Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

03.12.2025 позивачка [PERSON] ,в особі свого представника адвоката Війтенка В.Ю., звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею, [PERSON] , та [PERSON] , зареєстрований 06.10.2001 Черкаським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 1540. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.10.2001 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають дітей сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у подружжя не склалося через річні погляди на життя. Станом на день звернення до суду з даною позовною заявою сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивачка вважає, що підтримувати сімейні відносини з відповідачем немає сенсу, а тому просила не надавати строк для примирення подружжя та розірвати шлюб. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.12.2025 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк, з дня вручення даної ухвали, для подання відзиву на позовну заяву. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 24.12.2025 представник позивачки адвокат Війтенко В.Ю. подав заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив розглядати справу без участі позивачки а її представника. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином. 25.12.2025 подав заяву, в якій визнав позовні вимоги та просив розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 06.10.2001 Черкаським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 1540, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 06.10.2001. У шлюбі у сторін народилися діти син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя у сторін не склалося, вони не проживають разом та з квітня 2025 року не ведуть спільного господарства. Правовідносини сторін, що виникли на підставі зазначених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами. Згідно з частиною 1, 2, 4 статті 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (частина 1 статті 21 СК України). Статтею 51 Конституції України та статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначені положення національного законодавства України відповідають статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Частиною 3 статті 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із частиною 2 статті 104, частиною 3 статті 105 та частиною 1 статті 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними необхідно розірвати. Згідно із частиною 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 211,20 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved