Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали цивільної справи за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» до [PERSON] про відшкодування страхових виплат в розмірі 45755,00 гривень, витрат зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 гривень, витрат на професійну правову допомогу в розмірі 6000,00 гривень. Позовна заява обґрунтована тим, що 16.05.2024 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Граве Україна» та ТОВ «Ваш перевізник» укладено договір добровільного страхування «Граве КАСКО» №101110647 майнових інтересів власника транспортного засобу «Ali Riza Usta Aru», н.з. [NUMBER] . 07.08.2024 о 17 год. 59 хв. у с. Маяки Одеської області, по вул. Преображенській, 24, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Daf», н.з. [NUMBER] , який перебував у зчепленні з застрахованим транспортним засобом - напівпричіпом «Ali Riza Usta Aru», н.з. [NUMBER] (поліс ОСЦПВНТЗ №АР/6762994; договір добровільного страхування «Граве КАСКО» №101110647), під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Lada», н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Відповідно до постанови Біляївського районного суду Одеської області від 28.10.2024 по справі №496/5580/24 дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього [PERSON] . Судове рішення набрало законної сили. У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль страхувальника. Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «Ali Riza Usta Aru», н.з. [NUMBER] становить 60911,44 гривень, а загальна вартість відновлювального ремонту власнику транспортного засобу «Ali Riza Usta Aru», н.з. [NUMBER] становила 54 240 гривень. Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 02.09.2024 фахівцями Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» було складено страховий акт № 11.98040577.1/KOS , відповідно до якого загальний розмір страхового відшкодування становив 45755,00 гривень (54 240 гривень 8485,00 гривень безумовної франшизи за договором каско = 45755,00 гривень ). Позивач виплатив страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу «Ali Riza Usta Aru», н.з. [NUMBER] у розмірі 45755,00 гривень. Таким чином, фактичні витрати Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна», пов`язані з цим страховим випадком складають 45755,00 гривень. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи передані для розгляду судді Чорнусі Ю.В. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01.07.2025 відкрите провадження у цивільній справі за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» до [PERSON] про відшкодування шкоди. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Зазначеною ухвалою суду відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження у п`ятиденний строк з дня вручення цієї ухвали. 23.07.2025 до суду через підсистему «Електронний суд» від представника позивача Синюк С.Л. надійшла заява про стягнення понесених судових витрат, у якій представник просить стягнути з відповідача понесені фактичні витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 гривень. Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України). Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч. 5 ст. 279 ЦПК України). Сторони із відповідним клопотанням про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не звертались. З огляду на положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, надавши оцінку доказам, наявним у справі матеріалам, суд дійшов наступних висновків. Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно з ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката) (ч. 1 ст. 990 ЦК України). Положеннями ч. 1 ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч. 1-2 ст. 108 Закону України «Про страхування» страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (ст. 1188 ЦК України). Статтею 4 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (надалі по тексту Закон № 1961-IV), визначено, що суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), потерпілі. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону № 1961-IV). Відповідно до п. 17.1 ст. 17 Закону № 1961-IV страховики зобов`язані укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір "Зелена картка") відповідно до цього Закону та чинного законодавства України. Згідно з ч. 22.1. ст. 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК. У постанові Верховного Суду від 24.03.2021 (справа № 523/3212/19 провадження № 61-12680св20) зазначено, що до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Суд встановив, що постановою Біляївського районного суду Одеської області від 28.10.2024 у справі № 496/5580/24 [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Згідно із зазначеною постановою, 07.08.2024 о 17.30 год. на автодорозі М-15 Одеса-Рені с. Маяки, по вул. Преображенській 24д, водій [PERSON] керував автомобілем «Lada Niva» державний номерний знак [NUMBER] , при виїзді з парковки магазину «Ням Ням», не надав переваги в русі автомобілю «Daf Te 105» державний номерний знак [NUMBER] який рухався по вул. Преображенська 24д автодорога М-15 Одеса-Рені та скоїв з ним зіткнення. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постанова набрала законної сили 07.11.2024. Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 28.11.2024 у справі № 496/5578/24 [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Постановою Одеського апеляційного суду від 12.03.2025 у справі № 496/5578/24 апеляційну скаргу захисника адвоката Морозова Вадима Юрійовича, який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності - [PERSON] , залишено без задоволення. Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 28.11.2024 залишено без змін. Згідно наданої суду копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , 04.03.2021 за ТОВ «Ваш Перевізник» зареєстровано право власності на напівпричіп спеціалізований марка: ALI RІZA USTA, модель: ARU, номер кузова (шасі): [NUMBER] , рік випуску: 2021, реєстраційний номер [NUMBER] . 16.05.2024 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Граве Україна» (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ваш Перевізник» (страхувальник) укладено договір добровільного страхування «Граве Каско» № 101119647 (далі - Договір № 101119647 від 16.05.2024) про наступне: Страховик відповідно до «Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного), та на підставі заяви на страхування наземного транспортного засобу страхувальника здійснює страхування від ризиків, вказаних нижче як застраховані, та зобов`язується здійснити виплату страхового відшкодування при настанні страхового випадку страхувальнику/вигодонабувач, а страхувальник зобов`язується сплатити загальний страховий платіж на умовах, визначених цим договором, та виконувати інші умови договору. Предметом договору є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом, у тому числі причепом до нього, та всіма видами транспортних засобів спеціального призначення, вказаними у даному договору: а саме: транспортний засіб марка та модель: ALI RІZA USTA ARU, номер кузова (шасі): [NUMBER] , тип ТЗ: Е, рік випуску: 2021. Загальний термін дії договору: з 01.06.2024 по 31.05.2025. 12.08.2024 [PERSON] звернувся до позивача із повідомленням про випадок з транспортним засобом DAF XE та ALI RІZA USTA, реєстраційні номери [NUMBER] та [NUMBER] , щодо події, яка сталась 07.08.2024 за участі транспортного засобу Lada Niva, АВН4670ОХ під керуванням водія [PERSON] . Згідно Звіту № 24/0477, складеного 25.08.2024, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу ALI RІZA USTA ARU, державний реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 19.08.2024 складає 60911,44 гривень з ПДВ на запасні частини. 29.08.2024 ТОВ «Ваш Перевізник» звернулось до позивача із заявами про виплату страхового відшкодування згідно договору № 101110647, за забезпечений транспортний засіб ALI RІZA USTA, реєстраційний номер [NUMBER] , у розмірі 44550,00 гривень та 9690,00 гривень, всього 54190,00 гривень. Згідно страхового акта № 11.98040577.1/KOS визначено розмір страхового відшкодування у розмірі 45755,00 гривень. З копій платіжних інструкції № 0902129009 від 03.09.2024 та 0902129010 від 03.09.2024 вбачається, що позивач виплатив ТОВ «Ваш перевізник» страхове відшкодування по страховому акту № 11.98040577.1/KOS у розмірі 44550,00 гривень та 1205,00 гривень. До матеріалів справи додані копії повідомлення про випадок з траснпортним засобом, відповіді від НПУ щодо дорожньо-транспортної пригоди, звіту по визначенню матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля, з актом огляду транспортного засобу № 24/0477, фототаблицями, заяви про виплату страхового відшкодування, платіжних інструкцій, претензії на суму 45755,00 гривень, поштової квитанції про направлення претензії. Позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, з урахуванням положень ст. 993 ЦК України та ст. 108 Закону України "Про страхування", у межах фактичних витрат набув право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. У матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем претензії позивача від 19.08.2024 вих. № 857-101110647. Також у матеріалах справи відсутні докази того, що на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, яким керував відповідач. Дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими та достатніми для висновку про обґрунтованість вимог позивача, враховуючи, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування та у позивача як страховика в порядку суброгації виникло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого страхового відшкодування, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 гривень. При відкритті провадження у справі суд встановив факт зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору у розмірі 3028,00 гривень. Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3 ст. 141 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). У постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року в справі № 686/5757/23 сформульовано такий висновок: «Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи. Близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21. У постановах від 19 лютого 2022 року № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін». Суд враховує, що справа є малозначною, незначної складності, розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, не становить значного суспільного інтересу. З наданого представником позивача детального опису робіт (наданих послуг) виконаних для надання правової допомоги від 09.07.2025 вбачається, що деякі види послуг не були необхідними і невідворотними, зокрема суд вважає, що на позивача не можуть бути покладені витрати на консультацію щодо порядку та строків надання правової допомоги, визначення правової норми, яка підлягає застосуванню, аналіз судової практики, розрахунок розміру судових витрат. За таких обставин, розмір витрат на правничу допомогу підлягає зменшенню до 3600,00 гривень.

Outcome: approved