Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

Заочним рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 08 грудня 2025 року у справі № 741/1076/25 позов товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково (на 59,68%), стягнуто з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» заборгованість за договором про надання грошових коштів у позику № 3137550224 від 22 лютого 2024 року у розмірі 32200 (тридцять дві тисячі двісті) гривень 00 коп, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» 1445 (одна тисяча чотириста сорок п`ять) грн 69 коп. понесених судових витрат по сплаті судового збору, у задоволенні решти позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до [PERSON] відмовлено. 22 грудня 2025 року представник позивача ТОВ «ІННОВА-НОВА» (колишня назва ТОВ «ІННОВА ФІНАНС») адвокат Андрущенко М.В. за допомогою підсистеми «Електронний суд» надіслав до суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі, у якій просив визнати поважними та поновити ТОВ «ІННОВА-НОВА» строк на звернення до суду із заявою про винесення додаткового судового рішення, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ІННОВА-НОВА» 5000 грн професійної правничої допомоги. В обґрунтування заяви про поновлення пропущеного строку вказав, що у позовній заяві було наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і очікує понести у зв`язку з розглядом справи, який складає 7422,40 грн, який складається із 2422,40 грн судового збору та 5000 грн витрат на правову допомогу. Рішення суду сторона позивача отримала через підсистему «Електронний суд» 16 грудня 2025 року. У зв`язку з цим представник відповідача вважає, що строк на звернення до суду із заявою про винесення додаткового судового рішення пропущений з поважних причин. Також представником позивача в позовній заяві було заявлено, що відповідні документи на підтвердження судових витрат будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом. Ухвалою судді від 24 грудня 2025 року заяву представника позивача ТОВ «ІННОВА-НОВА» адвоката Андрущенка Михайла Валерійовича про поновлення строку на подання доказів на підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, поновлено позивачеві ТОВ «ІННОВА-НОВА» строк на подання доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, прийнято до провадження заяву представника позивача ТОВ «ІННОВА-НОВА» адвоката Андрущенка М.В. про ухвалення додаткового судового рішення та призначено її до судового розгляду на 08 год 30 хв 30 грудня 2025 року без повідомлення (виклику) учасників справи. Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд уважає за можливе провести розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення без повідомлення учасників справи та, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши заяву, дослідивши письмові докази, робить нижченаведений висновок. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних із розглядом справи відносяться зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Частиною восьмою ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу представником позивача до заяви додано: 1) копію договору про надання правничої допомоги № 06-05/2025, укладеного 06 травня 2025 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та адвокатом Андрущенком М.В. (а. с. 99-101); 2) копію заявки № 2937821690 про надання послуг від 02 червня 2025 року (а. с. 102); 3) копію акта № 2937821690 приймання-передачі наданих послуг від 19 грудня 2025 року до договору № 06-05/2025 прт надання правничої допомоги, відповідно до якого адвокатом Андрущенком М.В. було надано, а замовником ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» отримано такі послуги: складення правової документації процесуального характеру (позовної заяви), та супровід процесу розгляду справи № 741/1076/25 в суді з питань, повязаних із правами та інтересами замовника щодо боржника [PERSON] 5000 грн; 4) копію платіжної інструкції № 76 від 18 грудня 2025 року про сплату ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» обумовленої грошової суми в розмірі 5000 грн (а. с. 109); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю гр. Андрущенка М.В. (а. с. 47); копію ордера на надання правничої допомоги серії АН № 1685548 (а. с. 48), копію рішення № 05-09/2025 єдиного учасника ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» про зміну назви товариства з «ІННОВА ФІНАНС» на «ІННОВА-НОВА» (а. с. 106), копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно ТОВ «ІННОВА-НОВА» (а. с. 105). Згідно зі ст. ст. 1, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договором про надання правової допомоги. Рішення Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East\Alliance Limited проти України" (заява №19336/04, п. 269) вказує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 19 лютого 2020 року Великою Палатою Верховного Суду прийнято додаткову постанову у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19), де зазначено таке. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом з тим чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи. У разі недотримання останніх вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною восьмою ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що Цивільним процесуальним кодексом України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до Цивільного процесуального кодексу України законодавцем принципово по-новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Так, відповідач не клопотав про неспівмірність заявлених до відшкодування витрат. Між тим, суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, робить висновок про те, що наявні в матеріалах справи відповідні докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір є необґрунтованим, не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат і є непропорційними до складності справи для адвокатів і виконаних ними робіт, а також позовним вимогам. Суд зважає й на те, що вказана справа є справою незначної (невеликої) складності, а правовідносини, які є предметом розгляду в межах цієї справи, не є складними, що свідчить про те, що підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи адвоката. Крім того, справа була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, представник позивача в судових засіданнях участі не брав, клопотав про розгляд справи за його відсутності, а позовні вимоги задоволено судом частково (на 59,68%). Зважаючи на те, що при ухваленні рішення від 08 грудня 2025 року суд не вирішував питання про судові витрати на правову допомогу, які поніс позивач, беручи до уваги, зазначені вище обставини, за результатом оцінки доказів та аргументів сторін, дослідивши матеріали справи в частині поданих процесуальних документів та проведених процесуальних дій, ураховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд робить висновок, що заява підлягає частковому задоволенню, та визначає справедливий (розумний) розмір відшкодування витрат на правничу допомогу, що становить 3500 грн.

Outcome: partial