Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до Хустського районного суду Закарпатської області з заявою, в якій просила встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] на околицях населеного пункту Богданівка Бахмутського району Донецької області у період дії воєнного стану під час участі у бойових діях при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії з боку збройних сил рф, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період проходження служби в Національній поліції України під час виконання службових обов`язків. В обґрунтування заяви зазначила, що її чоловік проходив службу в НПУ на посаді інструктора взводу №2 роти №1 батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк « [INFO] ») Департамент поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції «Лють» (надалі по тексту - ДПОП «ОШБ «Лють»). З 01.12.2023 його відряджено до Донецької та Луганської областей із метою виконання бойових завдань, заходів із забезпечення національної безпеки і оброни відсічі і стримуванні збройної агресії проти України. 21.12.2023 її чоловік був залучений до виконання бойового завдання на околицях населеного пункту Богданівка Бахмутського району Донецької області та під час одного з ворожих обстрілів [PERSON] отримав тяжкі поранення, несумісні із життям, а саме, в укриття у вигляді ями, було пряме попадання ворожого артилерійського снаряду, внаслідок чого лейтенант поліції [PERSON] загинув. Також згідно виданої довідки ДПОП «ОШБ «Лють» від 10.12.2025 № 251/59/02-2025, лейтенант поліції [PERSON] відповідно до наказів ДПОП «ОШБ «Лють» від 16.10.2023 №117 ДСК, від 30.11.2023 №149 ДСК, від 01.02.2023 № 150 ДСК та витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, від 10.01.2024 №20240110-471 у періоди з 18.10.2023 по 30.11.2023, з 01.12.2023 по 22.12.2023 відряджався для виконання бойових завдань до Донецької та Луганської областей, де брав безпосередню участь у здійсненні заходів для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в населених пунктах Курдюмівка, Богданівка Бахмутського району Донецької області. Відповідно до виданої довідки ДПОП «ОШБ «Лють» від 11.12.2025 №36580-2025 лейтенант поліції [PERSON] станом на 21.12.2023 був залучений до виконання бойового (спеціального) завдання, відповідно до додатку № 1 до наказу ЗП БТГр № 2, З ОШБ «Лють» від 20.12.2023 № 250 дек «Про виконання бойового (спеціального) завдання». Згідно до наданої інформації ДПОП «ОШБ «Лють» (лист від 10.12.2025 № 17758-2025 лейтенант поліції [PERSON] на момент зникнення безвісти за особливих обставин 21.12.2023 мав позивний «ЦЕЗАР». У зв`язку з інтенсивним обстрілом з боку противника тіло загиблого лейтенанта поліції [PERSON] евакуювати з поля бою не представилось за можливе. Вищевикладені події загибелі лейтенанта поліції [PERSON] також підтверджуються: повідомленням про нещасний випадок, що стався із лейтенантом поліції Гербеєм Ю. В. від 29.12.2023 № 922/59/05-2023 ДПОП ОШБ «Лють»; протоколом огляду місця, де стався нещасний випадок 21.12.2023; Актом спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-1 (ПВ) від 28.02.2024 № 134 складеного щодо лейтенанта поліції Гербея Ю. В. затвердженим начальником ДПОП «ОШБ «Лють» полковником поліції [PERSON] ; висновком службового розслідування, проведеним за фактом можливого порушення службової дисципліни, що призвело до отримання поранень різного ступеня тяжкості та безвісного зникнення окремих поліцейських полку УПОП № 2 ДПОП «ОШБ «Лють», а також втрати, пошкодження чи знищення майна від 31.01.2024 затвердженого начальником ДПОП «ОШБ «Лють» полковником поліції [PERSON] ; поясненнями командира батальйону № [NUMBER] полку УПОП № 2 ДПОП «ОШБ «Лють» полковником поліції [PERSON] ; поясненнями інспектора взводу № 4 роти № 2 батальйону № 2 полку «Цунамі» УПОП № 2 ДПОП «ОШБ «Лють» старшим лейтенантом поліції [PERSON] . Разом з тим підтвердженням про залучення лейтенанта поліції [PERSON] до виконання бойового завдання є те що згідно наказу ДПОП ОШБ «Лють» від 15.01.2024 №51 лейтенанту поліції [PERSON] нараховано додаткову винагороду, збільшену до 100 000 грн., передбаченою постановою Кабінету міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 01Л2.2023 по 31.12.2023 в розмірі 99 999,80 грн (що підтверджується: лист ДПОП «ОШБ «Лють» від 09.12.2025 № 17663-2025 з додатком платіжна інструкція № 1443; наказ ДПОП «ОШБ «Лють» від 15.01.2024 №52 і витяг з розрахунку додаткової виплати поліцейським за період 01.12.2023 до 31.12.2023). Також за фактом неповернення з полю бою (у ході бойових дій поблизу населеного пункту Богданівна Бахмутського району Донецької області) лейтенанта поліції [PERSON] органом досудового розслідування Бахмутським районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області відкрито кримінальне провадження та внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12023052150001483 від 22.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 115 Кримінального кодексу України (лист слідчого управління ГУНП в Донецькій області від 08.12.2025 № Г-886/20/02-2025 з додатком - витяг з ЄРДР). Крім того, відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних сил України від 01.01.2024 № 2 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» визначено район ведення воєнних (бойових) дій з 01 по 31 грудня 2023 року - Часовоярську міську територіальну громаду Бахмутського району Донецької області в яку входить населений пункт Богданівка де загинув лейтенант поліції [PERSON] . Відповідно до Переліку територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004 (зі змінами), с. Богданівну Часовоярської міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області визначено територією активних бойових дій з 24.02.2022 до 20.07.2024. Для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] вона звернулася до Хустського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Івано- Франківського міжрегіонального управління міністерства юстиції України на що отримала відмову з роз`ясненням державна реєстрація смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Встановлення зазначеного факту заявниці необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання одноразової грошової допомоги після загибелі чоловіка. Заявниця в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи Хустського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Івано- Франківського міжрегіонального управління міністерства юстиції України, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник заінтересованої особи Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції «Лють», про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Встановлено, що заявниця [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Згідно довідки ДПОП «ОШБ «Лють» від 11.1.2025 [PERSON] проходив службу в НПУ на посаді інструктора взводу №2 роти №1 батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк « [INFO] ») Департамент поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції «Лють». Згідно виданої довідки ДПОП «ОШБ «Лють» від 10.12.2025 № 251/59/02-2025, лейтенант поліції [PERSON] відповідно до наказів ДПОП «ОШБ «Лють» від 16.10.2023 №117 ДСК, від 30.11.2023 №149 ДСК, від 01.02.2023 № 150 ДСК та витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, від 10.01.2024 №20240110-471 у періоди з 18.10.2023 по 30.11.2023, з 01.12.2023 по 22.12.2023 відряджався для виконання бойових завдань до Донецької та Луганської областей, де брав безпосередню участь у здійсненні заходів для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в населених пунктах Курдюмівка, Богданівка Бахмутського району Донецької області. Відповідно до довідки ДПОП «ОШБ «Лють» від 11.12.2025 №36580-2025 лейтенант поліції [PERSON] станом на 21.12.2023 був залучений до виконання бойового (спеціального) завдання, відповідно до додатку № 1 до наказу ЗП БТГр № 2, З ОШБ «Лють» від 20.12.2023 № 250 дек «Про виконання бойового (спеціального) завдання». Згідно до наданої інформації ДПОП «ОШБ «Лють» (лист від 10.12.2025 № 17758-2025) лейтенант поліції [PERSON] на момент зникнення безвісти за особливих обставин 21.12.2023 мав позивний «ЦЕЗАР». Відповідно до повідомлення про нещасний випадок ДПОП «ОШБ «Лють» від 29.12.2023 №922/59/05-2023, дата нещасного випадку 21.12.2023, місце Бахмутський район Донецької області, безвісти зниклий [PERSON] , констатовано, що 21.12.2023 під час бойових дій внаслідок ворожого обстрілу з боку рф отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості вказані поліцейські, які були доставлені до стабілізаційного пункту «Костянтинівка». Також відомо, що 21.12.2023 у ході бойових дій, перебуваючи у Бахмутському районі Донецької області, не повернулися з поля бою … [PERSON] ….. Згідно Акту спеціального розслідування нещасного випадку який стався 21.12.2023 з [PERSON] , такий 21.12.2023 перебуваючи у Бахмутському районі Донецької області, не повернувся з поля бою (вважається зниклим безвісти). Відповідно до встановлених обставин та пояснень поліцейських [PERSON] та [PERSON] стало відомо, що [PERSON] у складі одного з бойових розрахунків, виконував бойове завдання. З метою уникнення ворожих обстрілів поліцейські змінювали локації та займали позиції в укриттях. Під час одного з ворожих обстрілів [PERSON] отримав тяжкі поранення несумісні з життям. У зв`язку з інтенсивним обстрілом з боку противника тіло загиблого [PERSON] евакуювати з поля бою не представилось за можливе. Відповідно до висновку службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни від 31.01.2024, [PERSON] виконував завдання 21.12.2023 у повному спорядженні, порушень вимог чинного законодавства та службової дисципліни з боку [PERSON] під час проведення службового розслідування не встановлено. За фактом неповернення з полю бою (у ході бойових дій поблизу населеного пункту Богданівна Бахмутського району Донецької області) лейтенанта поліції [PERSON] органом досудового розслідування Бахмутським районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області відкрито кримінальне провадження та внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12023052150001483 від 22.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 115 Кримінального кодексу України. Згідно витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин [PERSON] з 22.12.2023 значиться зниклим безвісти на території бойових дій. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Водночас пункт 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, деталізує положення статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору. Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема: - встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); - визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України). Вказані процедури є відмінними між собою та мають певні особливості. Щодо встановлення факту смерті на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України Пунктом 8 частини статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У заяві про встановлення факту повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт (частини перша-друга статті 318 ЦПК України). Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. При цьому слід мати на увазі, що встановлення зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті та від оголошення особи померлою. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 10 червня 2021 року у справі № 591/1461/19. Отже, встановлення факту смерті фізичної особи на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України можливе лише тоді, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної факту смерті. Щодо оголошення особи померлою (стаття 46 ЦК України та статті 305-309 ЦПК України) Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Згідно з частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України (частина четверта статті 46 ЦК України). Відповідно до змісту статті 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Тому оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. З огляду на викладене, виходячи зі змісту положень статей 43, 46 ЦК України, статей 305, 306 ЦПК України, Верховний Суд дійшов висновку про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України). Аналіз змісту заяви [PERSON] у даній справі свідчить про те, що заявниця фактично просить суд встановити факт смерті її чоловіка [PERSON] (військовослужбовця) у певний час - [INFO] під час виконання бойового завдання. Як на фактичні підстави звернення до суду заявниця посилалась на те, що [INFO] її чоловік [PERSON] загинув під час бойових дій, на підтвердження чого надала повідомлення про нещасний випадок від 29.12.2023, акт спеціального розслідування нещасного випадку, висновок службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни від 31.01.2024. Як на правові підстави звернення до суду із заявою заявниця посилається на пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України, а саме встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а також на ст. 317 ЦПК України. Водночас у вказаних доказах лише констатовано, що 21.12.2023 група до складу якої входив [PERSON] попала під масований ворожий обстріл, внаслідок якого [PERSON] не повернувся з поля бою (не міг бути евакуйований) та значиться зниклим безвісти. При цьому зазначення у поясненні одного з свідків, що [PERSON] отримав поранення несумісні з життям оскільки у яму у якій він перебував потрапив артилерійський снаряд - на думку суду не є достатнім для достовірного ствердження про смерть останнього, позаяк такі пояснення не є належним чином конкретизованими (щодо характеру відповідних ушкоджень, та на підставі чого свідок дійшов висновку про несумісність таких ушкодженням із життям). Відтак на думку суду надані докази у своїй сукупності достовірно не свідчать про смерть [PERSON] [INFO] , а лише дають підстави для обґрунтованого припущення смерті за обставин, що підтверджені цими доказами, які можуть свідчити про смерть останнього. З огляду на це підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті її чоловіка [PERSON] (військовослужбовця) у певний час - [INFO] під час виконання бойового завдання за пунктом 8 частини першої статті 315 ЦПК України немає. При вирішенні даного питання суд також враховує правову позиції Верховного Суду у постанові від 28.02.2024 справа № 506/358/22. Разом з тим чуд вважає за необхідне зазначити, що з огляду на встановлені у цій справі обставини та наявність у заявниці вірогідного припущення про смерть [PERSON] 21.12.2023, заявниця не позбавлена можливості звернутися до суду із заявою про оголошення судом [PERSON] померлим на підставі частини другої статті 46 ЦК України.

Outcome: dismissed