.1989 за № 1765. Після цього був виготовлений новий технічний паспорт на житловий будинок по [ADDRESS] від 11.03.1997, відповідно до якого визначено, що [PERSON] належить 55/100 частин житлового будинку, а [PERSON] належить 45/100 частин житлового будинку. Згідно даних зазначеного вище технічного паспорта до складу належних [PERSON] 55/100 частин житлового будинку входять такі приміщення: коридор 1-1 площею 5,5 кв. м, котельня 1-2 площею3,6 кв. м, санвузол 1-3 площею 4,3 кв. м, жила кімната 1-4 площею 14,7 кв. м., жила кімната 1-5 площею 17,2 кв. м, кладова 1-6 площею 1,5 кв. м, коридор 1-7 площею 9,5 кв. м., жила кімната 1-8 площею 7,7 кв.м., жила кімната 1-9 площею 8,9 кв. м.кухні 1-10 площею 8,8 кв.м.загальна площа яких з врахуванням приміщення-І площею 3 кв.м складає 84,4 кв.м., житлова площа 45,5 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель та споруд. [PERSON] , належить 45/100 частин житлового будинку до якого входять такі приміщення: коридор 2-1 площею 5,1 кв.м., кухня 2-2 площею 8,9 кв.м., жила кімната 2-3 площею 17,8 кв.м, жила кімната 2-4 площею 13,2 кв. м., кладова 2-5 площею 2,6 кв.м., жила кімната 2-6 площею 22,2 кв.м., ванна 2-7 площею 4,3 кв.м., кладова 2-8 площею 3,6 кв.м., загальна площа яких з урахуванням приміщення ІІ-площею 5,2 кв.м. складає 82,9 кв.м., житлова площа 53,2 кв.м., з відповідною частиною господарських будівель і споруд. При зверненні до держаного реєстратора на нерухоме майно виконавчого комітету Зимнівської сільської ради Волинської області з метою проведення державної реєстрації належного їм майна у відповідності до вимог чинного законодавства, 02.10.2025 ними отримане рішення № 81146265 про відмову в проведенні реєстраційних дій, так як подані документи не дають змогу встановити набуття, зміну, або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, а саме із поданих документів не можливо встановити єдину спільну форму власності та розмір її частки на житловий будинок. Крім того кожен з позивачів має право власності на земельні ділянки з присвоєнням кадастрових номерів, а саме [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка для будівництва і обслуговування вказаного вище житлового будинку загальною площею 0,1582 га(кадастровий номер 0720583201:01:001:1685), [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка для будівництва і обслуговування вказаного вище житлового будинку загальною площею 0,1339 га(кадастровий номер 0720583201:01:001:1668). Враховуючи викладене, просять суд визнати, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності. Визначити, що належна [PERSON] , на праві приватної власності частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] складає 45/100 частин цього будинковолодіння. Визначити, що належна [PERSON] , на праві приватної власності частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] складає 55/100 частин цього будинковолодіння. Ухвалою судді Володимирського міського суду 03.11.2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання у справі. Представник позивачів та позивачі у судове засідання не з`явились, подали до суду письмові заяву про розгляд справи у їх відсутності, просили позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував, просив суд слухати справу у його відсутності. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст.247ЦПКУкраїни без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно із частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 81 ЦПК України). Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено, що згідно Договору купівлі-продажу житлового будинку присадибного типу з надвірними будівлями від 04.2.1989, укладеного між колгоспом "Волинь" та [PERSON] , який посвідчений Володимир-Волинською нотаріальною конторою за № 1764. Право власності зареєстроване Волинським обласним бюро технічної інвентаризації 16.09.1996 у реєстровій книзі № 1 за реєстровим № 32. Згідно договору купівлі-продажу від 02.10.1996, посвідченого державним нотаріусом Володимир-Волинської державної нотаріальної контори і зареєстровано в реєстрі за № 2-2912.Право власності на 55/100 частин будинку зареєстроване Волинським обласним бюро технічної інвентаризації 12.03.1997 у реєстровій книзі № 1 за реєстровим № 33. Після цього був виготовлений новий технічний паспорт на житловий будинок по [ADDRESS] від 11.03.1997, відповідно до якого визначено, що [PERSON] належить 55/100 частин житлового будинку, а [PERSON] належить 45/100 частин житлового будинку. Згідно даних технічного паспорта до складу належних [PERSON] 55/100 частин житлового будинку входять такі приміщення: коридор 1-1 площею 5,5 кв. м, котельня 1-2 площею3,6 кв. м, санвузол 1-3 площею 4,3 кв. м, жила кімната 1-4 площею 14,7 кв. м., жила кімната 1-5 площею 17,2 кв. м, кладова 1-6 площею 1,5 кв. м, коридор 1-7 площею 9,5 кв. м., жила кімната 1-8 площею 7,7 кв.м., жила кімната 1-9 площею 8,9 кв. м.кухні 1-10 площею 8,8 кв.м.загальна площа яких з врахуванням приміщення-І площею 3 кв.м складає 84,4 кв.м., житлова площа 45,5 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель та споруд. [PERSON] , належить 45/100 частин житлового будинку до якого входять такі приміщення: коридор 2-1 площею 5,1 кв.м., кухня 2-2 площею 8,9 кв.м., жила кімната 2-3 площею 17,8 кв.м, жила кімната 2-4 площею 13,2 кв. м., кладова 2-5 площею 2,6 кв.м., жила кімната 2-6 площею 22,2 кв.м., ванна 2-7 площею 4,3 кв.м., кладова 2-8 площею 3,6 кв.м., загальна площа яких з урахуванням приміщення ІІ-площею 5,2 кв.м. складає 82,9 кв.м., житлова площа 53,2 кв.м., з відповідною частиною господарських будівель і споруд. Як вбачається з копії Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 146962012 від 27.11.2018 [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка для будівництва і обслуговування вказаного вище житлового будинку загальною площею 0,1582 га (кадастровий номер 0720583201:01:001:1685) Згідно копії Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 97270029 від 14.09.2017 [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка для будівництва і обслуговування вказаного вище житлового будинку загальною площею 0,1339 га (кадастровий номер 0720583201:01:001:1668). Таким чином, вказаний будинок з надвірними будівлями на праві спільної часткової власності належить [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з рішення державного реєстратора Майфат Ю.О., № 81146265 від 02.10.2025, заявникам [PERSON] та [PERSON] відмовлено в проведенні реєстраційних дій, у зв`язку із наявністю обставин, які є підставою для відмови в проведенні реєстраційних дій, а саме: подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну, або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, не можливо встановити єдину спільну форму(спільна, часткова) власності та розмір її частки на житловий будинок. Статтею 41 Конституції України закріплені фундаментальні права особи в сфері приватної власності, згідно якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян. Відповідно до положень ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на сласний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Увідповідності до ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 380 Цивільного кодексу України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Відповідно до ст. 381 Цивільного кодексу України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов до суду про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 зазначено, що зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. З`ясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими сторонами та дослідженими доказами, враховуючи позицію представника відповідача, який не заперечував проти заявлених позивачами вимог, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання житлового будинку спільною частковою власністю з визначенням часток. Враховуючи викладене,

Outcome: approved