Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

21.04.2025 до Холодногірського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надання послуг з постачання теплової енергії, в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надання комунальних послуг у загальному розмірі 20078,61 грн, а саме: вартість спожитої теплової енергії та за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з 01.10.2019 по 30.09.2023 в сумі 19 617,85 грн; вартість абонентської плати за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з 01.12.2021 по 30.09.2023 в сумі 19 617,85 грн; вартість послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з 01.07.2022 по 30.09.2023 в сумі 795,14 грн. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що [PERSON] є власником нежитлового приміщення підвальної частини № 1-3,126, загальною площею 64,8 кв.м. в житловому будинку літ. «А-12», які знаходяться з адресою: [ADDRESS] . Відповідач мав особовий рахунок № [NUMBER] з жовтня 2019 року по листопад 2021 року; з грудня 2021 року по вересень 2023 року особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідач з моменту набуття права власності на нежитлові приміщення до КП «Харківські теплові мережі» не звертався, персональних даних про себе та правовстановлюючі документи на нежитлові приміщення не надавав. Система опалення зазначених приміщень є невід`ємною частиною централізованої системи опалення житлового будинку, тому при подачі теплової енергії у централізовану систему опалення житлового будинку одночасно опалюється нежитлове приміщення відповідача. Відповідач не уклав договір з КП «Харківські теплові мережі» та отримував теплову енергію за потреби опалення за відсутності письмового договору. КП «Харківські теплові мереж» було здійснено розрахунок нарахувань за спожиту теплову енергію у нежитлових приміщеннях, що належать відповідачу на праві власності. Постачання теплової енергії відповідачу підтверджується актами про підключення/відключення вбудованого споживача до джерела теплової енергії від 22.10.2019 за № 177/9726; від 08.04.2020 за № 177/11365; від 05.11.2020 за № 177/12895; від 12.04.2021 за № 177/13507; від 19.10.2021 за № 177/14012; від 09.11.2022 за № 177/15334; від 06.04.2023 за № 177/15909. Представник позивача вказує у позовній заяві, що постачання теплової енергії на потреби опалення у житлові будинки та об`єкти соціальної сфери позивач здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а постачання гарячої води цілодобово. Акти на підключення та відключення опалення підписані та скріплені печатками уповноважених представників КП «Харківські теплові мережі» та балансоутримувача будинку. Споживання теплової енергії на потреби опалення нежитлових приміщень здійснювалось КП «Харківські теплові мережі» без укладення договору з відповідачем. Факт споживання відповідачем теплової енергії підтверджується актами обстеження системи теплоспоживання об`єкта, а також актами про підключення та відключення опалення до будинку, які підписані представниками позивача та балансоутримувачем даного будинку. Оскільки нежитлові приміщення розташовані в житловому будинку [ADDRESS] , починаючи з 01.12.2021 надання послуги з постачання теплової енергії відповідачу за цією адресою здійснюється на підставі індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії. Таким чином факт отримання відповідачем послуги з постачання теплової енергії у опалювальний період 2019-2023 - є фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору). Станом на 01.10.2023 заборгованість за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії становить 19 617,85 грн, яка утворилась за період з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2023 року. Відповідачу направлялися рахунки-фактури. Станом на 01.10.2023 абонентська плата за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії становить 365,62 грн, яка утворилась за період з 1 грудня 2021 року по 30 вересня 2023 року. З 1 липня 2022 року набрав чинності публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності та публічний договір з технічного, який опублікований на офіційному сайті КП "Харківські теплові мережі" в мережі Інтернет www.hts. kharkov.ua 01 червня 2022 року. Станом нa 01.10.2023 вартість технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання становить 795,14 грн, яка утворилась за період з 1 липня 2022 року по 30 вересня 2023 року Ухвалою суду від 25.04.2025 провадження у справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, надано відповідачеві строк на подання відзиву на позовну заяву. 02.06.2025 від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову КП «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надання послуг з постачання теплової енергії у повному обсязі. Так, у відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що позивачем подано до суду, серед іншого, розрахунки теплового навантаження, нарахувань теплової енергії. У розрахунку теплового навантаження на опалення від 18 червня 2021 року вказано, що він виконаний згідно Керівного технічного матеріалу 204 Україна 244-94 «Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» (далі КТМ 204 Україна 244-94). На офіційному вебпорталі парламенту України (режим доступу https://zakon.rada.gov.ua/) чи на інших офіційних ресурсах органів публічної відсутнє посилання на цей документ, тому неможливо точно оцінити його актуальність. Позивачем безпідставно при визначені теплового навантаження на опалення нежитлового приміщення підвалу здійснено розрахунок згідно КТМ 204 Україна 244-94. КТМ 204 Україна 244-94, відповідно до пунктів 1.1. та 2.2., застосовуються для розрахунку витрат теплоти на опалення житлових та громадських споруд (будинків). Отже КТМ 204 Україна 244-94 може застосовуватися для розрахунку теплового навантаження лише окремої житлової або громадської будівлі (споруди) і не може застосовуватися для визначення теплового навантаження окремо для приміщення, яке не має окремої від будинку системи опалення і є складовою частиною будинку. Розрахунок теплового навантаження на опалення від 18 червня 2019 року виконаний позивачем без посилання на первинну технологічну документацію (проекти споруд, технологічні регламенти та інструкції), а також паспортні дані технологічного та енергетичного обладнання. Наданий позивачем акт обстеження системи теплоспоживання об`єкта № 177/1298 від 11 травня 2019 року та акти підключення/відключення споживача до джерела теплової енергії були складені без участі відповідача. Вказані акти відповідач не підписував, від підпису не відмовлявся. Отже факт постачання позивачем теплової енергії до спірних нежитлових приміщень не підтверджується актами про підключення опалення на початку опалювальних сезонів та актами про відключення опалення наприкінці опалювальних сезонів. На переконання відповідача акти обстеження системи теплоспоживання об`єкта від 11 травня 2019 року №№ 177/1298 та 177/1299 слід визнати недопустимими та недостовірними доказами, а також не брати їх до уваги при ухваленні рішення у справі. Крім того позивач не наводить правового обґрунтування вибору формули для визначення теплового навантаження на будівлю. З аргументів позову не вбачається зрозумілим, яка саме формула КТМ 204 України 244-94 ним застосована. Такі дії позивача порушують право відповідача на подання суду заперечень проти доводів і міркувань інших осіб, а також ускладнюють проведення неупередженого та своєчасного розгляду і вирішення цієї справи. В розшифровці наведеної позивачем формули теплового навантаження зазначено, що значення tвн. = 15 С (температура всередині приміщень). Тобто, теплове навантаження позивачем розраховано виключно для приміщень, де встановлена нормативна температура + 15 С. В таблиці № 2 «Розрахункові результуючі температури для проектування опалення і вимоги до повітрообміну в приміщеннях» ДБН В 2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення» для підвалів нормативна температура не визначена. Відповідно теплове навантаження для підвалів не розраховується, а тому нарахування позивача є безпідставним. Також позивачем не обґрунтовано до якого виду приміщення, наведеного у Методиці розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22 листопада 2018 року № 315 (у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 грудня 2021 року № 358) (далі Методика), відноситься приміщення відповідача. Між тим встановлення виду належного мені приміщення є обставиною, що має значення для справи, оскільки від цього залежить правильність розрахунку обсягу спожитої теплової енергії та суми, яка підлягає сплаті за надані послуги. Враховуючи вказані доводи позивач не виконав свого обов`язку доказування обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Наслідком невиконання цього обов`язку для позивача є відмова у задоволенні позову. Деякі докази не відповідають критеріям допустимості та достовірності, а саме: вимога про сплату заборгованості від 08 квітня 2025 року № 476 адресована невідомій особі [PERSON] ; в додатках наявний супровідний лист про, ніби-то, направлення відповідачеві рахунків-фактури за жовтень 2019 року вересень 2023 року, абонентну плату та плату за обслуговування ВБС, однак відсутній акт опису вкладення у поштове відправлення, що унеможливлює встановлення його дійсного вмісту; докази, викладені російською мовою, надані до суду без перекладу на українську мову, що є порушенням ч. 1 ст. 9 ЦПК України. Таким чином, позивачем не доведено факту постачання теплової енергії до нежитлового приміщення, належного відповідачу. Крім того, позивачем належним чином не підтверджено правильність здійсненого розрахунку заборгованості. Вимоги позивача із заявлених ним підстав є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню. Ухвалою суду від 24.06.2025 постановлено перейти від розгляду справи за позовною заявою комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надання послуг з постачання теплової енергії в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 25.09.2025 до суду від представника позивача КП «Харківські теплові мережі» - Шевченка В.М. надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача просить суд долучити відповідь на відзив до матеріалів справи, позовні вимоги у цій справі задовольнити. Так, представник позивача зазначає у відповіді на відзив, що відповідач є власником нежитлового приміщення підвальної частини № 1-3,126, загальною площею 64,8 кв.м., в житловому будинку літ. «А-12», які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Відповідач несе повну матеріальну відповідальність по утриманню належного йому майна. У зв`язку із тим, що приміщення відповідача не обладнане окремим тепловим вводом, КП «Харківські теплові мережі» не мають технічної можливості здійснити їх відключення. В житловому будинку [ADDRESS] система опалення є централізованою. Система опалення приміщень є невід`ємною частиною централізованої системи опалення житлового будинку, тому при подачі теплової енергії у централізовану систему опалення житлового будинку одночасно опалюються нежитлові приміщення відповідача. Оскільки самі приміщення відповідача не опалюються, опалення здійснюється від житлового будинку, безпосередньо від суміжних опалювальних приміщень, вбудованих в житловий будинок, що розташовані на першому поверсі та передбачені під нежитлові приміщення, які в свою чергу опалюються, що підтверджується відповідними актами обстеження. Розрахунок теплового навантаження відповідачу виконано згідно з нормативним документом «Норми та вказівки по нормування витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» КТМ 204 України 244-94. Опалення відповідача здійснюється з урахуванням теплової віддачі від суміжних опалювальних приміщень, вбудованих в житловий будинок, що розташовані на першому поверсі, які в свою чергу опалюються. Над приміщенням відповідача знаходяться житлові квартири, обігрів приміщення відповідача також здійснюється від житлового будинку, безпосередньо від суміжних опалювальних приміщень, вбудованих в житловий будинок. Розрахунок теплового навантаження було виконано центром контролю та обліку теплоспоживання КП «Харківські теплові мережі». Відповідачу неодноразово зроблені приписи стосовно того, що в разі непогодження із тепловим навантаженням, він може виконати розрахунок теплового навантаження у незалежній організації, яка має ліцензію на виконання такого різновиду робіт. У судовому засіданні представник позивача просив суд поновити строк на подання відповіді на відзив, вказував, що не мав змоги подати відповідь на відзив у встановлений судом строк через великий обсяг роботи, оскільки він наразі є єдиним юристом КП «Харківські теплові мережі», просив суд задовольнити позовну заяву у повному обсязі, посилався на обставини, викладені у позовній заяві та у відповіді на відзив. Представник відповідача у судовому засіданні просив суд відмовити у прийнятті відповіді на відзив, відмовити у позовних вимогах у повному обсязі, посилався на обставини, викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву. У судовому засіданні суд на місці ухвалив поновити представнику позивача строк на подання відповіді на відзив, прийняти відповідь на відзив до розгляду. Представник відповідача у судовому засіданні заявив, що не має наміру подавати заперечення на відповідь на відзив, просив суд розглядати справу за наявними матеріалами. Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд зазначає таке. Судом встановлено, що відповідно до копії витягу з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, інформаційна довідка № 396174515 від 24.09.2024, на підставі договору купівлі-продажу № 2459 від 21.06.2016 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Харитоновою Я.М. 21.06.2016 зареєстровано право власності [PERSON] на нежитлові приміщення підвальної частини № 1-3, 126, загальною площею 64,8 кв.м., в житловому будинку літ. «А-12», які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії акту обстеження системи теплоспоживання об`єкту № 177/1298, 177/1299 від 11.05.2019 інженером-інспектором та техніком Холодногірського філіалу комунального підприємства «Харківські теплові мережі» у присутності начальника комунального підприємства «Житлокомсервіс», на підставі розпорядження керівництва Холодногірського філіалу КП «Харківські теплові мережі» проведено обстеження нежитлових приміщень, розташованих за адресою: [ADDRESS] ». В результаті обстеження встановлено: нежитлові приміщення вбудовані у житловий будинок з внутрішньобудинковими комунікаціями. За адресою: [ADDRESS] , розташований 12-поверховий житловий будинок, під`єднаний до централізованих теплових мереж Холодногірського філіалу КП «Харківські теплові мережі». [PERSON] займає нежитлові приміщення підвальної частини № 1-3, 126, загальною площею 64,8 кв.м. в житловому будинку літ. «А-12», відповідно до договору купівлі-продажу №2459 від 21.06.2016. Договір з теплопостачальною організацією КП «Харківські теплові мережі» на момент обстеження не укладений. Згідно з інвентаризацією житлових будинків КП «Житлокомсервіс» ділянки № 2: рік будівництва житлового будинку 1984, матеріал панель. Висота нежитлових приміщень, відповідно до здійснених замірів становить 2,30 м, заглиблення у ґрунт становить 1,80 м. Призначення нежитлових приміщень пункт приймання скляної тари. Нежитлові приміщення знаходяться у тепловому контурі будинку, із загальними внутрішньобудинковими комунікаціями. Над нежитловими приміщеннями розташовані опалювані квартири житлового будинку. Через нежитлові приміщення проходять транзитні внутрішньоквартирні горизонтально розташовані неізольовані трубопроводи систем централізованого опалення у кількості 2 штуки, а також вертикальні неізольовані трубопроводи системи централізованого опалення. Крім того через нежитлове приміщення проходить трубопровід системи гарячого водопостачання. Представниками КП «Харківські теплові мережі» запропоновано: надати КП «Харківські теплові мережі» документи, що посвідчують право власності, та технічний паспорт на нежитлові приміщення; укласти з КП «Харківські теплові мережі» договір купівлі-продажу теплової енергії у гарячій воді на потреби опалення; надати КП «Харківські теплові мережі» робочий проєкт або розрахунок теплового навантаження на опалення нежитлових приміщень загальною площею 64,8 кв.