Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

1. Стислий виклад позиції сторони позивача 1.1. Представник ПрАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» - адвокат Сечко Сергій Володимирович (який діє на підставі довіреності від 19.12.2023 № ГО-23/450, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЗП № 002003, виданого 21.01.2019 Радою адвокатів Запорізької області) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 50056,63 грн.. 1.2. Представник позивача зазначає, що [PERSON] 28.09.2022 близько 17 год 03 хв керував технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, здійснював рух по проїзній частині вул. Заводської в межах населеного пункту сел. Іваничі Володимирського району Волинської області з певною швидкістю, не надав перевагу в русі автомобілю марки «ЗАЗ 110307-42», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , скоїв зіткнення з вказаним транспортним засобом. У подальшому вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 17.06.2024 у справі № 156/712/23 [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України. 1.3. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно правова відповідальність власника автомобіля марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС», поліс № АТ/1849347. [PERSON] , яка довіреністю була уповноважена власником автомобіля марки «ЗАЗ 110307-42» на отримання страхового відшкодування, звернулась до ПрАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» із відповідною заявою про відшкодування збитків, заподіяних пошкодженням автомобіля марки «ЗАЗ 110307-42». Також [PERSON] , котру було визнано потерпілою у кримінальному провадженні, подала до страхової компанії заяву щодо відшкодування шкоди, заподіяної її здоров`ю внаслідок ДТП. 1.4. ПрАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» були перераховані [PERSON] кошти в розмірі 30627,69 грн. як відшкодування збитків, заподіяних майну, а також кошти в розмірі 19428,94 грн. як відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю потерпілої (платіжні інструкції від 19.08.2024 № 28328, від 26.11.2024 № 35615). 1.5. Представник позивача посилається на норми ст. 1191 Цивільного кодексу України, вказує, що особа, котра здійснила відшкодування шкоди, завданої іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. На підставі положень ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія, котрий керував забезпеченим транспортним засобом, зокрема, якщо такі особи спричинили ДТП, керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Представник позивача зазначає, що вироком суду підтверджено факт керування [PERSON] автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, саме з вини відповідача сталась ДТП, тому просить суд стягнути з [PERSON] суму сплаченого страхового відшкодування в загальному розмірі 50056,63 грн.. 1.6. У судовому засіданні 07.01.2026 представник позивача адвокат Сечко С.В. підтримав повністю раніше заявлені позовні вимоги, просив стягнути з [PERSON] суму сплаченого страхового відшкодування, а також вирішити питання про компенсацію понесених судових витрат за рахунок відповідача. Задля обґрунтування власної позиції представник позивача посилався на аргументи, аналогічні викладеним у позовній заяві. 2. Стислий виклад позиції сторони відповідача 2.1. Під час розгляду справи в судовому засіданні 07.01.2026 відповідач [PERSON] висловив свої заперечення проти позову ПрАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС», додатково зауважив, що, на його думку, страхова компанія безпідставно сплатила суму страхового відшкодування на користь потерпілої [PERSON] .. Адже компенсація збитків, заданих майну внаслідок ДТП, мала би бути сплачена на користь власника автомобіля марки «ЗАЗ 110307-42», а [PERSON] не є власницею пошкодженого транспортного засобу. Відповідач також вважає, що потерпіла отримала надмірне відшкодування шкоди, заподіяної її здоров`ю внаслідок ДТП, оскільки [PERSON] після травмування постійно відвідувала судові засідання, ходила на роботу, не перебувала на лікарняних, вела звичайний спосіб життя, страхова компанія безпідставно зарахувала ті платіжні документи потерпілої, які не підтверджують безумовно необхідні витрати на відновлення здоров`я [PERSON] , вказані витрати є «забаганками» потерпілої. 2.2. Представник відповідача адвокат Бруснік І.А. (діє на підставі доручення Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги від 06.11.2025 № 017/05-4/10277, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії РН № 1629, виданого 21.05.2019 Радою адвокатів Рівненської області) підтримав позицію свого клієнта та просив суд відмовити у позові страховика. Адвокат вказав, що ті платіжні документи, котрі були надані [PERSON] до страхової компанії, не містять доказів придбання певних медичних препаратів, лікарських засобів, окулярів для зору саме на підставі рекомендацій лікарів, а не за власним бажанням потерпілої, витрати, пов`язані з відновленням здоров`я [PERSON] , не є обґрунтованими. Також представник відповідача зауважив про відсутність у справі доказів того, що потерпіла фактично отримала призначені їй виплати. На думку адвоката, потерпіла, звертаючись до страховика, зловживала своїми правами, адже вироком суду у кримінальній справі вже був задоволений цивільний позов [PERSON] , на користь потерпілої вже була стягнута певна сума моральної шкоди, натомість [PERSON] повторно використала платіжні документи, котрі надавались до суду під час розгляду кримінальної справи, та безпідставно отримала страхове відшкодування. 3. Заяви (клопотання) учасників справи; інші процесуальні дії у справі 3.1.Ухвалою судді від 25.09.2025 прийнято до розгляду позов ПрАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 50056,63 грн., відкрито провадження у справі, визначено необхідність розгляду справи в порядку спрощеного провадження (з викликом сторін), судовий розгляд справи призначено на 20.10.2025 на 14 год 30 хв. 3.2. Ухвалою суду від 20.10.2025 у зв`язку з неявкою відповідача для участі у призначеному судовому засіданні судовий розгляд відкладено на 25.11.2025 на 14 год 30 хв. 3.3. За клопотанням від 07.11.2025 представника відповідача адвоката Брусніка І.А., який практикує у м. Рівне Рівненської області, 19.11.2025 ухвалено процесуальне рішення про забезпечення участі адвоката в справі в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів. 3.4. За клопотанням від 18.11.2025 представника позивача адвоката Сечка С.В., який практикує у м. Києві, 19.11.2025 ухвалено процесуальне рішення про забезпечення участі адвоката в справі в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів. 3.5. Представник відповідача 07.11.2025 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС подав до суду клопотання, в якому просив надати йому можливість ознайомитись з матеріалами цивільної справи № 154/2971/25 в електронному виді, визначити стороні відповідача додатковий процесуальний строк для подання заяв по суті справи, відкласти розгляд цивільної справи № 154/2971/25 на іншу дату. 3.6. Ухвалою суду від 26.11.2025 доручено службовим особам адміністрації Державної установи «Городоцький виправний центр (№ 131)» забезпечити участь засудженого [PERSON] у судових засіданнях в режимі відеоконференції з приміщення вказаної установи виконання покарань, відкладено розгляд цивільної справи № 154/2971/25 на 18.12.2025 на 15 год 00 хв..Цією ж ухвалою суду продовжено строк розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження - до 18.12.2025. 3.7. Ухвалою суду від 18.12.2025 судове засідання щодо розгляду справи було відкладено на 07.01.2026 на 13 год 00 хв у зв`язку з відсутністю електропостачання в Державній установі «Городоцький виправний центр (№ 131)» та неможливістю забезпечити участь [PERSON] у розгляді справи в режимі відеоконференції. Цією ж ухвалою суду продовжено строк розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження - до 07.01.2026. 4. Фактичні обставини, встановлені судом; докази, надані сторонами у справі 4.1. Згідно зі ст.4 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд відповідно до ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 4.2. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згаданий принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатись як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ст.81 ЦПК України); обставини, що мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. 4.3. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст. 82 ЦПК України). 4.4. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст. 82 ЦПК України). Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України). 4.5. Суд, з`ясувавши думку сторін з приводу заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини. 4.6. Позивач Акціонерне товариство «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» (приватне) є юридичною особою, зареєстрованою в установленому законом порядку, здійснює економічну діяльність у сфері страхування (КВЕД: 65.12 Інші види страхування, крім страхування життя (основний); 65.20 Перестрахування). 4.7. Відповідач [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , на теперішній час відбуває кримінальне покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Городоцький виправний центр (№131)». 4.8. Вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 17.06.2024 у справі № 156/712/23 відповідача було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України (порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані сп`яніння, що спричинило потерпілій особі середньої тяжкості тілесні ушкодження). Вказаний вирок суду набрав законної сили і є чинним на теперішній час (а. с. 4-11). Цим вироком встановлено, що [PERSON] 28.09.2022 близько 17 год 03 хв керував технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, здійснював рух по проїзній частині вул. Заводської в межах населеного пункту сел. Іваничі Володимирського району Волинської області з певною швидкістю, не надав перевагу в русі автомобілю марки «ЗАЗ 110307-42», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , скоїв зіткнення з вказаним транспортним засобом. 4.9. На момент цієї ДТП цивільно правова відповідальність власника автомобіля марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС», власником забезпеченого транспортного засобу (страхувальником) був [PERSON] , страхова сума на одного потерпілого становила 260000,00 грн. за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, та 130000,00 грн. за шкоду, заподіяну майну. Наведені відомості підтверджуються копією полісу № АТ/1849347 обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що був чинний з 28.01.2022 по 27.01.2023 (а. с. 12). 4.10. Право власності на автомобіль марки «ЗАЗ 110307-42», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , котрий 28.09.2022 було пошкоджено у ДТП з вини відповідача, було зареєстроване на ім`я [PERSON] (а. с. 13). 4.11. [PERSON] , яка довіреністю була уповноважена власником автомобіля марки «ЗАЗ 110307-42» на отримання страхового відшкодування, зверталась до ПрАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» із заявами від 13.07.2023 та від 08.08.2024 про відшкодування збитків, заподіяних пошкодженням автомобіля марки «ЗАЗ 110307-42». Також [PERSON] , котру було визнано потерпілою у кримінальному провадженні, подала до страхової компанії заяву щодо відшкодування шкоди, заподіяної її здоров`ю внаслідок ДТП (а. с. 14,15-16). До цих заяв [PERSON] додала копію паспорта громадянки України на її ім`я, копію технічного паспорта на пошкоджений автомобіль, копії медичних документів, копії платіжних документів, копію вироку суду, оригінали чеків, копію довіреності від власника автомобіля на право отримання [PERSON] страхового відшкодування, копію заяви з реквізитами банківського рахунку [PERSON] необхідними для отримання страхового відшкодування. 4.12. Згідно зі звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, підготовленого 07.08.2023 суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] (стосується оцінки автомобіля марки «ЗАЗ 110307-42», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , станом на 28.09.2022), матеріальні збитки внаслідок аварійного пошкодження колісного транспортного засобу склали 42302,05 грн. (а. с. 17-29). Аналогічні дані містяться у висновку суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] від 10.08.2023 № 1163 (а. с. 30-31). 4.13. Представниками страхової компанії було складено страховий акт від 15.08.2024 № 19029/16/924, згідно з яким на підставі наявних документів було прийнято рішення про страхову виплату, одержувачем страхового відшкодування була визначена [PERSON] , сума такого відшкодування становила 30627,69 грн. (а. с. 32). Як зазначено у розрахунку суми страхового відшкодування (додаток 1 до страхового акта), дійсна вартість пошкодженого майна становила 42302,05 грн., ця вартість була зменшена на суму вартості майна у пошкодженому стані 9174,36 грн. та на суму франшизи 2500,00 грн., потерпілій підлягали до виплати кошти в розмірі 30627,69 грн. (а. с. 32, зворот). 4.14. Стороною позивача на підтвердження перерахування [PERSON] визначеної суми страхового відшкодування була надана копія платіжної інструкції від 19.08.2024 № 28328 (а. с. 33). 4.15. На підтвердження шкоди, завданої її здоров`ю, [PERSON] подала до страхової компанії копії медичних документів (виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) пацієнта, лікарських консультативних висновків, консультаційного висновку спеціаліста, виписних епікризів), а також копії чеків щодо сплати коштів за придбання лікарських засобів та препаратів медичного призначення (а. с. 34-50). 4.16. Представниками страхової компанії було складено страховий акт від 22.11.2024 № 11425/16/724, згідно з яким на підставі наявних документів було прийнято рішення про страхову виплату, одержувачем страхового відшкодування була визначена [PERSON] , сума такого відшкодування становила 19428,94 грн. (а. с. 51). Як зазначено у розрахунку суми страхового відшкодування (додаток 1 до страхового акта), потерпілій було визначено до сплати 925,19 грн. на відшкодування моральної шкоди та 18503,75 грн. на відшкодування за шкоду, пов`язану з лікуванням травм унаслідок ДТП, а всього 19428,94 грн. (а. с. 51, зворот). 4.17. Стороною позивача надано до суду копію розрахунку суми відшкодування, пов`язаного з лікуванням по справі № 102346/16/2023/53 від 25.07.2023 (витрати на лікування [PERSON] з приводу травм), цей документ містить перелік конкретних витрат із зазначенням причин відхилення певних платежів (відсутні призначення лікарського закладу, необґрунтовані витрати, неякісний фінансовий документ, витрати не ідентифіковані тощо) (а. с. 52-54). 4.18. Стороною позивача на підтвердження перерахування [PERSON] визначеної суми страхового відшкодування була надана копія платіжної інструкції від 26.11.2024 № 35615 (а. с. 55). 4.19. Будь-які інші доказів сторони (представники сторін) на підтвердження власних позицій у справі до суду не надали. 5. Оцінка суду 5.1. Вирішуючи по суті вимоги, заявлені ПрАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС», суд зазначає про таке. 5.2. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу (ЦК) України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. 5.3. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (ч.1 ст. 14 ЦК України). 5.4. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 5.5. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. 5.6. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. 5.7. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При цьому джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (ч. 1 ст. 1187 ЦК України). 5.8. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 4 ст. 1187 ЦК України). 5.9. Згідно з ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. 5.10. За загальним правилом (ч. 1 ст. 1191 ЦК України), особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. 5.11. На час виникнення між сторонами спірних правовідносин були чинними норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV, котрі регулювали відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і були спрямовані на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. 5.12. Так, відповідно до ст. 1 вказаного Закону страхувальниками визначались юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу. Страховиками були визначені страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпілими особами визнавались юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. 5.13. Положення ст. 6 Закону від 01.07.2004 № 1961-IV наголошували, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. 5.14 Згідно зі ст. 23 Закону від 01.07.2004 № 1961-IV шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, визнавалась, зокрема, шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого. У зв`язку з лікуванням потерпілого підлягали відшкодуванню обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів (ст. 24 згаданого Закону). Також норми ст. 26-1 Закону від 01.07.2004 № 1961-IV передбачали можливість відшкодування страховиком потерпілому (фізичній особі, яка зазнала ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди) моральної шкоди у розмірі 5 % страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. 5.15. Відповідно до ст. 28 Закону від 01.07.2004 № 1961-IV відшкодуванню підлягала шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, зокрема, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. 5.16. За загальним правилом, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду повинні були подати страховику заяву про страхове відшкодування (ст. 35 Закону від 01.07.2004 № 1961-IV). 5.17. Згідно зі ст. 36 Закону від 01.07.2004 № 1961-IV страховик

Outcome: approved