Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача 14.10.2025 АТ КБ «ПриватБанк» в системі «Електронний суд» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач 01.09.2021 ознайомився з умовами кредитування, підписав паспорт кредиту та з метою отримання банківських послуг підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, погодивши наступні умови: 1) тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 50000 грн; 2) тип кредитної карти: Картка «Універсальна»; 3) строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією; 4) процентна ставка: 42,0 % річних; 5) кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту; 6) розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення; 7) проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00%. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано у системі самообслуговування Приват24 за допомогою OTP пароля, про що зазначено в полі підпис Клієнта із позначкою дати та часу. Використання OTP пароля в якості простого електронного підпису погоджено із відповідачем у Анкеті-заяві від 15.01.2020, яка підписана відповідачем власноруч на планшеті. На підставі укладеного Договору було відкрито рахунок, встановлено початковий кредитний ліміт та видано кредитну картку № [NUMBER] , строк дії - 08/21, тип - Універсальна. Після отримання картки відповідач отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Згодом відповідачем отримано кредитну картку № [NUMBER] , строк дії -09/25, тип - картка «Універсальна». 22.01.2025 відповідач підписав в системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТР пароля заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та Додаткову угоду №SAMDNWFC00030793374_01 до кредитного договору від 22.01.2025, відповідно до п.1 якої сторони узгодили змінити умови кредитного договору шляхом внесення в заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг наступних змін: тип кредиту - не відновлювальна кредитна лінія; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією, але не більше 5 років з дати укладення цієї Додаткової угоди; процентна ставка - 12,0% річних; мінімальний платіж зменшено до 1% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн щомісячно протягом перших шести календарних місяців з дати укладення цієї додаткової угоди, із збільшенням до 3% починаючи із 7 місяця з дати укладення цієї угоди до дати повного погашення кредиту. Банк виконав зобов`язання за договором, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором в межах кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути використану частину кредитного ліміту відповідно до умов договору щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором та додатковою угодою до договору, однак не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за зобов`язаннями, у зв`язку з чим станом на 22.09.2025 утворилась заборгованість в розмірі 56615,68 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 50754,57 грн та заборгованості за простроченими процентами в сумі 5861,11 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача на його користь. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився. Представник Побережна О.Г. подала до канцелярії суду заяву, в якій просила розгляд справи провести у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі. У разі неявки відповідача в судове засідання не заперечула проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Позиція відповідача Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28.10.2025 відкрито провадження в справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 10 год 00 хв 27.11.2025. 27.11.2025 за заявою представника позивача розгляд справи відкладено до 11 год 00 хв 05.01.2026. 05.12.2025 представник позивача Побережна О.Г. в системі «Електронний суд» подала до суду клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів, а саме довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] №0000004982868671 від 27.11.2025; довідки про видані картки №0000004982867653 від 27.11.2025; докази про направлення їх відповідачу. 05.01.2026 постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України. В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження Між сторонами виникли правовідносини на підставі кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] став клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» у зв`язку з чим уклав договір про надання банківських послуг шляхом ознайомлення з умовами кредитування, підписання паспорт кредиту та заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 01.09.2021, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого початкового кредитного ліміту на картковий рахунок (кредитну картку). Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано у системі самообслуговування Приват24 за допомогою OTP пароля, про що зазначено в полі підпис Клієнта із позначкою дати та часу. Використання OTP пароля в якості простого електронного підпису погоджено із відповідачем у Анкеті-заяві клієнта-фізичної особи від 15.01.2020, яка підписана [PERSON] власноруч на планшеті. У Заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг зазначено, що [PERSON] згоден з тим, що підписанням цієї Заяви на підставі статті 634 ЦК України приєднується до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет на сайті https://privatbank.ua/terms, в редакції чинній на дату підписання цього документа, згоден з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг складають договір про надання банківських послуг та зобов`язується умови вказаного договору належним чином виконувати. За умовами договору банк надав позичальнику кредит у вигляді відновлювальною кредитної лінії, шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній карті «Універсальна» у розмірі до 50000 грн строком на 12 місяців з пролонгацією. Сторони узгодили пільговий період до 55 днів, з пільговою процентною ставкою 0,00001% та 42% річних поза межами пільгового періоду. Сторони узгодили сплату мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну карту, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення. Також сторони у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України погодили проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які встановили у розмірі 60% від простроченої суми заборгованості. На підставі укладеного Договору було відкрито рахунок, встановлено початковий кредитний ліміт та видано кредитну картку № [NUMBER] , строк дії - 08/21, тип - Універсальна. Також відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримано картки [NUMBER], строк дії - 03/20, тип - картка «Універсальна», № [NUMBER] , строк дії - 09/25, тип - картка «Універсальна», що підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» про видані картки від 27.11.2025 за №0000004982867653. Крім того, 22.01.2025 відповідач підписав в системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТР пароля заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг №250122В1DI079127ZGHDMAIN та Додаткову угоду №SAMDNWFC00030793374_01 до кредитного договору від 22.01.2025, відповідно до п.1 якої сторони узгодили змінити умови кредитного договору шляхом внесення в заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг наступних змін: тип кредиту - невідновлювальна кредитна лінія; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією, але не більше 5 років з дати укладення цієї Додаткової угоди; процентна ставка - 12% річних; мінімальний платіж зменшено до 1% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн щомісячно протягом перших шести календарних місяців з дати укладення цієї додаткової угоди, із збільшенням до 3% починаючи з сьомого місяця відрахування якого починається з календарного місяця, наступного за місяцем, у якому була укладена ця Додаткова угода. Згідно п.2 Додаткової угоди сторони узгодили, що в разі порушення клієнтом зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, після дати укладення цієї Додаткової угоди, на 180-й день клієнт зобов`язаний повернути банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за договором в повному обсязі. Згідно п.3 Додаткової угоди сторони узгодили, що на дату підписання цієї Додаткової угоди заборгованість за Договором становить 53844,81 грн, із них основна сума боргу за кредитом в сумі 50754,57 грн, нараховані але не сплачені проценти за користування кредитом - 3090,24 грн. При цьому сторони узгодили, що розмір основної суми боргу та нарахованих процентів може відрізнятися від зазначених у цьому пункті у випадку здійснення клієнтом операції (операцій) за рахунком в день укладення цієї Додаткової угоди. Відповідно до п.4 Додаткової угоди строк дії кредитного договору становить 5 років але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Додаткова угода вступає в дію з моменту її підписання сторонами та діє до закінчення строку кредитного договору. Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме випустив платіжну картку та надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку і зарахування їх банком на картрахунок, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта. Відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу (розмір боргових зобов`язань відповідача, які він щомісячно повинен сплачувати протягом терміну дії картки). З виписки за договором №б/н за період з 01.09.2021 по 22.09.2025 вбачається, що станом на 22.09.2025 відповідач [PERSON] отримував кредитні кошти та користувався ними. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №б/н від 01.09.2021 станом на 22.09.2025 в [PERSON] існує заборгованість в сумі 56615,68 грн, з яких: 50754,57 грн - заборгованість за тілом кредиту, 5861,11 грн - заборгованість за простроченими процентами. АТ КБ «ПриватБанк» обґрунтовувало свій позов щодо стягнення тіла кредиту та процентів тим, що між сторонами був укладений кредитний договір, за умовами якого [PERSON] отримав кредитні кошти та користувався ними, однак, останній не виконував зобов`язання за цим договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість. На підтвердження вказаних обставин АТ КБ «ПриватБанк» надало суду: анкету-заяву клієнта-фізичної особи [PERSON] від 15.01.2020, заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг в АТ КБ «ПриватБанк» від 01.09.2021, паспорт споживчого кредиту від 01.09.2021, заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг в АТ КБ «ПриватБанк» №250122B1DI079127ZGHDMAIN від 22.01.2025, Додаткову угоду №SAMDNWFC00030793374_01 до кредитного договору від 22.01.2025, розрахунок заборгованості за договором б/н від 01.09.2021 року станом на 22.09.2025, виписку за договором №б/н за період з 01.09.2021 по 22.09.2025; довідку АТ КБ «ПриватБанк» про видані картки від 27.11.2025 за №0000004982867653; довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] від 27.11.2025 за №0000004982868671. Докази у справі достовірно вказують на те, що АТ КБ «ПриватБанк» відкрило на ім`я відповідача [PERSON] картковий рахунок, видало кредитну картку, на яку в подальшому перераховані кредитні кошти. Застосовані норми права Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Як передбачено ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. В силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Мотиви та висновки суду З`ясувавши думку представника позивача, викладену у письмовій заяві, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити з огляду на наступне. З наданих та досліджених судом доказів вбачається, що 01.09.2021 сторони уклали кредитний договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в якій узгоджено вид кредиту, бажаний кредитний ліміт, розмір процентів за користування кредитними коштами, що підтверджується підписом [PERSON] у вищезазначеному документі. Крім того, 22.01.2025 відповідач підписав в системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТР пароля заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та Додаткову угоду №SAMDNWFC00030793374_01 до кредитного договору від 22.01.2025. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникло зобов`язання по поверненню суми отриманого кредиту та сплати відповідної плати за користування кредитом. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до правового висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року по справі № 2-383/2010 стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки [PERSON] не виконав зобов`язання по поверненню кредиту, порушив умови договору, утворилась заборгованість в розмірі 56615,68 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 50754,57 грн та заборгованості за простроченими процентами в сумі 5861,11 грн. При цьому суд враховує, що розрахунок заборгованості відповідачем не оспорювався і доказів погашення кредитної заборгованості відповідачем суду не подано. Протягом розгляду цивільної справи відповідач [PERSON] , з огляду на вимоги ст.ст. 12, 81 ЦПК України, не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов`язань за укладеним договором, а відтак несе ризик настання наслідків, пов`язаних із не вчиненням відповідних процесуальних дій, в даному випадку - ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі та з [PERSON] слід стягнути на користь АТ «КБ «ПриватБанк» заборгованість в сумі 56615,68 грн. Судові витрати Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, на підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 2422,40 грн.

Outcome: approved