Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

Позиції позивача та відповідача, інших учасників справи У квітні 2025 року до Київського районного суду м. Одеси з позовом звернулося Комунальне некомерційне підприємство «Міська клінічна лікарня № 10» Одеської міської ради (далі також позивач, КНП «МКЛ № 10») до Громадської організації «Антикорупційний вимір» (далі також відповідач-1) про визнання недостовірною інформацію, розміщену на веб-сайті Інтернет-видання «Антикорупційний вимір» у публікації під заголовком «Наче розбомбили: 10-та одеська лікарня працює без відповідного укриття»; зобов`язання відповідача-1 спростувати недостовірну інформацію шляхом оприлюднення на веб-сайті відповідного рішення суду; стягнення з відповідача-1 моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. Ухвалою суду від 09.05.2025 позов залишено без руху. 16.05.2025 після усунення недоліків подано уточнений позов КНП «МКЛ № 10», генерального директора КНП «МКЛ № 10» [PERSON] (далі також позивач-2) до Громадської організації «Антикорупційний вимір», керівника громадської організації Гуцол Катерини Михайлівни (далі також відповідач-2), автора статті [PERSON] (далі також відповідач-3) про визнання недостовірною інформації, розміщеної на веб-сайті Інтернет-видання «Антикорупційний вимір» в публікації під заголовком «Наче розбомбили: 10-та одеська лікарня працює без відповідного укриття»; зобов`язання відповідача-1 спростувати недостовірну інформацію шляхом оприлюднення на веб-сайті відповідного рішення суду; стягнення з відповідача-1 моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. Згідно з прохальною частиною уточненого позову позивачі просять визнати недостовірною та спростувати інформацію, викладену в оспорюваній статті, а саме: - викладену в заголовку статті: «Наче розбомбили: 10-та одеська лікарня працює без відповідного укриття»; - викладену у тексті статті: «Укриття приховують від пацієнтів ? Знайти таблички з вказівником «Укриття» у великій багатоповерховій лікарні на декілька корпусів задача із зірочкою треба питати в медичного персоналу, де можна знайти захист під час повітряної тривоги»; - викладену у тексті статті: «Так зване укриття це брудний підвал з п`ятьма стільцями»; - викладену у тексті статті: «Медперсонал під час тривоги пацієнтів не виводить. Пацієнтів не попереджають про небезпеку … регулярно не працюють ліфти для пацієнтів»; - викладену у тесті статті: «… одна з опорних лікарень Одеси, де в тому числі лікують постраждалих від збройної агресії рф, має необлаштовані укриття для захисту від атак ворога … схоже, роботи проводили лише на папері». В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] на веб-сайті «Антикорупційний вимір» в мережі Інтернет опубліковано статтю під назвою: «Наче розбомбили: 10-та одеська лікарня працює без відповідного укриття». На думку позивача, текст вказаної статті містить недостовірну інформацію, яка підриває ділову репутацію КНП «МКЛ № 10» та генерального директора медичного закладу Себова Д.М., посягає на його честь та гідність, відтак підлягає спростуванню. Стаття містить недостовірні фактичні твердження, які викладені без посилання на джерела інформації та без надання даних, що свідчать про попередню перевірку достовірності поданої інформації. Позивач відмічає, що ним вжито усіх заходів, які необхідні для спростування недостовірної інформації в позасудовому порядку, однак відповідачі у цьому відмовили. Водночас відповідачами у справі визначені Громадська організація «Антикорупційний вимір», як суб`єкт у сфері онлайн-медіа та власник веб-сайту під назвою «Антикорупційний вимір», керівник громадської організації Гуцол Катерина Михайлівна та автор статті журналіст [PERSON] . На обґрунтування своєї правової позиції позивач покликався на приписи ст. 94, 277, 299, 302 ЦК України в частині права за захист ділової репутації юридичної особи, честі та гідності фізичної особи шляхом спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди. Указані обставини стали підставою для звернення з цим позовом до суду. У відзиві на позов представник відповідачів Васильняк Р.І. повідомив, що позовні вимоги відповідачі не визнають в повному обсязі. Підтвердив факт авторства відповідача-3 та розміщення оспорюваної статті на онлайн-ресурсі відповідача-1. Однак вказав на безпідставність заявлених позовних вимог. Висловлювання та посилання на фактичні обставини у статті є достовірними та мають ознаки оціночних суджень автора статті, що частково базуються на висловлюванні іншої особи, отже не підлягають спростуванню. Стаття написана професійним журналістом з метою привернути увагу суспільства до відсутності укриттів в лікарні під час повномасштабного вторгнення РФ. В обґрунтування своєї правової позиції представник відповідачів покликався на приписи ст. 277 ЦК України, ст. 32 Конституції України щодо права особи на спростування недостовірної інформації або надання відповіді; на положення ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ст. 5, 29, 30 Закону України «Про інформацію» в частині поширення суспільно необхідної інформації та встановлення презумпції правдивості оціночних суджень. Доказів завдання моральної шкоди не надано. У відповіді на відзив представник позивачів [PERSON] зазначила, що у тексті оспорюваної статті авторкою використані саме твердження, а не оціночні судження. Фактичні обставини, на які посилаються відповідачі, не відповідають дійсності. Назва статті та її текст носять упереджений характер та є негативними відносно діяльності КНП «МКЛ № 10» та її генерального директора [PERSON] , кваліфікуються представником позивачів як втручання у право позивачів на недоторканність їх ділової репутації, шляхом її приниження, що потребує спростування. У запереченні на відповідь на відзив представник відповідачів Васильняк Р.І. повідомив, що питання віднесення інформації до фактичних тверджень або оціночних суджень належить до компетенції суду. Зазначив, що позивачами не доведено недостовірності інформації, викладеної в оспорюваній статті, а також негативний вплив цієї інформації на ділову репутацію позивачів. Інших заяв по суті справи до суду не надходило. Заяви та клопотання учасників справи 09.06.2025 до суду надійшло клопотання представника відповідачів Васильняка Р.І. про залишення позову без руху. Ухвалою суду від 11.06.2025 клопотання частково задоволено. Позов залишено без руху у зв`язку з необхідністю додаткової сплати судового збору. 16.06.2025 до суду представником позивачів Чурсовою В.О. подано докази усунення виявлених недоліків. Розгляд справи продовжено. Ухвалою суду від 04.11.2025, зазначеною у протоколі судового засідання, продовжено розгляд справи. До матеріалів долучено заяви по суті справи (відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив) та надані сторонами докази. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 20.05.2025 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 11.06.2025. У подальшому розгляд справи неодноразово відкладався на 08.07.2025, 25.07.2025, 10.09.2025, 02.10.2025, 04.11.2025, 26.11.2025 з різних підтав. Ухвалою суду від 26.11.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду на 17.12.2025. У судовому засіданні, 17.12.2025, представник позивача Чурсова В.О. позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач-2 Гуцол К.М. та представник відповідача-1 Кравченко О.В. у задоволенні позову просили відмовити. Фактичні обставини справи Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд доходить такого висновку. Судом установлено, що Громадська організація «Антикорупційний вимір» (код ЄДРПОУ № 45294422) зареєстрована 31.10.2023 за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13.02.2025. Керівником громадської організації визначена Гуцол Катерина Михайлівна. Представником зазначена Кравченко Олена Василівна. До видів діяльності громадської організації віднесено, зокрема, оброблення даних та розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з цим діяльність. Згідно з рішенням Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 11.12.2023 № 1771 зареєстровано Громадську організацію «Антикорупційний вимір» у Реєстрі суб`єктів у сфері медіа із ідентифікуючими даними: - суб`єкт у сфері онлайн-медіа, - ідентифікатор медіа R40-02257, - адреса, за якою здійснюється редакційний контроль [ADDRESS] , - кінцевий бенефіціарний власник відсутній, - вид онлайн-медіа веб-сайт, - назва онлайн-медіа - «Антикорупційний вимір», - для сервісів, що надаються через мережу Інтернет ІР-адреса: [NUMBER] , - доменне ім`я: «anticorruption-vymir.com.ua», - реєстрант: Кравченко Олена Василівна, - територія надання сервісу територія України. Зміст понять «веб-сайт» та «домен (доменне ім`я)» розкривається через їх визначення у релевантному законодавстві України. Так, веб-сайт сукупність програмних засобів, розміщених за унікальною адресою в обчислювальній мережі, у тому числі в мережі Інтернет, разом з інформаційними ресурсами, що перебувають у розпорядженні певних суб`єктів і забезпечують доступ юридичних та фізичних осіб до цих інформаційних ресурсів та інших інформаційних послуг через обчислювальну мережу (п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»). Домен частина ієрархічного адресного простору мережі Інтернет, що має унікальну назву (доменне ім`я), що її ідентифікує, обслуговується групою серверів доменних імен та централізовано адмініструється (ч. 1 ст. 2 Закону України «Про електронні комунікації»). Згідно зі Звітом ТОВ «Центр компетенції з формування доказів у мережі Інтернет «Веб-Фікс» від 04.03.2025 за № 57/2025-ЗВ, за заявою представника позивачів проведено огляд та фіксацію змісту веб-сторінки на веб-сайту «Антикорупційний вимір» в мережі Інтернет станом на 13.02.2025, за результатами якого установлено, що на вказаному веб-сайті [INFO] розміщено статтю [PERSON] під назвою: « [INFO] » за інтернет-посиланням: [INFO] . Стаття має такий зміст: «Наче розбомбили: 10-та одеська лікарня працює без відповідного укриття [PERSON] на 31.01.2025. З початком повномасштабного вторгнення росія неодноразово била ракетами та бомбами по українських лікарнях. Так, [INFO] здійснили авіаудар по пологовому будинку в Маріуполі. Тоді загинули троє людей. У грудні 2024-го росія вдарила балістичною ракетою по лікарні в Запоріжжі, вбивши 11 людей. 33 людини загинули після російської ракетної атаки на київську лікарню Охматдит влітку минулого року. Одеса також регулярно перебуває під ударами російської федерації по місту б`ють як ірано-російські безпілотники, так і ракети. Вочевидь, укриття в одеських лікарнях мають бути у пріоритеті. Однак, схоже, за майже три роки повномасштабної війни захисні споруди в деяких медичних закладах міста існують лише на папері. «Антикорупційний вимір» перевірив укриття в одеській міській клінічній лікарні №10. І, здається, захисна споруда вже колись була розбомблена. Деталі у статті. Укриття приховують від пацієнтів ? Знайти таблички з вказівником «укриття» в великій багатоповерховій лікарні на декілька корпусів задача з зірочкою треба питати в медичного персоналу, де можна знайти захист під час повітряної тривоги. Так зване укриття це брудний підвал з п`ятьма стільцями. Санвузол є, але там навіть немає дверей. Тож, невідомо, як ним користуватись. Незрозуміло також, чи проведена в підвалі належна для укриття вентиляція. При цьому одеська міська клінічна лікарня №10 це кластерний заклад охорони здоров`я. Опорна багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування розрахована на 490 ліжок, крім того, 27 ліжок інтенсивної терапії. Тобто в закладі сотні пацієнтів. Варто також зазначити, що лікарня позиціонується як така, що задіяна в організації медичної допомоги у надзвичайних станах та масовому надходженні пацієнтів, постраждалих внаслідок військової агресії рф проти України. Директором закладу є [PERSON] . Як розповідає пацієнтка лікарні, журналістка Віра Запорожець, з захистом у 10-й лікарні, попри повномасштабну війну, все досить погано: «Ще навесні минулого року мені потрібно було оперувати ногу. Й восени знов. Тож я провела в закладі багато часу самі операції, а потім регулярні перев`язки. Тому знаю ситуацію з середини. Перша моя операція була 29 квітня, коли був приліт в Одесу. Я відходила від наркозу й чула вибух (мова про обстріл «будинку Гаррі Потерра» на Фонтанській дорозі. Тоді загинули четверо людей, 32 людини були поранені, серед них колишній проросійський нардеп [PERSON] ред.). У лікарню почали звозити поранених. Під час мого лікування неодноразово лунали повітряні тривоги. Медперсонал під час тривоги пацієнтів не виводить. Пацієнтів не попереджають про небезпеку. Інформація про укриття є далеко не всюди. Наприклад, я лікувалась на 5-му поверсі одного з корпусів, там усі обмежені в мобільності, а табличок про укриття ніде немає». Також, за словами [PERSON] , у закладі, де лікують від складних хвороб, регулярно не працюють ліфти для пацієнтів: «Ліфт ламався постійно. В тебе травма, ти обмежений у русі. А працює всього один ліфт, який розрахований для перевезення після операції. В нього пускали неохоче і зі скандалом. Весь листопад 2024 року ліфт для пацієнтів не працював. Схоже, там проблема з дахом, який тече, через що ліфт регулярно виходить з ладу. В ліфті, до речі, застрягали й самі лікарі». Віра Запорожець зазначає, що регулярно спускалась у підвал лікарні під час тривог. Але пацієнти туди переважно не ходять, бо мало хто взагалі знає, що в закладі є укриття. Вперше, коли вона туди спустилась, у підвалі не було навіть стільців. За словами журналістки, в лікарні є ще одне укриття в опіковому відділенні, але потрапити туди не вдалось у захисну споруду її не пустили. При цьому приймальне відділення 10-ої лікарні до повномасштабного вторгнення відремонтували по програмі президента України «Велике будівництво», осучаснивши простір. На це витратили десятки мільйонів з бюджету. Але чомусь у закладі не спромоглись відремонтувати належним чином ліфти, дах і укриття, хоча гроші на це виділили. Відсутність захисної споруди під час повномасштабної війни є вкрай небезпечним. Бо ворог, на жаль, часто вдається до терору цивільних. В лікарні звітують: є три укриття. На ремонт виділяли бюджетні гроші На запит «Антикорупційного виміру» директор 10-ї лікарні [PERSON] зазначив: у закладі існують три укриття у трьох різних корпусах. Принаймні на папері існують. З початком повномасштабного вторгнення укриття не ремонтували. Вочевидь, заклад не готували до війни й раніше. Одне з укриттів відремонтували лише у 2023 році. Ремонт обійшовся платникам податків у 180 тис. грн. Підрядником обрали компанію «Центр реконструкції та будівництва». Це ТОВ зареєстрували у 2005 році в Одесі. Компанія регулярно отримує бюджетні підряди, уклавши угод на загальну суму 157,4 млн грн. Чимало робіт у підприємства «Центр реконструкції та будівництва» замовляє саме одеська лікарня №10 заклад уклав із ТОВ договорів на суму понад 23 млн грн. Власниками підприємства значаться три особи [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] . При цьому, як уже писав «Антикорупційний вимір», ТОВ «Центр реконструкції та будівництва» засвітився в розслідуванні щодо розтрати бюджетних коштів на ремонті одеського обласного очного шпиталю для інвалідів війни. За матеріалами слідства, у 2021 році компанія отримала підряд на суму майже 11,2 млн грн. Однак близько 178 тис. грн були незаконно привласнені, вважають у поліції. Наразі директор і співвласник ТОВ [PERSON] проходить обвинуваченим у даній справі. Але це не заважає компанії й надалі отримувати бюджетні підряди. Ще два укриття начебто відремонтували у 2024-му. Себов не надав інформацію, скільки коштів витратили на роботи і кого обрали підрядником, повідомивши, що замовником виступило міське управління капбудівництва. Примітно, що у 2020 році більше мільйона бюджетних гривень виділили на ремонт ліфта лікарні. Однак усього за декілька років ліфт у закладі перестав працювати. Причому гроші на ремонт закладу в цілому виділяли чималі. Так, за інформацією одеського міського департаменту фінансів, протягом 2019-2024 рр. клінічна лікарня №10 на ремонтно-відновлювальні роботи отримала понад 150 млн грн. Укриття на майже 10 мільйонів У міському департаменті охорони здоров`я, який очолює депутат від партії мера Одеси «Довіряй ділам» [PERSON] , повідомили: в лікарні № 10 у трьох підвальних приміщеннях різних корпусів, які рекомендовані як найпростіші укриття, ремонтні роботи проводили у 2023 і 2024 роках. Підрядники вказана вище компанія «Центр реконструкції та будівництва», а також ТОВ «Еко-сепро». Крім цього в лікарні, схоже, заплановано нове будівництво споруди цивільного захисту. Наразі вже виділені бюджетні кошти на експертну оцінку вартості проєктних робіт. Але поки що будівництво не розпочали. Минулого року одеське управління капітального будівництва провело дві закупівлі на проведення поточного ремонту підвальних приміщень 10-ї лікарні вартістю 1,9 млн грн і 8,2 млн відповідно. Першу закупівлю проводили без відкритих торгів, віддавши підряд компанії «Еко-сепро». По другій закупівлі провели відкриті торги, однак дешевшу пропозицію замовник відхилив, хоча компанія й заявила про дискримінаційні вимоги. Врешті-решт підряд також отримало ТОВ «Еко-сепро». Примітно, що в результаті виконання робіт ціну зменшили до 1,7 млн і 7,7 млн грн відповідно. Тож у сукупності підрядник має отримати 9,4 мільйона бюджетних гривень. Продовжений і термін виконання робіт до кінця 2025 року. ТОВ «Еко-сепро» зареєстрували у 2019 році в Одеській області. З 2023 року компанія почала отримувати бюджетні підряди, уклавши за цей час угод на загальну суму майже 54 млн грн. Власником ТОВ указаний [PERSON] . Схоже, його родич працює на фаворита бюджетних торгів монтажником. Усього в компанії, яка регулярно отримує бюджетні мільйони, працюють вісім спеціалістів включно із директором. Як вони тільки все встигають робити ? Окрім ТОВ «Еко-сепро» Коваржик ще у 2023 році був одним з співзасновників компанії «Спецдорстрой», яка також отримувала бюджетні підряди. Так, з 2021 по 2023 рр. підприємство уклало угод на загальну суму більше 10 млн грн. Примітно, що статутний капітал ТОВ складає всього 500 грн. Як раніше писав «Антикорупційний вимір», [PERSON] був відповідачем по справі про стягнення за договором позики у 2018 році він заборгував приватній особі 37,5 тис. дол. США і 1750 євро. Декілька років гроші він не віддавав. Однак у 2023 році боргові зобов`язання [PERSON] визнав схоже, справи його пішли вгору. Нагадаємо, водночас компанії боржника почали активно отримувати бюджетні підряди. При цьому компанія Коваржика «Еко-сепро» наразі засвітилась у справі щодо можливого підроблення документів. За матеріалами слідства, по капітальному ремонту найпростішого укриття в Великодолинському Одеської області внесені недостовірні відомості щодо фактичної кількості проведених робіт. Вартість ремонту за цим договором склала майже мільйон грн. Таким чином, одна з опорних лікарень Одеси, де в тому числі лікують постраждалих від збройної агресії рф, має необлаштовані укриття для захисту від атак ворога. При цьому на ремонт цих укриттів у 10-й лікарні сукупно виділили майже 10 млн грн. Але, схоже, роботи проводили лише на папері. Чимало питань також викликають обрані підрядники, які «засвітились» у кримінальних розслідуваннях, зокрема за розтрату бюджетних коштів» Текст статті супроводжується фотознімками та документами, на які посилається автор. Після публікації та на час судового розгляду будь-яких редакційних правок до статті не вносилося. Публікації цієї статті передувало листування між представниками позивачів та відповідачами. Згідно з відповіддю генерального директора КНП «МКЛ № 10» [PERSON] (долучена до статті на веб-сайті) останній повідомив, що у закладі існує 3 укриття в корпусах «Д», «П», «Е». Означені укриття відремонтовані в 2023-2024 роках. Згідно з план-схемою розташування корпусів КНП «МКЛ № 10», лікарня, зокрема, має такі корпуси: - корпус «В» - стаціонар; - корпус «Д» - відділення реабілітації, урологічне відділення; - корпус «П» - кардіологічне відділення; - корпус «Е» - опікове відділення. Після публікації оспорюваної статті, 18.03.2025 представником позивачів Чурсовою В.О. Громадській організації «Антикорупційний вимір» направлено претензію з вимогою спростування недостовірної інформації, викладеної у статті, та запрошення на відвідування та огляд лікарні та укриттів, які в ній функціонують. У відповіді від 25.03.2025 на претензію представник громадської організації Кравченко О.В. зазначила, що претензія не підкріплена належними доказами, подана після перебігу строку, встановленому чинним законодавством, та не має тексту спростування. Запропоновано узгодити з журналістами строк повторного візиту до лікарні з метою огляду укриттів. На підтвердження наявності та функціональності укриттів в КНП «МКЛ № 10» на час публікації спірної статті представником позивачів [PERSON] надано такі документи: По укриттю в корпусі «П» (кардіологічне відділення): - акт оцінки об`єкта щодо можливості його використання для укриття населення як найпростішого укриття б/н від 23.01.2024, складеного комісією за участі представників ДСНС, Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, відділу поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП України в Одеській області, заступника директора з технічних питань КНП «МКЛ № 10». За результатом огляду підвальне приміщення площею 111,2 кв. м рекомендовано для використання як найпростіше укриття персоналу та пацієнтів; - акт оцінки об`єкта щодо можливості його використання для укриття населення як найпростішого укриття б/н від 23.04.2024, складеного комісією за участі представників ДСНС, Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, відділу поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП України в Одеській області, заступника директора з технічних питань КНП «МКЛ № 10». За результатом огляду підвальне приміщення площею 111,2 кв. м рекомендовано для використання як найпростіше укриття персоналу та пацієнтів; - акт перевірки відповідності протипожежної системи № 21/06/24/СПС від 21.08.2024 ТОВ «Еко-Сепро», складеного комісією уповноважених осіб підприємства, відповідно до якого система автоматичної пожежної сигналізації, евакуації, оповіщення про пожежу та передачі тривожних сповіщень в підвальному приміщенні кардіологічного відділення готова до експлуатації; - акт оцінки об`єкта щодо можливості його використання для укриття населення як найпростішого укриття б/н від 11.09.2024, складеного комісією за участі представників ДСНС, Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, відділу поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП України в Одеській області, заступника директора з технічних питань КНП «МКЛ № 10». За результатом огляду підвальне приміщення площею 111,2 кв. м рекомендовано для використання як найпростіше укриття персоналу та пацієнтів; - акт оцінки об`єкта щодо можливості його використання для укриття населення як найпростішого укриття б/н від 30.10.2024, складеного комісією за участі представників ДСНС, Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, відділу поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП України в Одеській області, заступника директора з технічних питань КНП «МКЛ № 10». За результатом огляду підвальне приміщення площею 111,2 кв. м рекомендовано для використання як найпростіше укриття персоналу та пацієнтів; По укриттю в корпусі «Д» (урологічне відділення): - акт оцінки об`єкта щодо можливості його використання для укриття населення як найпростішого укриття б/н від 23.01.2024, складеного комісією за участі представників ДСНС, Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, відділу поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП України в Одеській області, заступника директора з технічних питань КНП «МКЛ № 10». За результатом огляду підвальне приміщення площею 77,9 кв. м рекомендовано для використання як найпростіше укриття персоналу та пацієнтів; - акт оцінки об`єкта щодо можливості його використання для укриття населення як найпростішого укриття б/н від 23.04.2024, складеного комісією за участі представників ДСНС, Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, відділу поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП України в Одеській області, заступника директора з технічних питань КНП «МКЛ № 10». За результатом огляду підвальне приміщення площею 77,9 кв. м рекомендовано для використання як найпростіше укриття персоналу та пацієнтів; - акт оцінки об`єкта щодо можливості його використання для укриття населення як найпростішого укриття б/н від 11.09.2024, складеного комісією за участі представників ДСНС, Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, відділу поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП України в Одеській області, заступника директора з технічних питань КНП «МКЛ № 10». За результатом огляду підвальне приміщення площею 77,9 кв. м рекомендовано для використання як найпростіше укриття персоналу та пацієнтів; - акт оцінки об`єкта щодо можливості його використання для укриття населення як найпростішого укриття б/н від 30.10.2024, складеного комісією за участі представників ДСНС, Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, відділу поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП України в Одеській області, заступника директора з технічних питань КНП «МКЛ № 10». За результатом огляду підвальне приміщення площею 77,9 кв. м рекомендовано для використання як найпростіше укриття персоналу та пацієнтів; По укриттю в корпусі «Е» (опікове відділення): - акт оцінки об`єкта щодо можливості його використання для укриття населення як найпростішого укриття б/н від 23.04.2024, складеного комісією за участі представників ДСНС, Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, відділу поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП України в Одеській області, заступника директора з технічних питань КНП «МКЛ № 10». За результатом огляду підвальне приміщення площею 153,5 кв. м рекомендовано для використання як найпростіше укриття персоналу та пацієнтів; - акт перевірки відповідності протипожежної системи № 21/06/24/СПС від 21.08.2024 ТОВ «Еко-Сепро», складеного комісією уповноважених осіб підприємства, відповідно до якого система автоматичної пожежної сигналізації, евакуації, оповіщення про пожежу та передачі тривожних сповіщень в підвальному приміщенні опікового відділення готова до експлуатації; - акт оцінки об`єкта щодо можливості його використання для укриття населення як найпростішого укриття б/н від 30.10.2024, складеного комісією за участі представників ДСНС, Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, відділу поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП України в Одеській області, заступника директора з технічних питань КНП «МКЛ № 10». За результатом огляду підвальне приміщення площею 153,5 кв. м рекомендовано для використання як найпростіше укриття персоналу та пацієнтів; - акт оцінки об`єкта щодо можливості його використання для укриття населення як найпростішого укриття б/н від 13.12.2024, складеного комісією за участі представників ДСНС, Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, відділу поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП України в Одеській області, заступника директора з технічних питань КНП «МКЛ № 10». За результатом огляду підвальне приміщення площею 153,5 кв. м рекомендовано для використання як найпростіше укриття персоналу та пацієнтів; Згідно наказу генерального директора КНП «МКЛ № 10» Себова Д.М. від 08.05.2024 № 98 «Про організацію додаткових заходів з оцінки стану готовності захисних споруд цивільного захисту КНП «МКЛ № 10» ОМР» у лікарні забезпечено цілодобовий безперешкодний доступ пацієнтів та персоналу до укриттів, забезпечено позначення найпростіших укриттів та облаштування покажчиками маршруту до них. Упроваджено інформативну добровільну згоду для кожного пацієнта щодо роз`яснення наявності укриттів та порядку евакуації до них. Щодо належної роботи ліфтів представником позивачів Чурсовою В.О. надано відповідь від 13.11.2025 ТОВ «Сталь Сейд» на адвокатський запит, яке здійснює ремонт та обслуговування ліфтів лікарні, відповідно до якої у період 2024 року в корпусі «В» (стаціонар) мали місце несправності ліфтів у період 14-18.02.2024, 03-05.06.2024, 08-16.12.2024. При цьому, в корпусі налічується 2 вантажних і 1 пасажирський ліфт. Відтак у разі несправності одного з них, два інших використовувалися для перевезення пацієнтів та персоналу. Отже, з аналізу заяв по суті справи та наданих сторонам доказів на їх підтвердження, випливає, що позивачами та відповідачами не оспорюється факт публікації статті на веб-сайті «Антикорупційний вимір» в мережі Інтернет під назвою: «Наче розбомбили: 10-та одеська лікарня працює без відповідного укриття», однак позивач вказує на недостовірність поширеної інформації у цій статті, яку просить спростувати. Мотиви прийнятого рішення Надаючи правову кваліфікацію встановленим обставинам, суд зазначає, що спірні правовідносини з приводу захисту ділової репутації юридичної особи врегульовані положеннями Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ЦК України, Закону України «Про медіа», Закону України «Про інформацію». При цьому, застосовуючи правові норми до спірних правовідносин та визначаючи їх зміст шляхом тлумачення, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка є джерелом права в Україні, та відповідно до якої національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (п. 45, рішення ЄСПЛ від 06.12.2007, справа «Воловік проти України», заява № 15123/03). Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 1, 2 ст. 15 ЦК України). Відповідно до ч. 2, 4 ст. 32 Основного Закону, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Водночас, приписи ст. 34 Конституції України гарантують кожному право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір (ч. 1, 2). Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя (ч. 3). Положення цієї статті Конституції України кореспондуються з положеннями ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів (ч. 1). Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду (ч. 2). Юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу. Захист особистих немайнових прав юридичної особи у зв`язку із завідомо неправдивим повідомленням або неумисним повідомленням недостовірної інформації щодо її уповноваженої (посадової чи службової) особи про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України «Про запобігання корупції» у порядку, передбаченому цим Законом, здійснюється у такому самому обсязі, що і особистих немайнових прав фізичних осіб (ч. 1, 2 ст. 94 ЦК України). Відповідно до ч. 2, 4, 6 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших медіа, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж медіа в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Як зазначив Пленум Верховного Суду України у постанові від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі також постанова Пленуму № 1) недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила (п. 15 постанови Пленуму). При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право (п. 15 постанови Пленуму). Так, предметом позову у цій справі є визнання недостовірною інформації та її спростування. Відтак, позивачу необхідно довести перед судом, що інформація, зазначена в оспорюваній статті, є недостовірною, тобто такою, що не відповідає дійсності або викладена неправдиво, отже містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Проаналізувавши зміст оспорюваної статті, її назву та висловлювання автора, які на думку позивача, містять недостовірну інформацію, суд відмічає, що назва (заголовок) статті: «Наче розбомбили: 10-та одеська лікарня працює без відповідного укриття» має узагальнюючий характер відносно змісту статті та стисло відображає думку автора, яку вона вважала за необхідне донести до читача. Назва статті викладена у стверджувальній формі, відтак з її змісту прямо випливає фактичне твердження, що у КНП «МКЛ № 10» відсутнє будь-яке належне укриття. Указану думку автор статті підсумовує в останньому абзаці, яким закінчує викладену у тесті статті інформацію, а саме, що «… одна з опорних лікарень Одеси, де в тому числі лікують постраждалих від збройної агресії рф, має необлаштовані укриття для захисту від атак ворога …». Продовження думки автора фразою «… схоже, роботи проводили лише на папері» - має форму припущення, але в контексті попереднього твердження сприймається стороннім читачем як констатація факту відсутності будь-яких належних укриттів в КНП «МКЛ № 10» та розкрадання бюджетних коштів, виділених для їх облаштування. Аналізуючи вислів автора: «Укриття приховують від пацієнтів ? Знайти таблички з вказівником «укриття» в великій багатоповерховій лікарні на декілька корпусів задача з зірочкою треба питати в медичного персоналу, де можна знайти захист під час повітряної тривоги. Так зване укриття це брудний підвал з п`ятьма стільцями» суд зазначає, що автор статті, подаючи інформацію таким чином, констатує відсутність покажчиків напряму руху до укриттів та їх неналежний стан в конкретному корпусі та узагальнює факт відсутності покажчиків напряму руху до укриттів та їх наналежний стан в усіх інших корпусах лікарні. Отже, зазначений висновок автора також викладений у виді фактичного твердження, що стосується всіх корпусів лікарні, що завуальовано представлено в тексті за допомогою художніх прийомів як роздуми автора. З цього приводу суд зазначає, що фактично автор статті перебувала в одному з корпусів лікарні, а саме в корпусі «В» (стаціонар). При чому факт проведення в цьому корпусі ремонтних робіт із метою облаштування укриття не заперечувався представником позивача з самого початку. Натомість наявність належних укриттів в інших корпусах лікарні: корпусі «Д» (відділення реабілітації, урологічне відділення), корпусі «П» (кардіологічне відділення) та корпусі «Е» (опікове відділення) підтверджено наданими актами перевірки відповідності протипожежної системи та актами оцінки об`єкта щодо можливості його використання для укриття населення як найпростішого укриття, складеними у 2024 році Отже, станом на січень 2025 року в КНП «МКЛ № 10»функціонувало 3 належні укриття для захисту персоналу та пацієнтів. Відтак інформація автора про їх відсутність не відповідає дійсності. У подальшому, наявність та задовільний стан цих укриттів підтверджено фотографічними матеріалами, долученими до позову, а також протоколом огляду укриттів від 09.06.2025, проведеного слідчим СВ ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області із застосуванням відеозйомки в рамках розслідування кримінального провадження. Також автор у своїй статті посилається на інтерв`ю з пацієнткою лікарні Вірою Запорожець, зі слів якої стверджує, що «Медперсонал під час тривоги