Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

У жовтні 2025 року ТОВ «Бізнес Позика» звернулося до суду з позовом, який сформовано в системі «Електронний суд», до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту. В обґрунтування позову зазначено, що 27.07.2021 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] , відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», укладено договір № 311570-КС-002 про надання кредиту. Відповідно до умов договору ТОВ «Бізнес Позика» надало відповідачу грошові кошти у розмірі 14000,00 гривень на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит. Сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,86796429 процентів за кожен день користування кредитом. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 14000,00 гривень шляхом їх перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . Разом з тим відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, здійснивши лише часткові платежі на загальну суму 7506,24 гривень, унаслідок чого станом на 09.10.2025 виникла заборгованість в розмірі 28390,95 гривень, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 12115,36 гривень; суми прострочених платежів по процентах 15548,47 гривень, суми прострочених платежів за комісією 727,12 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судовий збір в розмірі 2422,40 гривень. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 30.10.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Задоволено клопотання позивача про витребування у АТ «А-Банк» інформації щодо випуску банківської картки № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] ; виписку про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської кратки № [NUMBER] за період з 27.07.2021 по 11.01.2022. 14.11.2025 на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів надійшла запитувана інформація. Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводились. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, у строк встановлений ухвалою суду про відкриття провадження, від сторін не надійшло, відзив на позовну заяву, належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач, не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, яка висловлена письмово у позовній заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідатиме положенням ст.ст. 280-282 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов висновку про таке. Судом встановлено, що 27.07.2021 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір № 311570-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 14000,00 гривень на строк 24 тижні до 11.01.2022, з фіксованою процентною ставкою 0,86796429 за кожен день користування кредитом, зі сплатою комісії за надання кредиту 2100,00 гривень (п.1 договору). Пунктом 3 Договору встановлено Графік платежів якого повинен дотримуватись позичальник. Останній платіж в рахунок повернення боргу позичальник мав би сплатити 11.01.2022, загальний розмір платежів по кредитному договору складав 30840,00 грн, у тому числі: кредит 14000,00 гривень, проценти за користування кредитом 14740,00 гривень, комісія за надання кредиту 2100,00 гривень. Договір про надання кредиту № 311570-КС-002 укладений між сторонами в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», через Особистий кабінет Позичальника на сайті Кредитодавця - https://my.bizpozyka.com/, підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором G-3829. Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій щодо укладення електронного Договору про надання кредиту № 311570-КС-002 від 27.07.2021. Укладення ТОВ «Бізнес позика» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним укладенню кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. ТОВ «Бізнес Позика» виконало свої зобов`язання за договором № 311570-КС-002 від 27.07.2021 про надання кредиту перерахувавши на картковий рахунок [PERSON] грошові кошти в розмірі 14000,00 гривень, що підтверджується квитанцією № 427987690 від 27.07.2021. Факт належності [PERSON] банківської карти № [NUMBER] та зарахування на неї 27.07.2021 грошових коштів у розмірі 14000,00 гривень, підтверджується також інформацією наданою АТ «Універсал Банк» про рух коштів за період з 27.07.2021 по 11.01.2022. Відповідач [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором № 311570-КС-002 від 27.07.2021 належним чином не виконує. Згідно проведеного позивачем розрахунку за кредитним договором станом на 22.10.2025 виникла заборгованість у загальному розмірі 28390,95 гривень, що складається з: заборгованості за кредитом 12115,36 гривень, заборгованості за відсотками 15548,47 гривень, заборгованості по комісії 727,12 гривень. Із вказаного розрахунку вбачається, що за період кредитування з 27.07.2021 по 11.01.2022 (строк дії договору) позичальником за кредитним договором № 311570-КС-002 від 27.07.2021 сплачено: 1884,64 гривень в рахунок погашення тіла кредиту, 4248,72 гривень в рахунок погашення відсотків, 1372,88 гривень в рахунок сплати комісії. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. В силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Із положень частини першої статті 526 ЦК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У силу статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). За приписами статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до пункту 1 статті 13 Закону України «Про електронну комерцію» розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України. Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України. Згідно з пунктом 3 статті 13 Закону України «Про електронну комерцію» продавець (виконавець, постачальник) оператор платіжної системи або інша особа, яка отримала оплату за товар, роботу, послугу відповідно до умов електронного договору, повинні надати покупцеві (замовнику, споживачу) електронний документ, квитанцію, товарний чи касовий чек, квиток, талон або інший документ, що підтверджує факт отримання коштів із зазначенням дати здійснення розрахунку. За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зібрані у справі докази вказують на те, що 27.07.2021 [PERSON] уклав з ТОВ «Бізнес Позика» в електронній формі відповідний кредитний договір за умовами якого отримав кредитні кошти у розмірі 14000,00 гривень шляхом їх безготівкового перерахунку на вказану ним у договорі банківську картку, взявши на себе зобов`язання повернути кредит, сплатити комісію та проценти за користування кредитними коштами, у розмірі визначеному договором. Після закінчення строку кредитування [PERSON] у повному обсязі умов кредитного договору не виконав, не повернув кредитні кошти, проценти за користування ними та визначену договором комісію. Оскільки відповідачем не було належним чином виконано умови кредитного договору та не спростовано будь-якими доказами розрахунок заборгованості за кредитним договором, суд дійшов висновку, що заборгованість за кредитом у загальному розмірі 28390,95 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повном розмірі. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи при зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 гривень, тому, зважаючи на задоволення позовних вимог, вказаний розмір судового збору підлягає стягненню з відповідач на користь позивача, що відповідатиме вимогам ч.1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved