Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У жовтні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства, третя особа - Ніжинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. Позовні вимоги мотивовано тим, що з 14.10.2009 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області у справі №582/109/13-ц від 21.03.2013 розірвано. Під час шлюбу у подружжя народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області у справі №740/1703/23 від 29.08.2023 колишню дружину [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . У серпні 2025 року позивач дізнався, що [INFO] у відповідача народилася дитина - [PERSON] і при реєстрації народження його зазначено батьком, так як вона народилася до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу. Позивач стверджує, що він не є батьком дитини - [PERSON] , оскільки не мав ніяких стосунків з її матір`ю та не проживав з нею з листопада 2011 року. Враховуючи наведене, позивач просив суд: - виключити відомості про його батьківство з актового запису № 59 від 29 січня 2014 року про народження [INFO] [PERSON] , складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції у Чернігівської області; - зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції у Чернігівської області внести зміни до актового запису про народження [INFO] [PERSON] . Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 04.11.2025 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та у справі призначено підготовче засідання. У підготовче засідання учасники справи не з`явилися. Позивач [PERSON] у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала. Представник третьої особи - Ніжинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в підготовче засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в підготовчому засіданні в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України, згідно з якою у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку з неявкою в підготовче засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини, встановлені судом [INFO] народилася [PERSON] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України. Актовий запис про народження дитини №59 складено 29.01.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції у Чернігівської області. Заочним рішенням Недригайлівського районного суду Сумської областіу справі №582/109/13-ц від 21.03.2013 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 14 жовтня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Недригайлівського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 52 - розірвано. Норми права, які були застосовані судом Вимогами ст. 122 Сімейного кодексу України встановлено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, походить від подружжя. За змістом ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК, - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до частин 1-3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідач [PERSON] не оспорює факту, що позивач [PERSON] не є біологічним батьком її дочки [PERSON] , [INFO] , тому суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з вимогами частин 1, 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акту цивільного стану. Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Мотивована оцінка і висновки суду Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, заперечень на спростування доводів, викладених у позовній заяві до суду відповідач не подала, визнання нею позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, обґрунтованого сумніву щодо достовірності та добровільності визнання відповідачем позову немає, тому суд за своїм внутрішнім переконанням доходить висновку про обґрунтованість, правомірність та законність позовних вимог, у зв`язку з чим такий позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved