Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - позивач або АТ «ПУМБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачем укладено кредитні договори: 15.12.2020 № 2001764210901, за яким відповідачу 15.12.2020 надано кредит в сумі 9500,00 грн.; 02.02.2022 № 1002084667601, за яким відповідачу 02.02.2022 надано кредит в сумі 16000,00 грн. Відповідач не виконує свої зобов`язання і станом на 03.06.2025 у неї перед банком виникла заборгованість: за кредитним договором № 2001764210901 від 15.12.2020 в сумі 15504,34 грн., з яких: 9191,64 грн. - заборгованість за кредитом, 6312,70 грн. - заборгованість за відсотками, 0 грн. - заборгованість за комісією; за кредитним договором № 1002084667601 від 02.02.2022 в сумі 19629,00 грн., з яких: 12602,82 грн. - заборгованість за кредитом, 2,58 грн. - заборгованість за відсотками, 7023,60 грн. - заборгованість за комісією. Загальна сума заборгованість за кредитними договорами складає 35133,34 грн. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 35133,34 грн. та понесені судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позові просив розглянути справу за відсутності представника банку, проти винесення судом заочного рішення не заперечує (а.с. 4). Відповідач будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася, у наданий судом строк та станом на 05 січня 2026 року своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористалася, відзив на позов не подала, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку, будь-яких клопотань чи заяв не надала. У відповідності до частини восьмої статті 178 та частини п`ятої статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно правил частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог статті 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 05 січня 2026 року суд вирішив розглянути справу у заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне. Так, судом встановлено, що 15.12.2020 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2001764210901, згідно з умовами якого 15.12.2020 остання отримала кредит у розмірі 9500,00 грн., шляхом підписання нею заяви № 2001764210901 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспорту споживчого кредиту (а.с.15 зв. 16). Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту за договором № 2001764210901 від 15.12.2020, відповідачу 15.12.2020 встановлено кредитний ліміт у сумі 3000,00 грн., який збільшився: 25.11.2021 до 7500,00 грн., 15.02.2022 до 9500,00 грн., який зменшився 27.02.2022 до 7339,00 грн. та 03.03.2022 збільшився до 9500,00 грн. (а.с. 33 зв.). Судом також встановлено, що 02.02.2022 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1002084667601, згідно з умовами якого 02.02.2022 відповідач отримала кредит у розмірі 16000,00 грн, шляхом підписання останньою заяви № 1002084667601 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспорту споживчого кредиту (а.с. 13 зв. -14, 15). Платіжною інструкцією № TR.55653675.83035.8810 від 02.02.2022 підтверджується, що позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав, перерахувавши кошти у сумі 16000,00 грн. (а.с. 34). Отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується випискою з особового рахунку відповідача (а.с. 42-57). Відповідач, належним чином не виконувала умови зазначених вище кредитних договорів і станом на 03.06.2025 за нею утворилась заборгованість: за кредитним договором № 2001764210901 від 15.12.2020 в сумі 15504,34 грн., з яких: 9191,34 грн. - заборгованість за кредитом, 6312,70 грн. - заборгованість за відсотками; 0,0 грн. - заборгованість за комісією; за кредитним договором № 1002084667601 від 02.02.2022 в сумі 19629,00 грн., з яких: 12602,82 грн. - заборгованість за кредитом, 2,58 грн. - заборгованість за відсотками, 7023,60 грн. - заборгованість за комісією. Загальна сума заборгованість за кредитними договорами складає 35133,34 грн. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом положень ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне, задовольняючи в цій частині позовні вимоги, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2001764210901 від 15.12.2020 у розмірі 15504,34 грн., з яких: 9191,64 грн. - заборгованість за кредитом, 6312,70 грн. - заборгованість за відсотками; за кредитним договором № 1002084667601 від 02.02.2022 в сумі 12605,40 грн., з яких: 12602,82 грн. - заборгованість за кредитом, 2,58 грн. - заборгованість за відсотками, а всього 28109,74 грн. Щодо стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості, суд зазначає наступне. Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1002084667601 від 02.02.2022 вбачається, що до загального розміру заборгованості відповідача станом на 03.06.2025 банком включено заборгованість за комісією в сумі 7023,60 грн. (а.с. 35). Однак вказана вимога банку задоволенню не підлягає, з тих підстав, що вона є необґрунтованою, оскільки банк не мав права встановлювати у спірних кредитних договорах винагороду за управління кредитом, які банк вчиняє на власну користь, з огляду на таке. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Така правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). Пунктом 5 заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 1002084667601 від 02.02.2022 встановлено, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 2,22%, без уточнення систематичності запиту інформації щодо кредиту споживачем. Враховуючи те, що відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, положення пункту 5 кредитного договору, укладених між [PERSON] та АТ «ПУМБ», щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в розмірі 2,22% є нікчемним. Таким чином, позовні вимоги банку про стягнення з відповідача заборгованості за комісією є необґрунтованими з вищевказаних підстав і задоволенню не підлягають. Зважаючи на те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню (28109,74х100:35133,34=80,0%), то відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, пропорційно до задоволених вимог з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 1937,92 грн. судових витрат по оплаті судового збору (2422,40х80,0:100=1937,92). На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 509, 526, 527, 530, 611, 626, 628, 638,1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: partial