Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

У провадженні Кодимського районного суду Одеської області перебувала цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК КЕШ ТУ ГОУ" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 22 грудня 2025 року в задоволенні позову відмовлено. Від представника відповідачки - адвоката Сташка П.М. до суду надійшло клопотання про ухвалення додаткового рішення по справі в якій адвокат просить ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання щодо витрат понесених відповідачкою та стягнути їх з позивача в розмірі 13000 грн. В судовому засіданні представник відповідачки підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити. Представник позивача проти задоволення зазначеного клопотання заперечував, вказуючи, що витрати відповідачки є неспівмірними з обсягом наданих послуг, а також, що ці витрати були сплачені адвокату, який не надавав жодних послуг у даній цивільній справі. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані документи, суд дійшов наступних висновків. Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 22 грудня 2025 року було відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК КЕШ ТУ ГОУ" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У відзиві на позовну заяву представник відповідачки зазначив, що у зв`язку із розглядом справи відповідачка очікує понести судові витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 12000 грн, які може бути збільшено, залежно від тривалості розгляду справи. Судом встановлено, що 24 квітня 2025 року між адвокатом [PERSON] , адвокатом Сташком П.М. та [PERSON] було укладено договір про надання правничої допомоги. Предметом зазначеного договору є надання адвокатами усіма законними методами способами професійної правничої допомоги Клієнту, що полягає у представництві інтересів Клієнта в судах першої та апеляційної інстанцій у справі №505/529/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК КЕШ ТУ ГОУ" до Клієнта про стягнення заборгованості за кредитним договором, в тому числі щодо збору доказів, підготовки та подачі до суду відповідних заяв і клопотань в рамках даної справи, а також вчинення інших необхідних дій. За умовами Договору Клієнт зобов`язаний вчасно оплатити гонорар адвокатам у строки встановлені даним договором. Гонорар адвокатів погоджується за взаємною угодою сторін і складає: 6000 грн, які Клієнт зобов`язаний оплатити протягом 15 календарних днів з моменту укладення даного Договору; 6000 грн, які Клієнт зобов`язаний оплатити до 24 травня 2025 року; 1000 грн у разі участі будь-кого з Адвокатів в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі, які Клієнт зобов`язується оплатити протягом трьох календарних днів від дати засідання; 6000 грн у разі постановлений рішення суду про відмову в повному обсязі в задоволенні позовних вимог у справі або 3000 грн у разі часткового задоволення позовних вимог, що передбачатиме зменшення стягуваної суми в порівнянні із заявленими позовними вимогами у справі. Вказану суму Клієнт зобов`язаний оплатити Адвокату протягом десяти календарних днів з моменту набрання законної сили рішенням суду. Сума гонорару може збільшена за згодою сторін, яка оформляється письмово. До заяви представник додав докази понесених відповідачкою витрат на професійну правничу допомогу на суму 13000 грн, а саме, копію фіскального чека від 08 травня 2025 року про сплату ФОП [PERSON] 6000 грн за договором про надання правничої допомоги від 24 квітня 2025 року [PERSON] ; копію фіскального чека від 19 травня 2025 року про сплату ФОП [PERSON] 6000 грн за договором про надання правничої допомоги від 24 квітня 2025 року [PERSON] ; копію фіскального чека від 26 грудня 2025 року про сплату ФОП [PERSON] 1000 грн за договором про надання правничої допомоги від 24 квітня 2025 року [PERSON] . Частиною 1 статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Представник відповідачки у відзиві заявив, що у зв`язку із розглядом справи відповідачка очікує понести судові витрати на професійну правничу допомогу. Крім того відповідну заяву було зроблено представником відповідачки в судовому засіданні до закінчення розгляду справи. Докази понесених відповідачкою судових витрат було подано до суду в строк визначений законодавством. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Положеннями п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 вищевказаного Закону, згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (ст. 1 вищевказаного Закону). За приписами ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності є, зокрема надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. З викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16). Приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зробленим у постанові від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Так, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт міститься у детальному описі робіт наданої правничої допомоги, який доданий до клопотання. Надані документи дозволяють установити зміст наданих послуг та їхню вартість. Заперечення представника позивача щодо перерахування коштів на рахунок адвоката Мазура О.В., який не приймав участі у справі, суд вважає безпідставними, оскільки адвокат Мазур О.В. та адвокат Сташко П.М. є однією стороною договору про надання правничої допомоги відповідачці, а діюче законодавство не вимагає подання доказів щодо детального переліку та обсягу наданої правничої допомоги кожним адвокатом. Також судом враховано, що Договором про надання правничої допомоги [PERSON] визначено, що у разі прострочення сплати гонорару у строки визначені у даному Договорі, Клієнт зобов`язується сплатити будь-якому із Адвокатів пеню у розмірі 1 (одного) відсотка за кожний день прострочення відповідного платежу. Ураховуючи зазначене, суд вважає, що за умовами зазначеного Договору гонорар може бути сплачений відповідачкою на користь будь-якого із адвокатів. Крім того, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. (Правова позиція Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду згідно з Постановою від 15 червня 2021 року у справі № 159/5837/19). Частиною 6 ст. 137 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказано, що при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Представником позивача хоча і було зазначено про неспівмірність заявленої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу відповідачки з реальним обсягом такої допомоги, однак не доведено, що вона є неспівмірною. Враховуючи фактичні обставини справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що вимога представника відповідачки щодо стягнення суми витрат за надання правничої допомоги в розмірі 13000 грн відповідає вимогам ч. 4 ст. 137 ЦПК України та підлягає задоволенню.

Outcome: approved