Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

І. Короткий виклад вимог позовної заяви У березні 2025 року [PERSON] (далі також - [PERSON] , позивач) звернувся до суду з позовом до Національної академії аграрних наук (далі також - відповідач, НААН) про поновлення його на посаді виконуючого обов`язки директора Тернопільської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позову вказано, що наказом президента Національної академії аграрних наук України № 313-к від 23.11.2022 позивача було призначено виконуючим обов`язки директора Тернопільської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України. Наказом Тернопільської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України від 30.11.2022 № 56-к позивач приступив до роботи на посаді виконуючого обов`язки директора ТДСГДС ІСГ Карпатського регіону НААН. Наказом Національної академії аграрних наук України від 14 березня 2025 року № 92-к, позивача було звільнено з посади виконуючого обов`язки директора Тернопільської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України 14 березня 2025 року на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України. Підставою винесення наказу від 14 березня 2025 року № 92-к, який позивач вважає незаконним, є постанова Президії НААН від 26.02.2025 (протокол № 2) «Про вжиття заходів за результатами державного фінансового аудиту виконання бюджетних програм Національною академією аграрних наук України за період з 01.07.2018 по 30.06.2024»; довідка від 31.10.2024 про участь в державному фінансовому аудиті виконання бюджетних програм Національної академії аграрних наук України за період з 01.07.2018 по 30.06.2024 в частині Тернопільської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України; лист НААН від 07.03.2025 № 10.2-21/138; лист від 13.11.2024 № 163 (вх. НААН № 1314 від 12.03.2025) Тернопільської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України; пункт 39 Статуту Тернопільської державної сільськогосподарської дослідної Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії наук України. Позивач вважає, що всі перелічені письмові документи не мають ніякого відношення до належного виконання ним трудових обов`язків та не містять підстав для його звільнення, оскільки стосуються виключно даних щодо неналежного використання коштів виконання бюджетних та програм Національної академії аграрних наук України у період з 01.07.2018 по 30.06.2024 в частині Тернопільської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН України, що не може бути підставою його звільнення за п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України. На день подачі даного позову трудову книжку та розрахунок позивач не отримував. Позивач вважає звільнення незаконним, а тому підставою для звернення до суду з даним позовом є порушення відповідачем його трудових прав. ІІ. Відзив Відповідач не скористався правом на подання відзиву. ІІІ. Рух справи, процесуальні дії суду та заяви (клопотання) учасників справи Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 24.04.2025 справу розподілено на суддю Гуртову Т. І. Ухвалою від 29 квітня 2025 року суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін на 09.07.2025. Ухвалою суду від 29.04.2025 відмолено позивачу у задоволенні клопотання про витребування доказів. 09.07.2025 від представника позивача, адвоката Князьськової Н. А., надійшла заява про приєднання до матеріалів заяви доказів та про розгляд справи без її участі. Судове засідання, призначене на 01.12.2025 відкладено у зв`яку із неявкою відповідача на 30.12.2025. 30.12.2025 від представника позивача, адвоката Князьськової Н. А., надійшла заява про про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримувала та просила суд їх задовольнити. 30.12.2025 суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення. ІV. Релевантні джерела права Пунктом п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗПП передбачені додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця з окремими категоріями працівників за певних умов Так, крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи роботодавця може бути розірваний також у випадках одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами податкових та митних органів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 232 КЗпП України безпосередньо в місцевих загальних судах розглядаються трудові спори за заявами керівника підприємства, установи, організації (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступників, головного бухгалтера підприємства, установи, організації, його заступників, а також службових осіб податкових та митних органів, яким присвоєно спеціальні звання, і службових осіб центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами; керівних працівників, які обираються, затверджуються або призначаються на посади державними органами, органами місцевого самоврядування, а також громадськими організаціями та іншими об`єднаннями громадян, з питань звільнення, зміни дати і формулювання причини звільнення, переведення на іншу роботу, оплати за час вимушеного прогулу і накладання дисциплінарних стягнень, за винятком спорів працівників, вказаних у частині третій статті 221 і статті 222 цього Кодексу. Згідно з ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. V. Обставини, встановлені судом та мотиви суду Наказом президента Національної академії аграрних наук України № 313-к від 23.11.2022 позивача призначено виконуючим обов`язки директора Тернопільської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України. Наказом Тернопільської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України від 30.11.2022 № 56-к позивач приступив до роботи на посаді виконуючого обов`язки директора ТДСГДС ІСГ Карпатського регіону НААН. Наказом Національної академії аграрних наук України від 14 березня 2025 року № 92-к, позивача було звільнено з посади виконуючого обов`язки директора Тернопільської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України 14 березня 2025 року на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України. Підставою винесення наказу від 14 березня 2025 року № 92-к вказано: постанова Президії НААН від 26.02.2025 (протокол № 2) «Про вжиття заходів за результатами державного фінансового аудиту виконання бюджетних програм Національною академією аграрних наук України за період з 01.07.2018 по 30.06.2024»; довідка від 31.10.2024 про участь в державному фінансовому аудиті виконання бюджетних програм Національної академії аграрних наук України за період з 01.07.2018 по 30.06.2024 в частині Тернопільської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України; лист НААН від 07.03.2025 № 10.2-21/138; лист від 13.11.2024 № 163 (вх. НААН № 1314 від 12.03.2025) Тернопільської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України; пункт 39 Статуту Тернопільської державної сільськогосподарської дослідної Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії наук України. Відповідачем в наказі зазначений період встановленого правопорушення за результатами державного фінансового аудиту виконання бюджетних програм Національною академією аграрних наук України за період з 01.07.2018 по 30.06.2024. Всі перелічені в довідці державного фінансового аудиту правопорушення стосуються виключно виконання бюджетних програм Національної академії аграрних наук України у період з 01.07.2018 по 30.06.2024 в частині Тернопільської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН України. Відповідач не надав суду належних доказів вчинення позивачем одноразового грубого порушення в період своєї роботи на посаді виконуючого обов`язки директора Тернопільської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України з 23.12.2022 по 14.03.2025 року, яке б свідчило про наявність правових підстав у відповідача для звільнення [PERSON] . Суд дійшов до такого висновку виходячи з того, що під разовим порушенням необхідно розуміти таку протиправну поведінку, що є обмеженою в часі та вчиненою саме одноразово (одну дію або бездіяльність). Не є одноразовим грубим порушенням трудових обов`язків тривале, неналежне «керування» роботою установи, ослаблення контролю за робою підлеглих тощо. Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі № 305/1001/18 (провадження № 61-3286св21), від 28 липня 2022 року у справі № 216/3852/20 (провадження № 61-2822св22), що береться судом в основу викладеного вище висновку. Суд звертає увагу на те, що в постановах Верховного суду від 26.06.2019 у справі № 805/1256/16-а та від 06.08.2020 у справі № 813/851/16 Верховним Судом було зроблено висновки, що триваючий характер порушення позбавляє роботодавця можливості застосувати норму щодо одноразового грубого порушення законодавства про працю. Неналежне керівництво підрозділом, ослаблення контролю за роботою підлеглих - не дають підстав звільнити керівника за п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України (одноразове грубе порушення) (ВС КЦС № 233/270/20 від 17.02.2022). У Постанові Верховного Суду від 16 грудня 2022 року у справі № 761/34905/20 було визначено чіткі критерії, за яких застосування п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України є можливим, а саме: рішення про звільнення працівника на підставі пункту 1 частини першої статті 41 КЗпП може бути прийняте роботодавцем за наявності сукупності таких умов: 1) суб`єктом дисциплінарної відповідальності може бути певна категорія працівників; 2) для застосування цієї норми закону потрібно встановити факт порушення працівником своїх трудових обов`язків; 3) порушення повинно бути одноразовим і грубим; 4) рішення про звільнення працівника може прийняти лише уповноважена на те особа. З урахуванням позиції Верховного Суду, викладеного в постанові від 16 грудня 2022 року у справі № 761/34905/20, вбачається взаємозв`язок п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України з статтями 147, 149 КЗпП України, як доказом доведення факту порушення. Зі змісту оскаржуваного наказу від 14 березня 2025 року № 92-к не вбачається, що відповідачем, як роботодавцем, встановлювалось наявність факту порушення та наслідки такого порушення, а також факту порушення позивачем своїми діями чи бездіяльністю трудових обов`язків. Суд звертає увагу на строки виконання [PERSON] посадових обов`язків виконуючого обов`язки директора ТДСГДС ІСГ Карпатського регіону НААН та їх взаємозв`язок з періодом використання коштів виконання бюджетних програм Національної академії аграрних наук України та відсутність встановленого відповідачем факту одноразового і грубого порушення позивачем як працівником своїх трудових обов`язків. [PERSON] приступив до виконання трудових обов`язків 30.11.2022 згідно з наказом № 56-к та припинив їх виконання 14.03.2025 згідно з наказом № 92-к. При цьому, використання коштів Відповідачем зафіксовано у період з 01.07.2018 по 30.06.2024, що свідчить про триваючий характер даного правопорушенням з 2018 року. Суд бере до уваги той факт, що позивач, який займав посаду виконуючого обов`язки директора Тернопільської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України, в управління було доручено установу, яка вже мала з 2018 року проблеми неналежного використання коштів виконання бюджетних програм. Проте, вказані фактичні обставини відповідач залишив поза увагою при винесені оскаржуваного позивачем наказу про звільнення. Виходячи з викладеного, сам факт звільнення позивача із займаної посади, як і підстави такого звільнення, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогами діючого законодавства. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За принципом змагальності цивільного судочинства кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення і щодо яких у учасників справи виникає спір (статті 12, 76-81 ЦПК України). Докази згідно з вимогами статей 77, 78, 79, 80, 89 ЦПК України мають бути належними, допустимими і достовірними, а в своїй сукупності - також достатніми, для підтвердження наявності або відсутності обставин справи, які відносяться до предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 234 КЗпП України із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). У справах про звільнення тягар доказування правомірності звільнення покладається на роботодавця. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст. 77-80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України в разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Отже, оскільки суд дійшов висновку про незаконність наказу про звільнення, а [PERSON] станом на день звільнення займав посаду виконуючого обов`язки директора Тернопільської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України, то,

Outcome: approved