Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» звернулося до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.01.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено договір позики №657750602 на суму 35000 грн. 18.03.2025 між Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № МВ-ТП/27. Первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання Договору факторингу підписали реєстр прав вимоги, за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги. Враховуючи те, що реєстр прав вимоги містить інформацію щодо великої кількості позичальників, із зазначенням персональних даних інших фізичних осіб, які не мають відношення до предмета позову, позивачем було надано витяг з реєстру прав вимог, що містить лише дані щодо відповідача. Відповідач вимоги договору не виконав, в зв`язку з чим в нього виникла заборгованість в розмірі 106687 грн. Позивач просить стягнути з відповідача 106687 грн заборгованості (з яких 35000 грн заборгованості за кредитом та 71687 грн заборгованості за процентами за користування кредитом), а також понесені судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу. Судом вжито усіх заходів для повідомлення відповідача, однак, відповідач в судові засідання не з`явився та не скористався процесуальним правом подачі відзиву чи заперечень на позовну заяву. 2. Заяви та клопотання сторін. Представниця позивача звернулася з клопотанням про розгляд справи у відсутності представника позивача, просила позов задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, з заявами чи клопотаннями не звертався, хоча була належим чином повідомлений про час та місце розгляду справи. 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 06.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. За правилами п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки учасники розгляду справи не з`явилися у судове засідання, суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін за наявними матеріалами справи. Оскілький відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не подав відзиву, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, то згідно з ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд протокольною ухвалою від 29.12.2025 ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 10.01.2025 [PERSON] уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» кредитний договір №657750602 у формі електронного документу з використанням електронного підпису та надано йому кредит на суму 35000 грн. Згідно з п.п. 2.1-2.2 Кредитного договору № 657750602 кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 35000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Згідно з частиною 3 укладеного договору кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту та автоматично продовжений. Відповідно до п. 8.1 кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у розмірі та порядку, що встановлені цим договором. Інших витрат позичальника договором не передбачено. Відповідно до п. 8.3 договору базова процентна ставка складає 0,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 357,7 % річних. Пунктом 8.5 визначено розмір комісії, що нараховується за надання першого траншу за договором, та становить 1750 грн. Відповідач підписав запропонований кредитний договір одноразовим ідентифікатором UYHG /арк. справи 44 на звороті/. Доказом, що кредитор виконав своїх зобов`язання, є підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів, складене ТОВ «ПрофітГід» /арк. справи 49/. 18.03.2025 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу №МВ-ТП/27 /арк. справи 21-24/. Відповідно до Реєстру прав вимоги за Договором факторингу №МВ-ТП/27 від 18.03.2025 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 657750602 від 10.01.2025. З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 10.06.2025 у [PERSON] наявна заборгованість перед позивачем /арк. справи 28-29/. На момент подачі позову позивач просить стягнути з відповідача 106687 грн, з яких 35000 грн заборгованості за кредитом та 71687 грн заборгованості за процентами за користування кредитом. 5. Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Передача права вимоги від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до позивача стверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами. Як вказує позивач у своїй позовній заяві, відповідачем не виконано належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно з ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). За частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Будь-яких конкретних правових доказів про повне або часткове спростування позовних вимог про стягнення кредиту та процентів, стороною відповідача суду не надано і судом не здобуто. З урахуванням викладеного суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. 6. Оцінка суду. З матеріалів справи встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання, надавши відповідачеві кредит у встановленому в договорі про надання банківських послуг розмірі та на узгоджених між ними умовах, однак відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим допустив спірну заборгованість. Вочевидь, що між сторонами у справі було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору про надання банківських послуг, а саме надання коштів у кредит, такий договір, згідно з вимогами ст. 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим він, згідно із ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов цього договору, натомість відповідач не виконує зобов`язань за договором, допущену заборгованість ним у встановленому порядку не погашено, з огляду на, що суд прийшов до висновку, що позов про стягнення заборгованості підлягає до задоволення у повному обсязі. 7. Судові витрати. Згідно матеріалів справи вбачається, що 02.12.2024 року між Адвокатським об`єднанням «Ліга юридичних технологій та інновацій» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено договір про надання правничої допомоги № 5, за умовами якого адвокатське об`єднання прийняло на себе зобов`язання надати юридичну допомогу в обсязі та на умовах договору /арк. справи 52-57/. Згідно з Актом прийому - передачі наданих послуг від 02.09.2025 адвокатським об`єднанням Адвокатським об`єднанням «Ліга юридичних технологій та інновацій» надані юридичні послуги на суму 5000 грн 00 коп. /арк. справи 58/. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За правилом п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 1 п. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Верховний Суд у своїх рішеннях зазначив, що для визначення суми відшкодування необхідно керуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанови КГС ВС від 10.10.2018 року у справі № 910/21570/17, від 1411.2018 року у справі № 921/2/18, додаткова постанова КГС ВС від 11.12.2018 року у справі №910/2170/18, від 10.10.2019 року у справі № 909/116/19, від 18.11. 2021 року у справі №910/15621/19, постанова ВП ВС від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц). Враховуючи категорію справи, а також обсяг фактичних витрат, понесених стороною позивача, обсягу наданих адвокатом послуг, їх необхідність та доцільність,

Outcome: approved