Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачки. Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» Київська філія (надалі також позивач, ТОВ «ГК «Газорозподільні мережі України» КФ, оператор ГРМ) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (надалі також відповідачка, [PERSON] , споживач) про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу, в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за послугу розподілу природного газу за період 01.09.2023 по 29.02.2024 в сумі 2487,95 грн, 3% річних в розмірі 124,00 грн, інфляційні втрати в розмірі 472,06 грн та судовий збір. В обґрунтування позову зазначено, що 31.08.2023 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, прийнято постанову №1594 «Про зупинення дії ліцензії з розподілу природного газу, виданої АТ «Київоблгаз», у зв`язку з передачею цілісного майнового комплексу з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України». Також, постановою НКРЕКП від 31.08.2023 № 1596 внесені змін до додатка до постанови НКРЕКП від 26 грудня 2022 року № 1839 «Про видачу ліцензії з розподілу природного газу ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ», за якими до території, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ», додано територію Київської області, яка обслуговується Київською філією ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» (п. 8 Додатку). Постанова набрала чинності 01.09.2023. Відповідно до пункту 3 постанови НКРЕКП від 31.08.2023 № 1596 протягом десяти днів ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» має повідомити споживачів природного газу на території ліцензованої діяльності ЖИТОМИРСЬКОЇ, ЛЬВІВСЬКОЇ та КИЇВСЬКОЇ ФІЛІЙ ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» про зупинення дії ліцензій з розподілу природного газу АТ «ЖИТОМИРГАЗ», АТ «ЛЬВІВГАЗ» та АТ «КИЇВОБЛГАЗ» та щодо зміни місць провадження розширення території) господарської діяльності з розподілу природного газу ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» на територію провадження господарської діяльності з розподілу природного газу АТ «ЖИТОМИРГАЗ», АТ «ЛЬВІВГАЗ» та АТ «КИЇВОБЛГАЗ», а також про необхідність здійснення споживачами природного газу оплати за надані послуги розподілу природного газу з 01 вересня 2023 року на рахунок ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ». Таким чином, з 01.09.2023 населенню Київської області послуги з розподілу природного газу надаються Київською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України», що діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, яка видана на підставі постанови НКРЕКП від 26 грудня 2022 року № 1839 (зі змінами від 31.08.2023 № 1596). Позивач звертає увагу, що пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) або додатка 2 (для споживачів, що не є побутовими) до типового договору розподілу природного газу (надалі також договір, договір розподілу природного газу). Пунктом 7 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Споживачем після початку здійснення господарської діяльності з розподілу природного газу ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» на території Київської області - 01.09.2023 - здійснюється фактичне споживання природного газу, а отже договір є укладеним. Згідно постанови НКРЕКП № 1944 від 30.12.2022 ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» (зі змінами згідно постановами НКРЕКП від 31.05.2023 № 980, від 22.06.2023 №1142, від 28.07.2023 № 1391, від 31.08.2023 № 1598, від 29.09.2023 № 1777, від 29.11.2023 №2235, від 27.12.2023 № 2526, від 30.01.2024 № 199, від 22.02.2024 № 376) установлено тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,49 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ), що разом з ПДВ - 0,298 грн. становить 1,788 грн. Звертає увагу, що величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності (згідно з п. 6.3 договору). Розрахунковим періодом за договором є календарний місяць. З 01 січня 2021 року річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, але не може бути меншою за: 39 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується тільки для приготування їжі; 126 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується для підігріву води та приготування їжі; 314 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, або об`єкта споживача, що не є побутовим. Припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача. У цих випадках оператор ГРМ коригує дані технічної потужності та вільної потужності для забезпечення нових приєднань (резерву потужності) на відповідній ГРП згідно з вимогами розділу VII Кодексу газорозподільних систем/ Відповідно до п. 6.6. договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка оператора ГРМ. За доводами позовної заяви, нарахування заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості за послуги розподілу природного газу. Згідно із вказаним документом заборгованість за період із 01.09.2023 по 29.02.2024 включно становить 2487,95 грн. Також відповідачці нараховується 3% річних за несвоєчасну оплату за послугу розподілу природного газу за період з 01.01.2024 в розмірі 124,00 грн та інфляційні втрати за несвоєчасну оплату за послугу розподілу природного газу за період з 01.01.2024 в розмірі 472,06 грн. Представник позивача у судові засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідачка процесуальним правом на подання відзиву на позов не скористалася, заперечень проти позову не подала. ІІ. Рух справи. Процесуальні дії у справі. Заяви, клопотання учасників справи. 23 вересня 2025 року до Баришівського районного суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» Київська філія, за підписом представника позивача Ганжі Катерини Володимирівни (а.с 3-6). Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 24.10.2025 відкрито провадження (спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін) в означеній справі, судове засідання призначено на 20.11.2025 (а.с. 27-28). 17.11.2025 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» Київська філія, за підписом представника позивача Ганжі Катерини Володимирівни, про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. До суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачці із позначкою «одержувач відсутній за вказаною адресою» (проставленою 13.11.2025), що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (надалі також ЦПК України) вважається належним повідомленням про дату, час та місце розгляду справи. У судове засідання 20.11.2025 сторони та/або їх представники не з`явилися, про причини неявки не повідомили, клопотань або заяв від жодної із сторін не надходило. Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 20.11.2025 розгляд справи відкладено на 29.12.2025. 25.11.2025 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» Київська філія, за підписом представника позивача Ганжі Катерини Володимирівни, про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. У судове засідання 29.12.2025 сторони та/або їх представники не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Інших заяв та/або клопотань до суду не надходило. Зважаючи на неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (з огляду та на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Зміст правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що відповідно до постанови НКРЕКП від 31.08.2023 № 1596 з 01.09.2023 населенню Київської області послуги з розподілу природного газу надаються позивачем - Київською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України», що діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, яка видана на підставі постанови НКРЕКП від 26 грудня 2022 року № 1839. В матеріалах справи міститься Типовий договір розподілу природного газу, затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, що зареєстрована в Міністерстві юстиції 06.11.2015 за №1384/27829 (договір розподілу природного газу) (а.с. 11-14). Згідно з п. 2.1. договору розподілу природного газу за цим договором оператор ГРМ (позивач) зобов`язується надати споживачу (відповідачці) послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором. Відповідно до п. 6.1. договору оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. За положеннями п. 6.6. договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка оператора ГРМ. Відповідно до пп. 1 п. 7.4. договору споживач зобов`язується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені договором. 18.03.2023 відповідачкою, [PERSON] , було підписано та направлено позивачу заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) (а.с. 18). На виконання вимог Кодексу газорозподільних систем оператором ГРМ точці обліку природного газу споживача, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , присвоєно ЕІС-код 56XM18G50749380T та відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Зазначена інформація відображена у заяві-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) від 18.09.2023. Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 28.05.2024 у справі №355/740/24 відмовлено у видачі судового наказу про стягнення із [PERSON] заборгованості за розподіл природного газу (а.с. 19). За наданим позивачем розрахунком по о/р № [NUMBER] (а.с. 17) заборгованість [PERSON] за надані послуги розподілу природного газу за період із 01.09.2023 по 29.02.2024 включно становить 2487,95 грн, 3% річних за несвоєчасну оплату за послугу розподілу природного газу за період з 01.01.2024 становлять 124,00 грн та інфляційні втрати за несвоєчасну оплату за послугу розподілу природного газу - 472,06 грн. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Зміст спірних правовідносин. Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України (надалі також ЦК України) власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За положеннями статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як передбачено ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як врегульовано п. 1 глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу. Абзацом 2 пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРС та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору (пункту 4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем). Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) Оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) або додатка 2 (для споживачів, що не є побутовими) до типового договору розподілу природного газу. Пунктом 7 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків зокрема є договори та інші правочини. Ч. 3 ст. 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кодекс газорозподільних систем прийнятий Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015, зареєстрований у Міністерстві юстиції України за №1379/27824 від 06.11.2015, а отже є актом цивільного законодавства, яким регулюються відносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу. Відповідно до п.п. 8 п. 3 глави 2 розділу І Кодексу газорозподільних систем основними функціями Оператора ГРМ є забезпечення комерційного обліку природного газу, у тому числі приладового, в газорозподільній мережі. Згідно п. 2. гл. 2 р. І Кодексу газорозподільних систем оператор ГРМ відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток газорозподільної системи, яка на законних підставах перебуває у його власності чи користуванні, належну організацію та виконання розподілу природного газу. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у справі №717/341/21 від 14.09.2022, фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ). Таких же висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 01.11.2021 у справі № 591/4825/20. Типовий договір розподілу природного газу, затверджений Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, що зареєстрована в Міністерстві юстиції 06.11.2015 за №1384/27829 (надалі - Договір), є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (п. 1.1 Договору). Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем) (п. 1.2 Договору). Згідно п. 1.3. Договору цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку З до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Згідно постанови НКРЕКП № 1944 від 30.12.2022 ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» (зі змінами згідно постановами НКРЕКП від 31.05.2023 № 980, від 22.06.2023 №1142, від 28.07.2023 № 1391, від 31.08.2023 № 1598, від 29.09.2023 № 1777, від 29.11.2023 №2235, від 27.12.2023 № 2526, від 30.01.2024 № 199, від 22.02.2024 № 376) установлено тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,49 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ), що разом з ПДВ - 0,298 грн. становить 1,788 грн. Главою 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем передбачені комерційні умови доступу до газорозподільної системи для отримання/передачі природного газу, в тому числі зазначено, наступне: з 01 січня 2021 року річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, але не може бути меншою за: 39 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується тільки для приготування їжі; 126 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується для підігріву води та приготування їжі; 314 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, або об`єкта споживача, що не є побутовим. Щодо стягнення з відповідачки трьох відсотків річних та інфляційних втрат суд виходить з такого. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Постановою Кабінету Міністрів України №1405 від 29.12.2023, яка набрала чинності 30.12.2023, внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», якою виключено норму щодо заборони нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Норми процесуального права, що підлягають застосуванню. Згідно із ч. 1, 5 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України (надалі також ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву. Згідно із ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частинами 2, 3 ст. 12 ЦПК України унормовано, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За п. 2, 4, п. 6, п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. За ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати. Зміст спірних правовідносин полягає у виконанні/невиконанні споживачем вимог Кодексу газорозподільних систем, Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498. Предметом позову є стягнення з відповідачки заборгованості за послуги з розподілу природного газу, обставини щодо чого встановлені та зафіксовані позивачем. V. Мотивована оцінка аргументів учасників справи. Висновки суду за результатами розгляду позову. За результатами дослідження фактичних обставин, що мають визначальне значення для розгляду цієї справи, зважаючи на докази, надані на їх підтвердження, а також застосувавши релевантні норми права, суд зазначає та виснує таке. Згідно із зазначеними в розділі IV цього судового рішення нормами законодавства споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Судом встановлено укладення між сторонами у цій справі договору розподілу природного газу. Поряд з цим, з матеріалів справи вбачається, що відповідачка свої обов`язки з оплати вартості наданих послуг з розподілу природного газу належним чином не виконує, у зв`язку з чим за період із 01.09.2023 по 29.02.2024 включно заборгованість останньої складає 2487,95 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості. Оцінюючи поданий представником позивача розрахунок заборгованості з точки зору допустимості та належності, суд враховує, що такий розрахунок відповідачкою не спростований та в процесі розгляду справи не здобуто жодних доказів, які ставлять під сумнів розрахунки, наведені позивачем. Доказів добровільної сплати заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу відповідачка не надала. Як наслідок, суд вважає, що позивачем правомірно нараховано 3% річних за несвоєчасну оплату за послугу розподілу природного газу за період з 01.01.2024 в розмірі 124,00 грн та втрати від інфляції в розмірі 472,06 грн. За результатами, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому їх слід задовольнити. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає, що згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено сплату позивачем судового збору за подачу позову в сумі 3028,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №23568 від 19.08.2025 та №2114 від 25.03.2024 (а.с. 1, 2). Враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в означеній сумі підлягає стягненню з відповідачки. Враховуючи все вищевикладене,

Outcome: approved