Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту позивач) звернулась до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] (далі відповідач) в якому просить суд розірвати їх із відповідачем шлюб, який був зареєстрований 13.07.2022, актовий запис № 1975, а також присудити з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Підставність позову позивач обґрунтовує тим, що сімейне життя їх із відповідачем не складалось через відсутність взаєморозуміння, утрати почуття поваги та любові один одного та різні погляди на життя. Спроби знайти порозуміння позитивних результатів не давали, в результаті чого вони припинили спільне проживання, шлюбних відносин не підтримують. Проти призначення строку для примирення заперечує. Окрім цього, позивач зазначає у позові, що їх спільна дитина проживає біля неї та перебуває на її утриманні. Відповідач є особою працездатного віку без вад здоров`я, що дозволяє йому зароблять на життя та надаватиутримання дитині. Наведене стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 02.12.2025 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторони не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13.07.2022, на що вказує свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Подружжя має спільну дитину [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Позивач не бажає миритись, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Відповідач на пропозицію суду викладену в ухвалі від 02.12.2025 жодних заперечень проти позову не надав. Згідно положень частини третьої та четвертої ст.56 Сімейного кодексуУкраїни кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Зважаючи на те, що сторони не мають наміру на збереження шлюбу, позивач наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, відповідач не надав жодних заперечень, суд дійшов висновку, що шлюб сторін втратив ознаки сім`ї, тому його збереження буде суперечити інтересам сторін та їх дитини, відтак в цій частині позов обгрунтований та підлягає до задоволення. Вирішуючи позовні вимоги в частині присудження із відповідача на користь позивача аліментів на утримання їх спільної дитини, суд враховує наступне. Статтею 180 ч.1СКУкраїни передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом (ст.181 ч.2 СК України). Відповідно до витягу від 20.11.2024 за №2024/014037356 (а.с. 7), дитина [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає біля матері [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] . Отож позивач наділена правом на звернення до суду із даним позовом. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище як платника аліментів так і дитини; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів щодо стану здоров`я дитини та відповідача, відсутні підтвердження матеріального стану таких осіб. У відповідності з ч 1 ст. 183 СК України визначено що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до частини 2 ст.182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Правилами ст.141 СК України, передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, у тому числі щодо її утримання. Обов`язок щодо доведеності обставин вказаних у позові чи відзиві визначено ст.76, 77, 81 ЦПК України. Вирішуючи питання щодо можливість відповідача надавати матеріальну допомогу дитині, суд враховує, що останній не надав відзиву у межах визначеного судом строку. При цьому, відповідач є особою працездатного віку, доказів щодо неможливості нести аліментний обов`язок за станом здоров`я чи з інших причин, матеріали справи не містять. Визначаючи розмір аліментів на неповнолітню дитину, які слід стягувати із відповідача, суд враховує встановлені вище обставини, можливість надання матеріальної допомоги обома батьками, а також обставини, зазначені у ст. 182 СК України, та вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу дитині у спосіб обраний позивачем, у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно на дитину, починаючи стягнення від дня пред`явлення до суду позову і до досягнення дитиною повноліття. З огляду на викладене, суд задовольняє позов у повному обсязі. Суд вважає за необхідне допустити рішення суду до негайного виконання в частині стягнення аліментів за один місяць. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується Главою 8 ЦПК України. Враховуючи викладене та

Outcome: approved