Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

У жовтні 2025 року позивачка звернулася до Шевченківського районного суду м.Чернівців із позовною заявою, в якій просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання їх малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї четвертої заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування таких позовних вимог [PERSON] вказала, що 10 серпня 2024 року вона уклала шлюб із відповідачем [PERSON] , в якому у них народилася спільна дитина: донька [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що на даний час вона з донькою проживають окремо, вона самостійно забезпечує щоденні потреби дитини : харчування, догляд, одяг, медичні та інші необхідні витрати, пов`язані з нормальним розвитком. У зв`язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, вона позбавлена можливості працювати та отримувати стабільний дохід, отримуючи лише щомісячну допомогу у розмірі 860 грн, що є очевидно недостатнім для забезпечення їй належного рівня життя. Також позивачка вказала, що відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання доньки добровільно не надає, участі у забезпеченні належних умов життя не бере. Водночас він є повнолітнім, працездатним та не має хронічних захворювань, які б перешкоджали виконанню ним обов`язку щодо утримання сім`ї, а тому вона звертається до суду з даним позовом та просить задовольнити його вимоги. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01 грудня 2025 року в справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено до судового розгляду . У судове засідання позивачка не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просить його провести без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про поважні причини своєї неявки суд не повідомила та у встановлений судом строк на адресу суду клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не надав. За таких обставин та на підставі ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивачки, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Крім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані позивачкою документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для судового розгляду і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 10 серпня 2024 року, про що складено відповідний актовий запис №1315. Прізвище після розірвання шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Від шлюбу у сторін [INFO] народилася донька - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] . Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина Згідно із ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно вимог ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд також враховує ту обставину, що відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, обов`язок по утриманню дитини є рівною мірою як для батька так і для матері і, відповідно до цієї норми, на позивачці також лежить обов`язок по утриманню дитини.. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Розмір стягуваних аліментів повинен служити задоволенню актуальних життєвих потреб, відповідати життєвому стандарту в місці проживання, а не призводити до збагачення та бути джерелом інших нецільових витрат. Слід також зазначити, що у відповдіності до п.4 ч.1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. З огляду на вищенаведені норми діючого законодавства України, при визначенні розміру аліментів суд враховує бажання позивачки на їх отримання саме в частці від заробітку (доходу) відповідача, а також мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, обов`язок відповідача утримувати дитину та вищезазначені положення Сімейного кодексу та ЦПК України щодо можливості визначення розміру аліментів саме у частці від доходу її батька, рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини, а також ту обставину, що малолітня донька проживає разом із позивачкою, що тягне за собою більше витрат останньою та вважає, що позов слід задовольнити повністю, визначивши розмір аліментів у 1/4 частці від заробітку (доходу) відповідача, з дотриманням гарантій щодо мінімального розміру аліментів, не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки саме такий розмір є достатнім для забезпечення необхідного розвитку дитини. Доказів щодо неможливості сплачувати аліменти у такому розмірі відповідач суду не надав. На переконання суду саме такий розмір аліментів, з урахуванням обов`язку позивачки по утриманню дитини, забезпечить потреби малолітньої дитини, відповідатиме об`єктивним можливостям відповідача, який не заперечував проти стягнення аліментів у зазначеному розмірі, задовольнятиме правомірні очікування позивачки на отримання аліментів, і з урахуванням балансу інтересів батьків та дитини буде достатнім для забезпечення її належного утримання та відповідатиме можливостям батька надавати таку допомогу. Статею 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 311, 20 грн., оскільки позивачка звільнена від його сплати за вимогу про стягнення аліментів згідно ЗУ «Про судовий збір».

Outcome: approved