Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Від представника позивача [PERSON] - адвоката Індутного-Шматька Станіслава Миколайовича надійшла до суду через систему «Електронний суд» позовна заява до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вендор-Фінанс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Контрольний фактор» про стягнення коштів, отриманих без достатньої правової підстави, у розмірі 60 000,00 гривень. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що 04.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Контрольний фактор» та [PERSON] укладено публічний договір комісії № KP004AA20320001. 20.09.2021 між третьою особою та позивачем укладено попередній договір №ПД-200921-2094/1247 купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Вендор-Фінанс», ЄДРПОУ 40137347. 29.11.2022 між третьою особою, відповідачем та позивачем укладено договір про заміну сторони у зобов`язанні до попереднього договору № ПД-200921-2094/1247 купівлі-продажу частки у статутному капіталі відповідача від 20 вересня 2021 року. 29.11.2022 між відповідачем та позивачем укладено договір про розірвання попереднього договору № ПД-200921-2094/1247 купівлі-продажу частки у статутному капіталі відповідача від 20 вересня 2021 року. 08.11.2021 між третьою особою та позивачем укладено попередній договір №ПД-081121-2094/2081 купівлі-продажу частки у статутному капіталі відповідача. 29.11.2022 між третьою особою, відповідачем та позивачем укладено договір про заміну сторони у зобов`язанні до попереднього договору № ПД-081121-2094/2081 купівлі-продажу частки у статутному капіталі відповідача від 8 листопада 2021 року. 29.11.2022 між відповідачем та позивачем укладено договір про розірвання попереднього договору № ПД-081121-2094/2081 купівлі-продажу частки у статутному капіталі відповідача від 8 листопада 2021 року. 20.12.2021 між третьою особою та позивачем укладено попередній договір №ПД-201221-2094/3047 купівлі-продажу частки у статутному капіталі відповідача. 29.11.2022 між відповідачем та позивачем укладено договір про розірвання попереднього договору № ПД-201221-2094/3047 купівлі-продажу частки у статутному капіталі відповідача від 20 грудня 2021 року. 29.11.2022 між третьою особою, відповідачем та позивачем укладено договір про заміну сторони у зобов`язанні до публічного договору комісії №KP004AA20320001 від 04.06.2021. 29.11.2022 між відповідачем та позивачем укладено договір про розірвання публічного договору комісії № KP004AA20320001 від 04.06.2021. Позивачем було сплачено на виконання даних договорів 60000,00 гривень Відповідач мав до 31.12.2023 сплатити позивачу суму грошових коштів у загальному розмірі 60 000 грн., зокрема 10 000 гривень за договором про розірвання попереднього договору № ПД-200921-2094/1247 від 29.11.2022, 20 000 гривень за договором про розірвання попереднього договору № ПД-081121-2094/2081 від 29.11.2022, 20 000 гривень за договором про розірвання попереднього договору № ПД-201221-2094/3047 від 29.11.2022, 10 000 гривень договором про розірвання публічного договору комісії № KP004AA20320001 від 29.11.2022. Однак вказаних дій відповідачем вчинено не було, що стало підставою подання цього позову. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вендор-Фінанс» на його користь кошти у розмірі 60 000 гривень (а.с.1-9). Процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 липня 2024 року вказану цивільну справу розподілено для розгляду головуючому судді Мелещенко Л.В. (а.с. 99-100). Ухвалою суду від 29 липня 2024 року позовну заяву залишено без руху (а.с.101-102). Ухвалою суду від 02 серпня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з викликом сторін (а.с. 106-107). Ухвалою суду від 04 березня 2025 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 139-141). Пояснення учасників справи у судовому засіданні. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибув, але представник позивача адвокат Індутний-Шматько С.М. подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с.174). У судове засідання представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вендор-Фінанс» не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від відповідача не надходив відзив на позов, а також жодні інші заяви або клопотання. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Контрольний фактор» у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Учасники справи у судове засідання, призначене на 29 грудня 2025 року, не з`явилися, тому суд, з дотриманням положень статті 259 Цивільного процесуального кодексу України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше десяти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання, підписав судове рішення без його проголошення. Враховуючи достатність доказів та те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає, що є всі правові підстави провести заочний розгляд даної справи, про що прийнята відповідна ухвала від 06 січня 2026 року. Згідно частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 15 квітня 2024 року представник [PERSON] - адвокат Індутний-Шматько Станіслав Миколайович звертався до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вендор-Фінанс» з вимогою про повернення коштів, що залишилася без відповіді (а.с.12-18). Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб. фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вендор-Фінанс», код ЄДРПОУ 40137347, є юридичною особою, 05.02.2023 змінено найменування юридичної особи (а.