Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-01 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У вересні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Позов мотивовано тим, що 28.06.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено Договір №1598652 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до Розділу 1 Кредитного договору ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» надає Позичальнику (Споживачу) кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 360 днів, стандартна процентна ставка становить 1,5 % в день та застосовується у межах строку кредиту. ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало та надало відповідачу грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № [NUMBER] , яку відповідач зазначила при оформленні кредиту. Відповідач виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 20.01.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (надалі - Позивач, Новий кредитор) було укладено договір факторингу № 01.02-01/25 відповідно до умов якого Клієнт (Первісний Кредитор) відступає (передає) Фактору (Новий Кредитор) Права вимоги, а Фактор набуває Права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Прав вимог Фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором. Станом на дату складання позовної заяви заборгованість відповідача за Договором №1598652 від 28.06.2024 становить 118 569,99 грн, з яких: заборгованість за тілом - 28 999,99 грн; заборгованість за відсотками - 75 070 грн; пеня - 14 500 грн. Таким чином, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним Договором №1598652 від 28.06.2024 в розмірі 118 569,99 грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 18.09.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача ТОВ «СВЕА ФІНАНС» не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом надіслання рекомендованого поштового повідомлення за зареєстрованим місцем проживання, про наявність поважних причин неявки до судового засідання не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з положеннями частини 8 статті 178, частини 4 статті 223 та частини 1 статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 28.06.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено Договір №1598652 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», який підписано електронним підписом позичальника, шляхом введення одноразового ідентифікатора Т931. Згідно з п. 1.1. договору товариство надає споживачу кошти у кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту становить 29 000,00 грн, строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (графіком платежів), первісна редакція якого наведена в додатку №1 до цього договору (п. 1.2., п. 1.3., п. 1.4.). Тип процентної ставки: фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, зазначений в п. 1.3. цього договору (п. 1.5, п. 1.5.1.). Відповідно до п. 1.7., п. 1.7.1. договору денна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1,5 % в день. Розрахунок денної процентної ставки за формулою наведеною в Законі України «Про споживче кредитування»: (156 600 грн / 29 000 грн ) / 360 дн. Х 100 % = 1,5 % в день. Згідно з п. 1.8., п. 1.8.1. договору загальні витрати на дату укладення договору складають за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 156 600 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору становить: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 9 089,90% річних (п. 1.9., п. 1.9.1.). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору становить: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 185 600 грн (п. 1.10., п. 1.10.1.). Обчислення денної процентної ставки та орієнтовної реальної річної ставки, загальних витрат та орієнтовної загальної вартості кредиту базується на припущенні, що договір залишається дійсним протягом погодженого строку та, що товариство і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені договором. При цьому, денна процентна ставка та орієнтовна реальна річна процентна ставка, загальні витрати та орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою застосовані виходячи з умов застостосування цієї ставки, що передбачені договором, але у межах погодженого строку виконання споживачем зобов`язань за договором. Крім того, при обчисленні зазначений показників, не враховуються витрати споживача, обов`язковість сплати яких не передбачена цим договором та/або законодавством України та/або оплата яких здійснюється незалежно від походження коштів (власні, кредитні), в тому числі, але не виключно: витрати, пов`язані з технічними, програмними і комунікаційними ресурсами, що необхідні споживачу для організації каналів доступу і підключення до вебсайту/ІКС товариства, здійсненні переказу коштів через третіх осіб в погашення заборгованості за договором, з отриманням від третіх осіб інформаційних послуг (підбір кредитної пропозиції) та інше (п. 1.11. Договору). Відповідно до п. 1.12. договору кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Укладення цього договору не передбачає укладання договорів щодо додаткових та/або супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту. Ця умова (тариф) залишається незмінною протягом усього строку договору (п. 1.13. Договору). Згідно з п 1.14. за цим договором не передбачено надання товариством споживачу додаткових та/або супутніх послуг. Ця умова (тариф) залишається незмінним протягом усього строку договору. Кошти кредиту надаються товариством в безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] . Сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Дати надання кредиту: 28.06.2024 або 29.06.2024 (п. 2.1.). До матеріалів позовної заяви позивачем долучено паспорт споживчого кредиту, яким [PERSON] підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, що надані виходячи із обраних ним умов кредитування. Також, відповідачем 28.06.2024 електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора підписано графік платежів, таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальну річну процентну ставку за договором про споживчий кредит, який є додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту №1598652 від 28.06.2024, з яких вбачається, що сума платежу за розрахунковий період становить 185 600 грн, проценти за користування кредитом становить 156 600 грн, реальна річна процентна ставка становить 9 089,90 % річних, загальна вартість кредиту становить 185 600 грн. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №1598652 від 28.06.2024 за період з 28.06.2024 до 20.01.2025 заборгованість відповідачем не погашена, залишок заборгованості становить 133 545,00 грн, з яких: заборгованість за тілом - 29 000,00 грн; заборгованість за відсотками - 90 045,00 грн; пеня - 14 500 грн. Відповідно до листів ТОВ «ПЕЙТЕК» за вих. № 20250120-2976 від 20.01.2025 вбачається, що за договором про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку 28.06.2024 о 10:07:09 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» на суму 29 000,00 грн. Між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» 20.01.2025 укладено договір факторингу № 01.02-01/25 відповідно до якого клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені договором. Додатком до договору факторингу № 01.02-01/25 від 20.01.2025 сформовано Реєстр боржників від 20.01.2025, до якого включено перелік прав вимог до боржників, які відступлено згідно з договором факторингу № 01.02-01/25 від 20.01.2025. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 20.01.2025 до договору факторингу № 01.02-01/25 від 20.01.2025 позивач набув право грошової вимоги до відповідача в розмірі 118 569,99 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 28 999,99 грн; заборгованість за відсотками - 75 070,00 грн; пеня - 14 500 грн. Норми права, які були застосовані судом Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною першою ст. 633 ЦК України передбачено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Законом України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення договорів в мережі, процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Так, електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Отже, кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою ст. 527 ЦК України визначено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За вимогами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою статті 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється часткового або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Підстави припинення зобов`язання передбачені статтями 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. Відсутність реального і своєчасного виконання зобов`язання не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. Мотивована оцінка та висновки суду Таким чином, судом встановлено, що між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] правовідносини виникли внаслідок укладення договору про надання споживчого кредиту. Судом встановлено, що відповідач, отримавши кошти за кредитним договором, вчасно їх не повернула і позивач має право вимагати повернення коштів кредиту, що залишилися, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Доказів належного виконання зобов`язань зі сплати кредиту за договором про надання споживчого кредиту, укладеного з ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», відповідач не надала, не подала будь-яких доказів на спростування користування нею наданими їй кредитними коштами. Однак заборгованість за процентами за договором про надання споживчого кредиту №1598652 від 28.06.2024, яка нарахована первісним кредитором відповідно до п. 1.5.1. договору в розмірі 1,5% денної процентної ставки підлягає перерахунку, враховуючи таке. Підпунктом 6 пункту 5 Закону України № 3498-IX від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг»(далі - Закон № 3498-IX) стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою, згідно з максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Закон України № 3498-XI набрав чинності 24 грудня 2023 року. Підпунктом 13 пункту 5 Закону №3498-IX "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 17, згідно з яким тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5 %. Норма закону, якою обмежується процентів розміром 1,5% на день, діє щодо заборгованості за період з 23.04.2024 до 20.08.2024. Починаючи з 21.08.2024 граничний розмір процентів обмежується 1% на день. Отже, за період з 28.06.2024 до 20.08.2024 позивач правомірно нараховував щоденні проценти у розмірі 1,5%. Так, 29 000,00 грн Х 1,5%/100 = 435 грн - сума процентів за 1 день. (за період з 28.06.2024 до 20.08.2024 становить 54 дні Х 435 = 23 490,00 грн). Розрахунки, проведені за період з 21.08.2024 до 20.01.2025, в порушення вимог Закону України «Про споживче кредитування», оскільки законодавчо обмежений розмір процентів з 21.08.2024 становив 1 %. Суд вважає, що проценти за період з 21.08.2024 до 20.01.2025, слід нарахувати за процентною ставкою 1 % в день, передбаченою ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування». 29 000 грн х 1%/100%=290 грн - сума процентів за 1 день. 290 грн х 153 дні = 44 370,00 грн. Враховуючи наведені розрахунки, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість у розмірі 96 859,99 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 28 999,99 грн та заборгованість з нарахованих процентів за період з 28.06.2024 до 20.08.2024 в розмірі 23 490,00 грн та з 21.08.2024 до 20.01.2025 в розмірі 44 370,00 грн. Щодо суми пені за порушення грошового зобов`язання, суд зауважує таке. Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Тобто, в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки звільнення від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) кредитних зобов`язань. Аналогічний правовий висновок, щодо аналізу п. 18 "Прикінцевих та перехідних положень" ЦК України, викладений у постанові Верховного Суду від 12.06.2024 у справі № 910/10901/23, який відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України застосовується судом під час ухвалення судового рішення у подібній справі. Згідно з правовим висновком, що викладений у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23), дія п. 18 "Прикінцевих та перехідних положень" ЦК України розповсюджується на кредитний договір. Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому продовжено до теперішнього часу. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що хоча умовами кредитного договору сторони і обумовили нарахування та сплату позичальником штрафу, що нараховується за кожен випадок порушення (невиконання/неналежного виконання) зобов`язання зі сплати платежів у визначені графіком дати платежів незалежно від суми виконаного/неналежно виконаного зобов`язання, проте п. 18 "Прикінцевих та перехідних положень" ЦК України позичальники у період воєнного стану звільняються від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання), в тому числі, і в кредитних зобов`язаннях. У зв`язку із викладеним, не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 14 500,00 грн. Суд на підставі наявних в матеріалах справи доказів, оцінивши такі на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, дійшов висновку, що позов про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути частково заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №1598652 від 28.06.2024 у розмірі - 96 859,99 грн, з яких: 28 999,99 грн - заборгованість за тілом кредиту, 67 860,00 грн - заборгованість за процентами. В задоволенні решти вимог позову слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю. Судові витрати Беручи до уваги часткове задоволення позову,

Outcome: partial