пацієнтів не виводить. Пацієнтів не попереджають про небезпеку … регулярно не працюють ліфти для пацієнтів». Як установлено з наданої представником відповідачів копії виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, [PERSON] , 1984 року народження, дійсно проходила лікування в КНП «МКЛ № 10» у період з 29.04.2024 по 02.05.2024 у відділенні політравми (корпус «В»). Водночас, як повідомили відповідач-2 та представник відповідача-1 в судовому засідання, автор статті відвідувала лікарню у січні 2025 року (також корпус «В»), безпосередньо перед написанням статті. Зазначена інформація була подана автором зі слів іншої особи, при цьому достовірність цієї інформації автором не перевірялася. Факт належної роботи ліфтів в корпусах лікарні та наявність покажчиків до укриттів підтверджено відповіддю ТОВ «Сталь Сейд» від 13.11.2025 на адвокатський запит та заходами, направленими на виконання наказу генерального директора КНП «МКЛ № 10» Себова Д.М. від 08.05.2024 № 98 «Про організацію додаткових заходів з оцінки стану готовності захисних споруд цивільного захисту КНП «МКЛ № 10» ОМР». Також суд відмічає, що медперсонал лікарні та пацієнти зокрема особисто приймають рішення про евакуацію до укриття в залежності від рівня небезпеки в кожному індивідуальному випадку. Повітряні тривоги під час війни є тривалими та мають місце кожного дня. Цей факт є загальновідомим, тому в силу ч. 3 ст. 82 ЦПК України не потребує доказування. Однак, виходячи з твердження автора статті, пацієнтам та медперсоналу необхідно знаходитися в укритті (в підвальному приміщенні) кожного разу під час оголошення повітряної тривоги, тобто достатньо тривалий час, що не може бути забезпечено під час кожної повітряної тривоги в силу об`єктивних причин, пов`язаних із необхідністю отримання окремими категоріями пацієнтів належної (часто невідкладної) медичної допомоги та виконання медичним персоналом лікарні своїх безпосередніх посадових обов`язків, пов`язаних зі збереженням життя та здоров`я їхніх пацієнтів. Відтак указана інформація автора статті також не відповідає дійсності. Викладені висновки суду відповідачами не спростовані. Також суд відмічає, що медперсонал лікарні та пацієнти зокрема особисто приймають рішення про евакуацію в укриття в залежності від рівня небезпеки. Повітряні тривоги під час війни є тривалими (багатогодинними), які займають більшу частину доби та мають місце кожного дня. Цей факт є загальновідомим, тому в силу ч. 3 ст. 82 ЦПК України не потребує доказування. Відтак, виходячи з твердження автора статті, пацієнтам та медперсоналу практично увесь час лікування необхідно знаходитися в укритті (в підвальному приміщенні), що не може бути об`єктивно забезпечено під час кожної протиповітряної тривоги. Відтак указана інформація автора статті також не відповідає дійсності. Викладені висновки суду відвідачами не спростовані. Відповідно до положень ст. 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень(ч. 1). Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому медіа з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду (ч. 2). Суб`єкти інформаційних відносин звільняються від відповідальності за розголошення інформації з обмеженим доступом, якщо суд встановить, що ця інформація є суспільно необхідною (ч. 3). Таким чином, відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (п. 19 постанови Пленуму № 1). У своїй судовій практиці ЄСПЛ неодноразово наголошував, що втручання в свободу вираження власних думок та поглядів порушує свободу висловлення думки в трьох випадках: якщо воно здійснено не на підставі закону, якщо воно не переслідує допустимої мети або якщо воно порушує баланс між метою, заради якої здійснено втручання, і свободою вираження думки. Правдивість оціночних суджень не припускає можливості доказування, і оціночні судження дійсно слід відрізняти від фактів, існування яких може бути підтверджене. Однак, навіть коли йдеться про оціночні судження, висновок щодо дотримання балансу між свободою вираження поглядів та інтересами суспільства, що охороняються державою, може залежати від того, чи існують фактичні підстави для подібних суджень, оскільки навіть оціночне судження за відсутності будь-яких фактичних підстав для висловлювання такого може виходити за рамки того, що охороняється свободою слова. Фізична особа, яка поширює інформацію, зобов`язана переконатися в її достовірності. Фізична особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел (інформація органів державної влади, органів місцевого самоврядування, звіти, стенограми тощо), не зобов`язана перевіряти її достовірність та не несе відповідальності в разі її спростування (ч. 2 ст. 302 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 117 Закону України «Про медіа» суб`єкти у сфері медіа та їх працівники не несуть відповідальності за поширення інформації, забороненої цим Законом, а також інформації, що не відповідає дійсності, порушує права і законні інтереси особи, якщо ця інформація: 1) є дослівним або у переказі без спотворення суті відтворенням матеріалів, опублікованих іншим зареєстрованим медіа, або точним за змістом відтворенням оригінальних матеріалів іноземного медіа з посиланням на них; 2) була отримана у відповідь на запит на інформацію, поданий відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації», або у відповідь на звернення, подане відповідно до Закону України «Про звернення громадян»; 3) містилася в офіційних повідомленнях або одержана від державних органів, органів місцевого самоврядування (в тому числі іноземних) у письмовій формі, в тому числі була оприлюднена на їхніх веб-сайтах та сторінках на платформах спільного доступу до інформації; 4) є дослівним відтворенням публічних виступів чи повідомлень юридичних осіб, державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, народних депутатів України, кандидатів на виборні посади; 5) поширювалася без попереднього запису та містилася у виступах осіб, які не є працівниками відповідного суб`єкта у сфері медіа, якщо працівники такого суб`єкта вжили заходів щодо припинення порушення. У справі, що розглядається, автор статті «Наче розбомбили: 10-та одеська лікарня працює без відповідного укриття» та головний редактор громадської організації, не перевіривши достовірності інформації, на яку вказує позивач, не вживши достатніх заходів для перевірки фактів, на яких базуються висновки автора та особи, на яку автор посилається, як на джерело отримання інформації, допустила поширення інформації, яка не відповідає дійсності та викладена неправдиво. Не дивлячись на надання інформації КНП «МКЛ № 10» на запит Громадської організації «Антикорупційний вимір» про наявність на час публікації оспорюваної статті 3-х діючих укриттів у медичному закладі, автор статті проігнорувала вказані доводи. Як наслідок, в результат дій відповідачів відбулося приниження ділової репутації КНП «МКЛ № 10» та генерального директора [PERSON] , заподіяння шкоди його честі та гідності, що обумовлює необхідність спростування поширеної недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди, завданої таким поширенням. Загалом Громадська організація «Антикорупційний вимір» проводить значну роботу, направлену на виявлення різного роду корупційних «схем» і правопорушень у діяльності підприємств, особливо державного сектору економіки, та бюджетних установ. Хоча факт наявності/відсутності укриттів не відноситься до інформації, що містить державну таємницю, однак ця інформація є чутливою для населення під час війни з РФ та постійними ракетними обстрілами м. Одеси. Відтак, перед публікацією подібної інформації необхідно зважувати на суспільний інтерес до опублікованої інформації з інтересами держави у сфері оборони та цивільного захисту населення. З певних чутливих питань, під час війни, необхідно обмежитися зверненням до правоохоронних органів, органів місцевого самоврядування та військових адміністрацій, щоб не показувати ворогу слабкі місця в обороні, викриваючи певні корупційні «схеми». Щодо відшкодування моральної шкоди В контексті відшкодування моральної шкоди, завданої генеральному директору КНП «МКЛ № 10» Себову Д.М. публікацією означеної статті відповідачами, яка містить недостовірну інформацію, суд зазначає, що згідно з положеннями ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини (ч. 1 ст. 1167 ЦК України) У постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі також постанова Пленуму № 4) зазначено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 5, 9 постанови Пленуму № 4). Далі, в контексті відшкодування моральної шкоди, завданої КНП «МКЛ № 10» публікацією означеної статті відповідачами, яка містить недостовірну інформацію, суд зазначає, що під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, потрібно розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошення комерційної таємниці, також вчинення дій спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності (п. 3 постанови Пленуму № 4). Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин (п. 4 постанови Пленуму № 1). Наявність високого ступеня ділової репутації у медичного закладу є одним із його ключових нематеріальних активів, що свідчить про відповідне реноме та престиж конкретного медичного закладу на місцевому/регіональному/національному рівні. Ділова репутація формується протягом тривалого часу на підставі наявності професійного досвіду в лікарів, які працюють у даному медичному закладі, відповідального ставлення до пацієнтів, чесності, прозорості у фінансовій діяльності, вибудовування партнерських відносин із державними структурами та громадськістю. Тому повідомлення в оспорюваній статті інформації, яка не відповідає дійсності, ставить під сумнів ділову репутацію КНП «МКЛ № 10» та професійні якості його керівництва в контексті належного забезпечення безпеки пацієнтів та персоналу; дискредитує фахові компетентності колективу медпрацівників цього медичного закладу; може бути причиною упередженого ставлення й недовіри до нього з боку пацієнтів та контрагентів, створювати враження системних порушень у роботі лікарні, а також формувати соціальну напругу навколо медичного закладу, ускладнюючи його функціонування в адміністративному сенсі й перешкоджаючи таким чином роботі медичного персоналу, належне та своєчасне виконання професійних обов`язків яким є первинним для збереження здоров`я та життя населення під час війни. Для задоволення позову про захист ділової репутації юридичної особи достатньо встановлення факту поширення недостовірної інформації негативного характеру, яка стосується її діяльності, без необхідності доведення настання конкретних негативних наслідків. Відтак шкода діловій репутації презюмується самим фактом поширення недостовірних відомостей. Відсутність доказів реальних майнових втрат не є підставою для відмови у захисті ділової репутації, оскільки негативний вплив на репутацію є очевидним і не потребує окремого доведення. Означені висновки підтвердженні судовою практикою ЄСПЛ в яких Європейський суд констатує порушення норм Конвенції та присуджує стягнення моральної шкоди, покликаючись виключно на факт порушення, презюмуючи настання шкоди без наявності доказів завдання такої. Відтак, у цій справі позивачем доведено заподіяння відповідачами моральної шкоди у виді приниження та підриву ділової репутації як КНП «МКЛ № 10» так і генерального директора [PERSON] , порушення (посягання) його честі та гідності. Оскільки з прохальної частини позову щодо відшкодування моральної шкоди вбачається, що шкоду необхідно відшкодувати саме на користь позивача юридичної особи в особі генерального директора з відповідача-1, суд,

Outcome: partial