с.19-35). Товариство з обмеженою відповідальністю «Контрольний фактор» зареєстровано як юридична особа, код ЄДРПОУ 43301702, про що свідчить Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб. фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 36-41). Товариство з обмеженою відповідальністю «Вендор-Ф» у довідці від 07.03.2024 за вих. №07/03-1 підтвердило наступну інформацію станом на 31.12.2023: - частка [PERSON] у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Вендор-Ф» становить 0,1134%, що складає 60 000.00 гривень згідно з договорами про розірвання попереднього договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства від 08.11.2021, 20.09.2021, та договору про розірвання публічного договору від 04.06.2021; - надходження грошових коштів особистих коштів [PERSON] у сумі 60 000,00 гривень від Товариства з обмеженою відповідальністю «Контрольний фактор» на рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «Вендор-Ф» (а.с. 42). 04.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Контрольний фактор», Комісіонером, та фізичною особою [PERSON] , Комітентом, укладено публічний договір комісії № KP004AA20320001, за умовами якого відповідно до п. 2.2 договору комісії комітент доручає комісіонеру укласти правочин на таких умовах: 2.2.1. предмет правочину: право вимоги за грошовим зобов`язанням; 2.2.2. сума грошового зобов`язання: 12200 грн.; 2.2.3. строк (термін) виконання грошового зобов`язання: 368 днів; 2.2.4. ціна правочину: 10000 гривень; 2.2.5. строк дії правочину: 368 днів (а.с. 43-47). 20.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Контрольний фактор», Продавцем та фізичною особою [PERSON] , Покупцем, укладено попередній договір № ПД-200921-2094/1247 купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Вендор-Фінанс», ЄДРПОУ: 40137347. Відповідно до п.п. 1.1 1.2 зазначеного договору сторони зобов`язуються в майбутньому, в обумовлений п. 1.8 цього договору строк, укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу корпоративних прав, на умовах і в порядку, визначених цим Договором. Корпоративними правами є частка у розмірі 0.0189% Статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вендор-Фінанс» згідно відомостей, наведених у п. 1.5 цього договору. Відповідно до п. 1.5.6 частка у статутному капіталі Товариства, що підлягає продажу: 0.0189%, що дорівнює 10000 гривень. Відповідно до п. 1.8 строк укладення основного договору: після спливу 366 календарних днів з дати підписання цього договору до 21.09.2022 (а.с. 48-49). 29.11.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Контрольний фактор», Продавцем, фізичною особою [PERSON] , Покупцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вендор-Фінанс», Новим Продавцем, укладено договір про заміну сторони у зобов`язанні до попереднього договору № ПД-200921-2094/1247 купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Вендор-Фінанс» від 20 вересня 2021 року. Відповідно до п. 3 зазначеного договору покупець підтверджує, що відповідно до умов попереднього договору, сплатив продавцеві в повному обсязі суму авансового платежу в розмірі 10 000 гривень без ПДВ. На підтвердження отримання сплати авансового платежу в повному розмірі продавець зобов`язаний передати новому продавцеві всі документальні підтвердження здійснення цього платежу (а.с.50-51). 29.11.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вендор-Фінанс», Продавцем, та фізичною особою [PERSON] , Покупцем, укладено договір про розірвання попереднього договору № ПД-200921-2094/1247 купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Вендор-Фінанс» від 20 вересня 2021 року. Відповідно до п. 1-2 договору Сторони вирішили розірвати за взаємною згодою попередній Договір № ПД-200921-2094/1247 купівлі-продажу частки у статутному капіталі відповідача від 20 вересня 2021 року з дати підписання даного договору. Підписанням цього договору покупець підтверджує, що продавець зобов`язується повернути покупцеві суму авансового платежу у розмірі 10 000 гривень без ПДВ в термін до 31.12.2023 року. Повернення коштів проводиться продавцем на реквізити покупця, що вказані у п. 5 даного договору (а.с.52-54). 08.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Контрольний фактор», Продавцем, та фізичною особою [PERSON] , Покупцем, укладено попередній договір № ПД-081121-2094/2081 купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Вендор-Фінанс». Відповідно до п.п. 1.1 1.2 зазначеного договору Сторони зобов`язуються в майбутньому, в обумовлений п. 1.8 цього договору строк, укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу корпоративних прав, на умовах і в порядку, визначених цим договором. Корпоративними правами є частка у розмірі 0.0378% Статутного капіталу відповідача згідно відомостей, наведених у п. 1.5 цього договору (а.с.55-58). 29.11.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Контрольний фактор», Продавцем, фізичною особою [PERSON] , Покупцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вендор-Фінанс», Новим Продавцем, укладено договір про заміну сторони у зобов`язанні до попереднього договору № ПД-081121-2094/2081 купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Вендор-Фінанс» від 8 листопада 2021 року. Відповідно до п. 3 зазначеного договору покупець підтверджує, що відповідно до умов попереднього договору, сплатив продавцеві в повному обсязі суму авансового платежу в розмірі 20 000 гривень без ПДВ. На підтвердження отримання сплати авансового платежу в повному розмірі продавець зобов`язаний передати новому продавцеві всі документальні підтвердження здійснення цього платежу (а.с. 59-60). 29.11.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вендор-Фінанс», Продавцем, та фізичною особою [PERSON] , Покупцем, укладено договір про розірвання попереднього договору № ПД-081121-2094/2081 купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Вендор-Фінанс» від 8 листопада 2021 року. Відповідно до п. 1-2 зазначеного договору Сторони вирішили розірвати за взаємною згодою Попередній Договір № ПД-081121-2094/2081 купівлі-продажу частки у статутному капіталі відповідача від 8 листопада 2021 року з дати підписання даного договору. Підписанням цього договору покупець підтверджує, що продавець зобов`язується повернути покупцеві суму авансового платежу у розмірі 20 000 гривень без ПДВ в термін до 31.12.2023. Повернення коштів проводиться продавцем на реквізити покупця, що вказані у п. 5 даного договору (а.с. 61-63). 20.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Контрольний фактор», Продавцем, та фізичною особою [PERSON] , Покупцем, укладено попередній договір № ПД-201221-2094/3047 купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Вендор-Фінанс». Відповідно до п.п. 1.1 1.2 зазначеного договору Сторони зобов`язуються в майбутньому, в обумовлений п. 1.8 цього договору строк, укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу корпоративних прав, на умовах і в порядку, визначених цим договором. Корпоративними правами є частка у розмірі 0.0378% Статутного капіталу відповідача згідно відомостей, наведених в п. 1.5 цього договору. Відповідно до п. 1.5.6 частка у статутному капіталі товариства, що підлягає продажу: 0.0378%, що дорівнює 20000 гривень. Відповідно до п. 1.8 строк укладення основного договору: після спливу 366 календарних днів з дати підписання цього договору до 21.12.2022 (а.с. 64-67). 29.11.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Контрольний фактор», Продавцем, фізичною особою [PERSON] , Покупцем. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вендор-Фінанс», Новим Продавцем, укладено договір про заміну сторони у зобов`язанні до попереднього договору № ПД-201221-2094/3047 купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Вендор-Фінанс» від 20 грудня 2021 року. Відповідно до п. 3 зазначеного договору покупець підтверджує, що відповідно до умов попереднього договору, сплатив продавцеві в повному обсязі суму авансового платежу в розмірі 20 000 гривень без ПДВ. На підтвердження отримання сплати авансового платежу в повному розмірі продавець зобов`язаний передати новому продавцеві всі документальні підтвердження здійснення цього платежу (а.с.68-71). 29.11.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вендор-Фінанс», Продавцем, та фізичною особою [PERSON] , Покупцем, укладено договір про розірвання попереднього договору № ПД-201221-2094/3047 купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Вендор-Фінанс» від 20 грудня 2021 року. Відповідно до п. 1-2 договору Сторони вирішили розірвати за взаємною згодою попередній Договір №ПД-201221-2094/3047 купівлі-продажу частки у статутному капіталі відповідача від 20 грудня 2021 року з дати підписання даного договору. Підписанням цього договору покупець підтверджує, що продавець зобов`язується повернути покупцеві суму авансового платежу у розмірі 20 000 гривень без ПДВ в термін до 31.12.2023. Повернення коштів проводиться продавцем на реквізити покупця, що вказані у п. 5 даного договору (а.с.72-77). 29.11.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Контрольний фактор», Комісіонером, Товариством з обмеженою відповідальністю «Вендор-Фінанс», Новим комісіонером, та фізичною особою [PERSON] , Комітентом, укладено договір про заміну сторони у зобов`язанні до публічного договору комісії № KP004AA20320001 від 04.06.2021.Відповідно до умов вказаного договору новим комісіонером стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Вендор-Фінанс» (а.с.78-81). 29.11.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вендор-Фінанс», Комісіонером, та фізичною особою [PERSON] , Комітентом, укладено договір про розірвання публічного договору комісії № KP004AA20320001 від 04.06.2021. Відповідно до п. 2 вказаного договору підписанням цього договору про розірвання комісіонер зобов`язується повернути комітентові суму ціни правочину в розмірі 10 000 гривень без ПДВ в термін до 31.12.2023 (а.с.82-84). Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 17.05.2024 у справі № 909/443/24 відмовлено у відкритті провадження у справі № 909/443/24 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вендор-Фінанс" про стягнення коштів, отриманих без достатньої правової підстави, у розмірі 60000 гривень (а.с.87). Постановою Західного апеляційного господарського суду від 25.06.2024 у справі №909/443/24 апеляційну скаргу [PERSON] від 21.05.2024 залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 17.05.2024 у справі № 909/443/24 залишено без змін (а.с.88-90). Норми права, що підлягають застосуванню, та висновки суду за результатами розгляду справи. Статтею 15 Цивільного кодексу України надано кожній особі право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з частиною першою статті 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші. Під правовою підставою збагачення повинна розумітися певна економічна мета надання майна, легітимізована відповідним юридичним фактом, або така, що ґрунтується безпосередньо на законові. Одночасна наявність цих двох елементів: відповідність збагачення економічній меті надання майна, юридичного факту (норми закону), що легітимізує цю мету, є необхідною для того, щоб збагачення однієї особи за рахунок іншої вважалося підставним та правомірним. Залежно від того, в якій формі виражається недолік правової підстави, що породжує обов`язок повернути майно, можна виокремити, зокрема, такий вид безпідставного збагачення як збагачення, правова підстава якого була відсутньою з самого початку (ab initio sine causa). До таких можна віднести, наприклад, передачу майна за правочинами, що не відбулися (у тому числі за договорами, що не були укладені). У такому випадку відбувається збагачення, хоча й з волі потерпілого, проте, яке не засноване на правомірному юридичному фактові. Таке збагачення виникає внаслідок передачі майна як виконання за договором, який не було укладено. Загальна умова частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. За загальним правилом зобов`язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов: - набуття або збереження майна, це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути з її володіння; - мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи, тобто збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою; - відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи, тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (частини перша - друга статті 1212 Цивільного кодексу України). Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Передбачений статтею 1212 Цивільного кодексу України вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав. Отже, предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і неврегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом (стаття 1215 Цивільного кодексу України). У постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, (провадження N 14-77цс18), а також від 13.02.2019 справа №320/5877/17 (провадження N 14-32цс19) викладено правовий висновок про те, що за змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Натомість, для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. Тому, незалежно від наявності вини в поведінці відповідача, сам факт отримання відповідачем коштів за підставою, яка згодом відпала, свідчить про виникнення між сторонами правовідносин щодо безпідставного збереження майна. Характерною особливістю кондиційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широкий спектр: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так неправомірних. Крім того, у кондиційному зобов`язанні не має правового значення чи вибуло майно, з володіння власника за його волею чи всупереч його волі, чи є набувач добросовісним чи недобросовісним. При цьому, відновлення порушених прав позивача за таких обставин і в такий спосіб не створює для відповідача жодних необґрунтованих, додаткових або негативних наслідків, оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, які останній мав би сплатити за звичайних умов як і фактичний добросовісний землекористувач із належно оформленими правами на земельну ділянку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з метою виконання договорів перерахував кошти відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Вендор-Фінанс» у загальному розмірі 60 000,00 гривень чотирма платежами. Також Товариство з обмеженою відповідальністю «Вендор-Ф» у довідці від 07.03.2024 за вих. №07/03-1 підтвердило надходження особистих коштів [PERSON] у сумі 60 000,00 гривень від Товариства з обмеженою відповідальністю «Контрольний фактор» на рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «Вендор-Ф». Встановлені судом обставини справи свідчать, що у зазначений період відповідач отримав від позивача грошові кошти у загальному розмірі 60000,00 гривень. Належних, допустимих і достатніх доказів на спростування неотримання вказаних грошових коштів відповідач не надав. Відповідач отримав кошти, проте підстава, на якій вони були набуті, згодом відпала, у зв`язку з розірванням укладених договорів. За таких обставин суд вважає, що відповідач набув майно (грошові кошти), ці грошові кошти набуті за рахунок іншої особи (позивача), підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала, що свідчить про набуття майна відповідачем без достатньої правової підстави. Беручи до уваги вищенаведене, виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши подані докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення коштів, отриманих без достатньої правової підстави, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Розподіл судових витрат. Згідно частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з квитанції від 20 липня 2024 року, позивачем сплачено судовий збір за позовом у розмірі 1211,20 гривень (а.с. 105). Позовні вимоги задоволені повністю, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто у розмірі 1211,20 гривень. На підставі вищенаведеного, відповідно до статей 3, 11, 15, 23, 207, 513, 526, 530, 614, 629, 1212, 1215 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved