Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

30 жовтня 2025 Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» з використанням системи «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2001494873101 від 23.12.2019 в сумі 32 310,69 грн., судового збору у розмірі 2 422,40 грн. В обґрунтування позову позивач зазначає, що між Акціонерним товариством «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір№ 2001494873101 від 23.12.2019, за яким позичальнику видано кредит у сумі 19 800,00 грн. Позивач направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, тому позивач виконав свій обов`язок щодо претензійної роботи належним чином. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором від 23.12.2019 № 2001494873101 станом на 03.07.2025 склала 32 310,69 грн., з яких: 19 731,67 грн. заборгованість за кредитом; 12 579,02 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією. Позивач направив письмові вимоги (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Відповідно до умов кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем, зокрема, заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 2001494873101 від 23.12.2019, сторони погодили, що підписавши вказану заяву позичальник беззастережно підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» pumb.ua. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість у сумі 32 310,69 грн., з яких: 19 731,67 грн. заборгованість за кредитом; 12 579,02 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією та витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.11.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився проте у позовній заяві просить проводити розгляд даної справи без його участі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку та вважається належно повідомленим про судовий розгляд на підставі п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України. Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем до суду не подано. За загальним правилом ч.1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивачки, наданою у письмовому клопотанні про розгляд справи без участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Відповідно до ч. 2 ст.1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Судом встановлено, що 23.12.2019 відповідач [PERSON] звернулася до позивача з заявою № 2001494873101 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Згідно положень даної заяви підписанням цієї заяви клієнт підтвердив отримання Публічної пропозиції на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена АТ «ПУМБ»: pumb.ua в повному обсязі, з урахуванням умов надання усіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті послуг, які можуть бути надані йому в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку). З матеріалів справи вбачається, що 23.12.2019 між [PERSON] та АТ «ПУМБ» був укладений договір про споживчий кредит № 2001494873101, згідно з паспортом споживчого кредит: Тип кредиту кредитна лінія, сума/ліміт кредиту 15 000, строк кредитування 12 місяців, мета отримання загальні споживчі цілі, в тому числі для оплати за договором страхування, пільгова процентна ставка, відсотків річних 0 %, стандартна процентна ставка, відсотків річних 47,88%, тип процентної ставки фіксований. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] перед Акціонерним товариством ''ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК'' за Кредитним договором № 2001494873101 від 23.12.2019 р. зі всіма змінами і доповненнями до нього, станом на 03.07.2025 р. становить 32 310.69 (тридцять дві тисячі триста десять гривень 69 копійок) гривень, в тому числі:- заборгованість за сумою кредиту в розмірі становить 19 731.67 гривень (дев`ятнадцять тисяч сімсот тридцять одна гривня 67 копійок);- заборгованість за відсотками в розмірі становить 12 579.02 гривень (дванадцять тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять гривень 02 копійки);- заборгованість за комісією в розмірі становить 0 гривень (нуль гривень 00 копійок). Згідно з положеннями розділу «Умови надання Споживчого кредиту» споживчий кредит надається шляхом перерахування Банком суми Споживчого кредиту відповідно до зазначених Клієнтом в Заяві на приєднання до Договору реквізитів/ призначення або шляхом видачі через касу Банку. Сторони погоджуються, що зобов`язання Банку надати Споживчий кредит виникає виключно після звернення Клієнта щодо надання йому Споживчого кредиту та наданні Клієнтом всіх передбачених чинним законодавством документів (інформації, відомостей), в тому числі, але не виключно, для оцінки фінансового стану Клієнта та кредитоспроможності, для проведення ідентифікації/ верифікації Клієнта, а також після прийняття Банком відповідного рішення і виключно у випадку, якщо надання Клієнту Споживчого кредиту не суперечить встановленим чинним законодавством, нормативно-правовими актами Національного банку України вимогам (обмеженням). Сторони погоджуються, що ненадання Банком Клієнту Споживчого кредиту з будь-якої причини (не прийнято рішення/ не надано документи тощо), тобто відсутність фактичних дій, підтверджуючих виконання Банком зобов`язання надати Клієнту Споживчий кредит протягом 30 (тридцяти) календарних днів, з дати оформлення Заяви на приєднання до Договору в частині надання Споживчого кредиту, є належним доказом наявності обставин, що унеможливлюють надання Клієнту Споживчого кредиту і це не потребує додаткового доказування (надання повідомлень, відповідей та іншим чином інформування Клієнта чи будь-якої іншої особи) з боку Банку. Договір в частині надання Клієнту Споживчого кредиту вважається припиненим, якщо Банком не надано Споживчий кредит протягом погодженого у цьому пункті Договору строк. АТ «ПУМБ» надано виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого на ім`я [PERSON] [NUMBER] за період 23.12.2019 по 03.07.2025. Відповідно до копії письмової вимоги (повідомлення) № КНО-44.2.2/1245 від 04.07.2025 позивач звернувся до відповідача з вказаною вимогою про повернення кредитних коштів за кредитним договороми, вказавши про наявність заборгованості, яка станом на 03.07.2025 за договором № 2001494873101 становить 32 310,69 грн. Як вбачається із матеріалів справи відповідач підтвердив свою згоду на те, що прийняв публічну пропозицію на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, ознайомлений з ДКБО та тарифами банку та цілком з ними згідний, про що свідчить підпис відповідача у заяві на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та у паспорті кредиту. Нормами статей 526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Із матеріалів справи судом встановлено, що у порушення умов договору та закону відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, суму коштів не повернув та ухиляється від їх сплати. Обставин, які б спростовували заявлені позовні вимоги та розрахунок заборгованості судом не встановлено, як видно із змісту позову, відповідач не виконує своїх зобов`язань по кредитному договору, заборгованість, яка виникла, добровільно у повній мірі не погашена. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі. Відповідно до закріпленої в ст. 13 ЦПК України диспозитивності, як основної засади цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивачу при пред`явленні вказаного позову необхідно було довести факти укладення кредитного договору, перерахування коштів позичальнику, неналежного виконання позичальником умов договору. Суд доходить висновку, що факти виникнення між позивачем та відповідачем кредитних правовідносин, отримання відповідачем та використання коштів, утворення заборгованості по оплаті тіла кредиту, процентів підтверджені належними, допустимими і достатніми доказами. Отже, факти та обставини позивач довів, що є підставою для стягнення з відповідача користь позивача заборгованості за кредитним договором, тому позовні вимоги слід задовольнити повністю та стягнути з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за тілом кредиту в розмірі 19 731,67 грн. та нараховані відсотки в розмірі 12 579,02 грн. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 та п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 грн, які слід стягнути на користь позивача.

Outcome: approved