Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору №274637-КС-001 про надання кредиту від 02.04.2021 року, що становить 36028,02 грн., яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту в сумі 17026,66 грн., суми прострочених платежів по процентах в сумі 17507,36 грн. суми прострочених платежів за комісією в сумі 1500 грн., та понесених судових витрат по справі 2422,40 грн. Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що 02.04.221 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір №274637-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», шляхом направлення [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір №274637-КС-001 про надання кредиту, яку 02.04.2021 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №274637-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 20000 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою . ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 20000 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (котру Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). До теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором №274637-КС-001 належним чином не виконав, кредитні кошти не повернув, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача з даним позовом. Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 02 грудня 2025 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у справі. 30 грудня 2025 від АТ КБ «Приватбанк» засобами поштового зв`язку на виконання вимог ухвали суду надійшли витребувані судом докази. Відповідно до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.4 ст.277 ЦПК України відповідачем суду не подано. Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, є правовідносинами з приводу одержання кредиту. Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст.526,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України. Судом встановлено, що [PERSON] , через веб-сайт Кредитодавця https://bizpozyka.com/ шляхом введення логіну особистого кабінету та паролю особистого кабінету, ввійшов до особистого кабінету та з особистого кабінету через Інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС) подав Заявку на отримання кредиту, де відповідно вказав номер свого поточного (карткового) рахунку. 02.04.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір №274637-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», шляхом направлення [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір №274637-КС-001 про надання кредиту, яку 02.04.2021 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №274637-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. В підтвердження укладення вказаного договору позивач надав: візуальну форму послідовності дій Клієнта, договір, паспорт споживчого кредиту, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення договору №274637-КС-001 про надання кредиту 02.04.2021 року, пропозицію укласти договір №274637-КС-001 про надання кредиту, анкету клієнта та Правила надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика» . Відповідно до умов кредитного договору, відповідач отримав грошові кошти у розмірі 10000 грн., термін дії договору до 23 липня 2021 року. Орієнтована реальна річна процентна ставка становить 425,71665500 процентів. Орієнтована загальна вартість наданого кредиту становить 18 800,00 грн. та комісії за надання кредиту 1500 грн. 30 травня 2021 року між сторонами укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №274637-КС-001. Відповідно до умов якої сторони позивач надав відповідачу додатково кредит в сумі 10 000 грн. Після надання додаткового кредиту загальна сума отриманого та неповернутого позичальником кредиту та додаткового кредиту складає 17020,66 грн., продовжено строк кредитування на 58 днів, тобто до 19.09.2021 року. орієнтована загальна вартість наданого кредиту 30522,66 грн. Сторонами в пункті 7 додаткової угоди до договору кредиту погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 10000 грн. 02 квітня 2021 року , та 10000 грн. 30 травня 2021 року шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується платіжним дорученням №26400 та квитанцією Pay №412018552. Крім того, на виконання вимог ухвали про витребування доказів АТ КБ «ПриватБанк» надано інформацію про те, що на ім`я [PERSON] в банку емітована картка №5168742239954633 та виписку по рахунку, відповідно до якого на його карту 02.04.2021 року та 30.05.2021 року були перераховані по 100000 грн., а також вбачається використання відповідачем кредитних коштів До теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором №274637-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Доказів про виконання відповідачем надалі своїх зобов`язань матеріали справи не містять. На підтвердження надання кредиту на підставі кредитного договору від 02.04.2021 року №274637-КС-001 та наявності заборгованості ТОВ «Бізнез позика» надало детальний розрахунок заборгованості, в якому вказані нарахування кредитних коштів [PERSON] відсотки (по дату закінчення договору), комісії та суми сплачених/повернутих коштів, відповідно до якого заборгованість відповідача станом на 06.11.2025 становить 36028,02 грн., з яких борг за кредитом 17020,66 грн., борг по відсоткам 17507,36 грн. , заборгованість по комісії 1500 грн. З даного розрахунку також вбачається, що відповідач здійснив часткову оплату за договором в сумі 9533,31 грн. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, внаслідок чого права позивача порушенні, існує заборгованість за кредитним договором, розмір якої встановлений судом, яка і підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Оскільки суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог слід стягнути з відповідача на користь позивача 2422,40 грн. понесених судових витрат, оплата яких доводиться наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією №16690 від 24 жовтня 2025 року. На підставі наведеного, ст.ст.11, 553, 554, 627, 628, 1054, 526 ЦК України,

Outcome: approved