м. Як вбачається з розрахунку теплового навантаження на опалення № ОКТ/257 від 18.06.2019, представниками КП «Харківські теплові мережі» на підставі акту обстеження № 177/1298, 1299 від 11.05.2019 виконано розрахунок теплового навантаження на опалення приміщення загальною площею 64,8 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , споживач [PERSON] . Постачання позивачем теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , підтверджується копіями актів готовності до опалювального періоду № 177/5603 від 12.08.2021, № 177/6194 віл 11.08.2022 № 177/6473 від 11.08.2023 та копіями актів про підключення/відключення споживача № 177/9726 від 22.10.2019, № 177/11365 від 08.04.2020, № 177/12895 від 05.11.2020, № 177/13507 від 12.04.2021, № 177/14012 від 19.10.2021, № 177/15334 від 09.11.2022, № 177/15909 від 06.04.2023. У копіях відомостей обліку споживання теплової енергії на тепловому пункті за адресою: [ADDRESS] , відображено обсяг фактичних теплових втрат за вказаною адресою за період з 09.04.2019 по 14.04.2023, а також тип теплолічильника: «SUPERCAL 531». Відповідно до розрахунку нарахувань за послугу з постачання теплової енергії по споживачу [PERSON] нарахування заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії здійснюється за особовим рахунком № [NUMBER] , сума заборгованості за період з жовтня 2019 по квітень листопад 2021 року включно становить 5 918,18 грн. Згідно з копією акту звіряння-відпуску отримання теплової енергії та розрахунків за її використання між КП «Харківські теплові мережі» та [PERSON] від 15.10.2024 (особовий рахунок № [NUMBER] ), заборгованість за абонентом за теплопостачання станом на 01.10.2023 становить 5905,94 грн. Відповідно до копії акту звіряння-відпуску отримання теплової енергії та розрахунків за її використання між КП «Харківські теплові мережі» та [PERSON] від 15.10.2024 (особовий рахунок № [NUMBER] ), заборгованість за абонентом за теплопостачання станом на 01.10.2023 становить 13711,91? грн; заборгованість за абонентською платою становить 365,62 грн; заборгованість за обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання становить 795,14 грн. Згідно з розрахунком нарахувань обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , загальна заборгованість відповідача за період з липня 2022 року по вересень 2023 року включно за обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання становить 795,14 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за абонентську плату за послуги з постачання теплової енергії [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , загальна заборгованість відповідача за період з грудня 2021 року по вересень 2025 року включно за абонентське обслуговування по послузі з постачання теплової енергії становить 365,62 грн. Також суду представником позивача надано копії рахунків-фактур за спожиту відповідачем теплову енергію за кожен розрахунковий період (календарний місяць), а саме: за період з листопада 2019 року по вересень 2023 року включно. 08.04.2025 відповідачу направлялася вимога про сплату заборгованості № 475 від 08.04.2025, в якій відображено суму заборгованості [PERSON] перед КП «Харківські теплові мережі» за період з жовтня 2019 року по вересень 2023 року. КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 та Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 № 830, Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182. Згідно з до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Постачання теплової енергії на потреби опалення у багатоквартирні будинки м. Харкова КП «Харківські теплові мережі» здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а на потреби гарячого водопостачання протягом року. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» постачання теплової енергії належить до комунальних послуг. Законом України «Про теплопостачання» визначено, що теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу; постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору; споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством. Постачання теплової енергії на індивідуальні теплові пункти споживачів для потреб опалення та приготування гарячої води здійснюється безперервно, з урахуванням перерв, визначених статтею 16 цього Закону. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Органи, уповноважені законом встановлювати порядки (методики) формування тарифів на транспортування, постачання теплової енергії, визначають особливості врахування в тарифах на теплову енергію для споживача витрат на утримання та обслуговування теплових пунктів (індивідуальних та центральних) з метою недопущення подвійної компенсації споживачами таких витрат. Тарифи на комунальну послугу з постачання теплової енергії, що виробляється суб`єктом господарювання за допомогою систем автономного теплопостачання, визначаються та встановлюються органом, що регулює діяльність такого суб`єкта господарювання, окремо для кожного багатоквартирного будинку, обладнаного такою системою автономного теплопостачання, як сума тарифів на виробництво та постачання теплової енергії. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. Теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Частиною 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до статті 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Абзацом 8 пункту 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, чинних на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що централізоване опалення - це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормальної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання. Пунктом 8 Правил № 630 передбачено, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. 3 1 грудня 2021 року на підставі частини 5 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 № 2189-VIII у багатоквартирних будинках набрали чинності індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання та опубліковані на офіційному сайті КП "Харківські теплові мережі" в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua 31 жовтня 2021 року (далі - Індивідуальні договори). Відповідно до п. 4 Індивідуальних договорів фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги. Згідно з п. 5 Індивідуальних договорів виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу. Розрахунковим періодом відповідно до п. 32 Індивідуальних договорів є календарний місяць. Пунктом 34 Індивідуальних договорів встановлено, що споживач здійснює оплату щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Відповідно до п. п. 51, 52 Індивідуальних договорів договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний період. Виходячи з положень п. 4 Індивідуальних договорів датою їх акцептування є 01.12.2021, тобто факт отримання послуг. Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води). З 1 липня 2022 року набрали чинності публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності та публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, які опубліковані на офіційному сайті КП "Харківські теплові мережі" в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua 01 червня 2022 року (далі - Публічні договори). Зазначені договори укладені з урахуванням ст.ст. 11, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Згідно з п. 2 Публічних договорів договір вважається укладеним між виконавцем та споживачами багатоквартирного будинку через 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця (https://www.hts.kharkov.ua), якщо протягом цього періоду власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, не повідомили виконавця про свою відмову від укладення договору. Відповідно до п. 4 зазначених договорів фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги. Відповідно до п. 5 Публічних договорів виконавець зобов`язується надати споживачу послуги з технічного (у тому числі аварійного) обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно і в повному обсязі оплатити виконавцю надані послуги за затвердженою вартістю в строки та умовах, визначених цим договором. Пунктами 13, 14, 15 Публічних договорів передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послугу включається до єдиного рахунку на оплату послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Споживач здійснює оплату щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за отримані послуги. Згідно з п. п. 30, 31 Публічних договорів договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, цей договір вважається продовженим на черговий однорічний термін. Виходячи з положень статті 4 зазначених Публічних договорів датою їх акцептування є 01.07.2022, тобто факт отримання послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року № 1198, визначено споживача теплової енергії, як фізичну особу, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридичну особу, яка використовує теплову енергію відповідно до договору. Пунктом 23 Правил передбачено, що у споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді. 25 січня 2019 року почала діяти Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315 (далі Методика), якою встановлено порядок визначення та розподілу між споживачами обсягу спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень. Відповідно до п. 3 Розділу І Методики розподіл між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг здійснюється на підставі визначеного на розрахункову дату споживання (фактичного, розрахункового або середнього) обсягів комунальної послуги за відповідний розрахунковий період. Розрахунковою датою є останній день розрахункового періоду. Розподіл обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано. Розподіл між споживачами загального обсягу спожитої комунальної послуги у будівлі за відповідний розрахунковий період (далі - розподіл) здійснюється з урахуванням показань вузлів комерційного та розподільного обліку (теплолічильників, лічильників холодної води, лічильників гарячої води), установлених як у приміщеннях, так і за їх межами, або приладів-розподілювачів теплової енергії, установлених на опалювальних приладах опалюваних приміщень, а в окремих випадках - розрахунково. Згідно з п. 1 Розділу ІІ Методики загальні правила розподілу між споживачами обсягу спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень в розрахунковий період визначаються , зокрема за показаннями вузла комерційного обліку теплової енергії (теплолічильника) за його наявності при постачанні теплової енергії до індивідуального теплового пункту будівлі або до будівлі при відкритій системі теплопостачання. З матеріалів справи вбачається, що КП «Харківські теплові мережі» надавались послуги з теплопостачання до житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в якому розміщені нежитлові приміщення, належні відповідачу [PERSON] , що підтверджується актами підключення/відключення споживача до джерела теплової енергії, які складені представниками позивача. Вказаний будинок підключений до системи централізованого опалення, а отже зазначені нежитлові приміщення також підключені до системи централізованого опалення. З придбанням у власність нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку у відповідача, як їх власника, виник обов`язок приймати участь у витратах на утримання та збереження майна (житлового будинку). Обігрів житлового будинку у опалювальний період є спільним обов`язком його співвласників з метою, зокрема, дотримання санітарних норм. Зазначене відповідає висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 317/1636/16-ц. Отже [PERSON] є споживачем послуг з постачання теплової енергії, які надає позивач, та несе обов`язок зі сплати таких послуг, незалежно від факту укладення договору між сторонами. Відповідачем не спростовані відомості, встановлені в актах обстеження системи теплоспоживання об`єкту від № 177/1298 від 11.05.2019, № 177/1299 від 11.05.2019, за змістом яких нежитлові приміщення мають єдину систему теплопостачання з житловим будинком. Складання таких актів за відсутності споживача само по собі не спростовує встановлених у них обставин. Щодо посилання відповідача на те, що вказані акти складені російською мовою, то суд зазначає таке. Згідно з ч. ч. 1 , 7 статті 1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» Єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова. Статус української мови як єдиної державної мови передбачає обов`язковість її використання на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування, а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначені цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» робочою мовою діяльності органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій державної і комунальної форм власності, у тому числі мовою засідань, заходів, зустрічей та мовою робочого спілкування, є державна мова. Вказаний Закон був прийнятий Верховною Радою України 25.04.2019 та набрав чинності через два місяці після його прийняття. Водночас акти обстеження системи теплоспоживання об`єкту від № 177/1298 від 11.05.2019, № 177/1299 від 11.05.2019, складені 11.05.2019, тобто до набрання Законом України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» чинності, тобто до того, як у КП «Харківські теплові мережі» виник обов`язок застосування виключно державної мови при здійсненні своєї діяльності. Також відповідач не зазначав у відзиві чи у судовому засіданні про те, що йому є незрозумілим зміст зазначених актів. З огляду на вказане суд доходить висновку про відсутність підстав для визнання актів обстеження системи теплоспоживання об`єкту від № 177/1298 від 11.05.2019, № 177/1299 від 11.05.2019 недостовірними та недопустимими доказами. Іншого акту або технічного висновку, який би свідчив про те, що відповідач не споживає теплову енергію станом на час розгляду справи та не споживав її у спірний період відповідачем суду не надано. Акти підключення та відключення теплопостачання до будинку, в якому знаходяться нежитлові приміщення, свідчать про подачу теплопостачання в цілому до конкретного будинку, отже, і до нежитлових приміщень, що в ньому розташовані. Натомість будь-яких доказів щодо недостовірності таких актів та на спростування зазначених у них відомостей, суду не надано. Отже матеріалами справи підтверджено, що КП "Харківські теплові мережі" надавало відповідачеві послуги з постачання теплової енергії, відповідач їх одержував, тому відповідно у відповідача виник обов`язок оплатити ці послуги. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії зобов`язаний своєчасно укласти договір з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Відсутність відповідного договору не є підставою для відмови у стягненні заборгованості за послуги опалення, оскільки згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією в даних правовідносинах є надання послуг та їх отримання відповідачем. Надані позивачем розрахунки заборгованості відповідачем не спростовано, контррозрахунку розміру заборгованості відповідачем суду не надано, клопотань про призначення експертизи, зокрема щодо правильності здійснених позивачем розрахунків не заявлялися. Водночас такі розрахунки сумніву у їх достовірності у суду не викликають. Враховуючи те, що відповідач не надав суду доказів, які б спростовували зобов`язання з оплати наданих йому послуг, а також розмір заборгованості перед позивачем, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 3028 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved