Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Ковальчук О.В. звернулася до суду з позовом до Хоростківської міської ради Чортківського району Тернопільської області та просить визнати за позивачем право на завершення процедури приватизації земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,15 га у порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Посилається на те, що позивачка є донькою [PERSON] , якій рішенням Хлопівської сільської ради народних депутатів №19 від 09 червня 1995 року «Про приватизацію земельних ділянок», вирішено передати безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею-0,15 га призначену для ведення особистого підсобного господарства в с.Хлопівка. [PERSON] за життя не встигла завершити процедуру приватизації земельної ділянки та відповідно не отримала правовстановлюючого документу на зазначену вище земельну ділянку та [INFO] померла. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на належне їй майно. Щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, Чортківською державною нотаріальною конторою відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та рекомендовано звернутися до суду. Також на усне звернення позивачки щодо визнання за нею права на завершення приватизації спірної земельної ділянки, погодження меж та розроблення технічної документації, Хоростківською міською радою відмовлено позивачу та повідомлено, що у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа, вирішення даного питання можливо лише у судовому порядку. У зв`язку з вище наведеним, позивач змушена звертатися до суду за захистом свої прав та інтересів. Позивач [PERSON] , її представник адвокат Ковальчук О.В. в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подала заяву про слухання справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю та просять задоволити в повному обсязі. Представник відповідача Хоростківської міської ради Чортківського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про слухання справи в відсутності їх представника, позовні вимоги визнає. Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд встановив обставини та визначив відповідно до них наступні правовідносини. Судом встановлено, що позивач є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.17). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00017753701 від 09.03.2017 року, виданого Гусятинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області слідує, що 14.11.1987 року за актовим записом №91 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюб - [PERSON] (а.с. 15). 17 липня 2001 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, яким заповіла усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті [PERSON] , жительці с.Хлопівка, Гусятинського району Тернопільської області, що стверджується копією заповіту, посвідченого секретарем виконкому Хлопівської сільської ради народних депутатів Гусятинського району Тернопільської області 17.07.2001 року та зареєстрованого в реєстрі за № 08 (а.с.16). [INFO] [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.14). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом на належне її майно. З інформаційного листа Чортківської державної нотаріальної контори №501/02-14 від 31.12.2024 року слідує, що згідно даних Чортківської державної нотаріальної контори 30 жовтня 2024 року заведено спадкову справу №265/2024 до майна померлої [INFO] [PERSON] за заявою [PERSON] про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. Згідно даних Спадкового реєстру спадкодавець склала заповіт, посвідчений секретарем Хлопівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області 17 липня 2001 року, зареєстрований у реєстрі за №08. 30 жовтня 2024 року на підставі відповідної заяви [PERSON] , видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 (одну другу) частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд. Отже, [PERSON] є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину [PERSON] , померлої [INFO] (а.с.13). З листа Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №29-19-0.7-3716/2-25 від 02.09.2025 року слідує, що відповідно до Постанови КМУ від 03.11.2021 року за №1147 «Про затвердження Методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок», враховуючи коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки за 2024 рік, значення нормативної грошової оцінки 1 га ріллі по Тернопільській області станом на 01.01.2025 року становить 34 177,68 гривень (а.с.9). Матеріалами справи встановлено, що рішенням №19 від 09.06.1995 року четвертої сесії двадцять другого скликання Хлопівської сільської ради народних депутатів, згідно з декретом Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року №15-92 «Про приватизацію земельних ділянок» вирішено передати гр. [PERSON] безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,15 га., для ведення особистого підсобного господарства в с.Хлопівка (а.с.25). Отже, право на приватизацію спірної земельної ділянки [PERSON] розпочала у встановленому законом порядку, проте за життя не встигла завершити процедуру приватизації земельної ділянки та відповідно не отримала правовстановлюючого документу на зазначену вище земельну ділянку у зв`язку із смертю. Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до вимог ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з вимогами статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з вимогами ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла позивач на підставі заповіту, у встановленому законом порядку прийняла спадщину, що підтверджується матеріалами справи. Статтею 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах зі збереженням її цільового призначення. Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Частиною першою статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, що передбачено пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами перебачений у статті 118 ЗК України. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У заяві зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До заяви додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею (частина шоста статті 118 ЗК України). Абзацом 2 пунктом 1 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України встановлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, та Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Крім того, відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. У п.3.5 вказано, що правильною є практика судів, які у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку розпочав за життя спадкодавець та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право. Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. В даному випадку, судом встановлено, що за життя [PERSON] розпочала приватизацію земельної ділянки. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті матері отже успадкувавши спадкове майно, вона успадкувала право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку мала за життя спадкодавець, але в установленому порядку не може завершити процедуру приватизації та зареєструвати своє право на спадкове майно. За наведених обставин, суд доходить висновку, що до позивача, як спадкоємця за заповітом, перейшло право на завершення приватизації на земельну ділянку, і що таке право позивача підлягає судовому захисту в обраний нею спосіб шляхом визнання за нею право на завершення приватизації на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,15 га, що була виділена безоплатно у приватну власність [PERSON] на підставі рішення Хлопівської сільської ради народних депутатів Чортківського району Тернопільської області №19 від 09 червня 1995 року, у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі наведеного,

Outcome: approved