Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-01 00:00:00

03 жовтня 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Факторинг Партнерс звернувся в районний суд з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №74163791 від 14.11.2024 року в розмірі 20 000 грн. 00 коп. Позивач також просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати, пов`язані з розглядом справи в суді: судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 9 000 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 14.11.2024 року між ТОВ «ЕКО ФІН» та [PERSON] було укладено кредитний договір №74163791, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу кредит у сумі 5 000,00 грн. строком на 365 днів зі сплатою процентної ставки. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі надавши відповідачеві кредитні кошти. 08.09.2025 року укладено Договір факторингу №08-09/25 відповідно до якого ТОВ «ЕКО ФІН» відступило на користь ТОВ Факторинг Партнерс права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №74163791. Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та не сплатив нараховані відсотки, в порушення умов Договору , а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач є таким, що зобов`язання за вказаним договором не виконав. За таких обставин на Відповідача має бути покладена відповідальність за невиконання зобов`язання встановлена Договором та чинним законодавством України. Загальна заборгованість за кредитним договором складає 20 000 грн. 00 коп., яка складається з наступного: 5 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 14 250,00 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 750,00 грн. - заборгованість за відсотками з моменту відступлення права вимоги. 30 жовтня 2025 року до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 19 650,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 14 650,00 грн. заборгованість за відсотками. Позивач також просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати, пов`язані з розглядом справи в суді: судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 9 000 грн. 00 коп. В наданій суду заяві представник позивача, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не надала. Суд, взявши до уваги позицію представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 14.11.2024 року між ТОВ «ЕКО ФІН» та [PERSON] було укладено кредитний договір №74163791, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу кредит у сумі 5 000,00 грн. строком на 365 днів. Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». 08.09.2025 року укладено Договір факторингу №08-09/25 відповідно до якого ТОВ «ЕКО ФІН» відступило на користь ТОВ Факторинг Партнерс права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №74163791. Загальна заборгованість за кредитним договором складає 20 000 грн. 00 коп., яка складається з наступного: 5 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 14 250,00 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 750,00 грн. - заборгованість за відсотками з моменту відступлення права вимоги. 30 жовтня 2025 року до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 19 650,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 14 650,00 грн. заборгованість за відсотками. Таким чином обсяг позовних вимог не збільшено, а лише уточнено. Позивач також просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати, пов`язані з розглядом справи в суді: судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 9 000 грн. 00 коп. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч. 8 ст. 11 цього Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, кредитний договір № 00-8581210 від 28.06.2023 року було укладено в електронній формі. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021р. у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно з ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Представником позивача у позовній заяві зазначено про стягнення з відповідача судових витрат за надання адвокатом позивачу професійної правничої допомоги 9000,00 грн. У постанові у справі № 922/3812/19 Верховний Суд підтвердив власні висновки, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги. За неможливості встановити умови щодо порядку обчислення, форми та ціни правової допомоги згідно з умовами договору суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Такий висновок зроблено у постанові КЦС ВС від 28 вересня 2022 року по справі № 529/201/20. З урахуванням відсутності відзиву відповідача на позов, категорії справи, рівня складності юридичної кваліфікації правовідносин, обсягу наданих позивачу послуг з правничої допомоги, змісту поданих процесуальних документів, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, їхньої дійсності та необхідності, суд доходить висновку, що справедливимвимоги позивача стосовно стягнення витрат на правову допомогу підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Факторинг Партнерс до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, суд

Outcome: approved