Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

У липні 2024 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди та просило стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування по ДТП у розмірі 12090,35 грн. та судовий збір в сумі 3028,00 грн. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04 липня 2024 року цивільну справу за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування шкоди передано до Києво-Святошинського районного суду Київської області за підсудністю. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 листопада 2022 року об 20 год. 50 хв. водій [PERSON] керуючи автомобілем «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] , в місті Києві по вул. Симиренка, 14-б, допустив зіткнення з транспортним засобом «Peugeot» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина Відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Святошинського районного суду м. Києва від 13.12.2022 р. по справі № 759/17090/22 та матеріалами справи про адміністративне правопорушення. Позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь МТСБУ витрати у розмірі 12090,35 грн. та судовий збір. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.08.2024 по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник Моторно (транспортного) страхового бюро України не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник надіслав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за їх відсутності. Просив суд задовольнити позов, проти заочного рішення не заперечував. У судове засідання [PERSON] не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У судове засідання відповідач повідомлений також шляхом розміщення оголошення на сайті суду. Письмовий відзив на позов не подав, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, причини неявки суду не повідомив. Додатково відповідач викликався через оголошення на сайті суду. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п.п. 3,4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При розгляді справи встановлено, що 20.11.2022 р. о 20:50 у м. Києві по вул. Симиренка, 14-Б, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Jetta», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Peugeot», д.н.з. [NUMBER] , при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 13 грудня 2022 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 23 листопада 2022 року до МТСБ України надійшла заява від [PERSON] про відшкодування йому завданої шкоди особою, яка не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність. Згідно звіту №24/12/22 від 14 грудня 2022 року вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, завданого власникові автомобіля «Peugeot» д.н.з. [NUMBER] , в результаті пошкодження при ДТП складала 10440,35 грн. [PERSON] було виплачено страхове відшкодування відповідно до наказу МТСБ України № 3/2571 від 07.02.2023 в розмірі 10440,35 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 822590 від 07 лютого 2023 року. Також, МТСБУ було сплачено ФОП « [PERSON] » за послуги аварійного комісара у розмірі 1650,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 159093 від 06 січня 2023 року. Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон України №1961-IV) вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п. 21.1, ст. 21 Закону №1961-ІV з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб марки «Peugeot» д.н.з. [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, а, відтак, власник пошкодженого автомобіля звернувся з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди та з заявою про виплату належного відшкодування до МТСБУ. Відповідно до п. 39.1. ст. 39 Закону № 1961-ІV МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до підпункту а) п. 41.1. ст. 41 Закону №1961-ІV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону №1961-IV МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Після звернення власника пошкодженого транспортного засобу до МТСБУ, останнє здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 10440,35 грн. та витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 1650,00 грн., що разом становить 12090,35 грн. До страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована, відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язаний відшкодувати в порядку регресу позивачу вартість виплаченого відшкодування завданої шкоди. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved