Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

У березні 2025 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся представник Акціонерного товариства «Акцент Банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №А420СТ155101208436 від 30.11.2021 року у розмірі 22 102,71 грн., а також витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилався на те, що будучи клієнтом Банку, [PERSON] уклала кредитний договір №А420СТ155101208436 від 30.11.2021 року в розмірі 15 000 гривень строком на 17 місяців (до 28.04.2023 року) зі сплатою процентів у розмірі 75,00 щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. Оскільки відповідачка у добровільному порядку заборгованість не сплачує, представник позивача вимушений звернутися з даним позовом до суду. Станом на 23.03.2025 року заборгованість Відповідача за даним кредитним договором складає 22 102,71 грн., яка складається з: 13156,72 грн загальний залишок заборгованості за тілом кредиту; 8945,99 загальний залишок заборгованості за процентами. Ухвалою судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 02.05.2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу запропоновано подати відзив на позов. В зв`язку з набранням чинності 25.04.2025 Закону України від 26.02.2025 № 4273-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів», Малиновський районний суд міста Одеси перейменовано на Хаджибейський районний суд міста Одеси. Представник позивача подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. За таких обставин суд, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення, згідно до ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 30 листопада 2021 року [PERSON] приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, з метою укладання кредитного договору №А420СТ155101208436. На підставі заявки відповідачці надано кредит в розмірі 15 000 гривень строком на 17 місяців (до 28.04.2023 року) зі сплатою процентів у розмірі 75,00 щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. Відповідно до п.п. 2.1.1.1.3 Умов та Правил клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити чи анулювати) кредитний ліміт. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті http://a-bank.соm.ua/terms,складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Згідно з наданим банком розрахунком, через невиконання зобов`язань за кредитним договором №А420СТ155101208436 від 30.11.2021 року станом на 23.03.2025 року відповідачка має заборгованість у розмірі 22 102,71 грн., яка складається з: 13156,72 грн загальний залишок заборгованості за тілом кредиту; 8945,99 загальний залишок заборгованості за процентами. Відповідачка не сплатила своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідачка зобов`язання за вказаним договором не виконала. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання заданим договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1048, ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання. Згідно ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання. Враховуючи вищевикладене суд присуджує до стягнення заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 22 102,71 грн., яка складається з: 13156,72 грн загальний залишок заборгованості за тілом кредиту; 8945,99 загальний залишок заборгованості за процентами. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст.141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 гривні 40 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь позивача АТ «Акцент Банк». Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 16, 526, 530, 543, 549-552, 610, 1054, 1050 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved