Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі - ТОВ "ФК "ЄАПБ") звернулося з позовом до суду про стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 18477-01/2024 від 21.01.2024 у розмірі 14375,00 грн, в якому також просить стягнути з відповідачки судові витрати. Позов обґрунтовано тим, що 21.01.2024 між ТОВ "Стар Файненс Груп" та [PERSON] в електронній формі укладено договір про надання фінансового кредиту № 18477-01/2024. 24.06.2024 між ТОВ "Стар Файненс Груп" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу №24062024, у відповідності до умов якого ТОВ "Стар Файненс Груп" передає (відступає) за плату, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає права грошової вимоги до Боржників, які вказані у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до вищевказаного договору факторингу ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] у загальній сумі 14375,00 грн., які складаються з заборгованості за основною сумою боргу - 5000,00 грн. та 9375,00 грн. - заборгованості за відсотками. 16.07.2025 ухвалою судді відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності та вказав про відсутність заперечень проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Ухвалу про відкриття провадження та копію позову з додатками отримала 13.11.2025, у визначений їй строк відзиву на позов або інших клопотань суду не подала. З урахуванням положень ст.ст. 128, 223, 280 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 21.01.2024 між ТОВ "Стар Файненс Груп" та [PERSON] в електронній формі укладено договір про надання фінансового кредиту № 18477-01/2024. Згідно з умовами договору товариство надає клієнту ( [PERSON] ) кредит у розмірі 5000,00 грн. строком на 100 днів, до 29.04.2024, тип процентної ставки - фіксована та становить 2,50 % вдень (а.с. 5-8). Також, відповідачкою в електронній формі підписано паспорт споживчого кредиту в якому закріплена загальна інформація щодо умов кредитування (а.с. 9). 24.06.2024 між ТОВ "Стар Файненс Груп" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу № 24062024 у відповідності до умов якого ТОВ "Стар Файненс Груп" передає (відступає) за плату, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає права грошової вимоги до Боржників, які вказані у реєстрі боржників (а.с. 10-14). Відповідно до Реєстру боржників до вищезгаданого договору факторингу ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло право грошової вимоги за кредитним договором №18477-01/2024 до відповідачки [PERSON] у загальній сумі 14375,00 грн., з яких 5000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 9375,00 грн. - заборгованість за відсотками (а.с. 17). Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема і в наслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується ЗУ "Про електронну комерцію" (далі - Закон). Згідно зі ст.12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 розділу ІІІ (Позика) ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 (Кредит) і не впливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем ТОВ "ФК "ЄАПБ" не надано доказів на підтвердження передачі грошей (зарахування коштів) відповідачці. Позивач ТОВ "ФК "ЄАПБ" на підтвердження заявлених вимог про стягнення заборгованості з відповідачки за договором про надання фінансового кредиту №18477-01/2024 від 21.01.2024 надало суду: копії договору про надання фінансового кредиту, паспорта споживчого кредиту до договору, договору факторингу, акта прийому-передачі реєстру боржинків, платіжну інструкцію № 341 від 27.06.2024 про оплату за відступленя прав вимоги згідно договору факторингу, витяг з реєстру боржників та розрахунок заборгованості. Проте, вказані документи підтверджують лише умови кредитування та переуступку права вимоги попереднім кредитором до ТОВ "ФК "ЄАПБ", та не є належними та допустимими доказами надання кредитних коштів та користування ними відповідачкою. Позивач несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Враховуючи те, що письмові матеріали справи не містять належних та допустимих доказів отримання відповідачкою кредитних коштів, суд приходить до висновку, що позов ТОВ "ФК "ЄАПБ" до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволенню не підлягає у зв`язку з не доведенням позивачем факту перерахування коштів на виконання умов договору про надання фінансового кредиту, а також фактичного користування відповідачкою кредитними коштами. Згідно положення ст. 141 ЦПК України та наведеного висновку суду, судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed