Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу стягнення аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. [PERSON] та [PERSON] у період з 21.02.2013 року по 21.09.2017 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Віньковецького районного суду від 21.09.2017 року. Від шлюбу у сторін є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Віньковецького районного суду від 04.05.2017 року у справі № 670/199/17 вирішено стягувати щомісячно із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньок [PERSON] та [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 450 грн на кожну дитину окремо, починаючи із 29.03.2017 року і до досягнення дітьми повноліття. Аліменти відповідачем сплачуються, заборгованість по сплаті аліментів відсутня. Доньки проживають разом із позивачкою та перебувають на її утриманні. Позивач працює на посаді кухаря у ФОП [PERSON] та у період з 09.07.2025 року по 31.10.2025 року отримала дохід у розмірі 22967 грн 74 коп. Позивач повністю створює належні умови для життя, виховання та забезпечення доньок, а відповідач, окрім сплати аліментів, участі у вихованні доньок не бере. Донька [PERSON] навчається у 7А класі, а [PERSON] - у 4А класі Віньковецького ліцею. Обидві доньки відвідують гурток хореографії. Відповідач перебуває на службі ЗСУ та має стабільний високий дохід, та взагалі не бере участь у вихованні дітей, а коштів, які сплачує не вистачає навіть на одяг та харчування. Аліменти, які сплачує відповідач, є недостатніми для задоволення нормального способу життя дітей. Позивач просить змінити розмір аліментів, визначений рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 04.05.2017 року, та стягувати із [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття, допустивши до негайного стягнення рішення суду в межах платежу за один місяць. Ухвалою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 13.11.2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] був належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, але повторно не з`явився у судове засідання без поважних причин, не подав відзив на позов. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 21.09.2017 року у справі № 670/200/17, яке набрало законної сили 03.10.2017 року. [PERSON] і [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження серія [NUMBER] від 02.04.2013 року та серія [NUMBER] від 26.01.2016 року. Згідно із рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 04.05.2017 року у справі № 670/199/17 вирішено стягувати щомісячно із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі по 450 грн на кожну дитину окремо, починаючи з 29.03.2017 року до досягнення дітьми повноліття. Рішення набрало законної сили 16.05.2017 року. Згідно з довідкою про доходи [PERSON] працює у ФОП [PERSON] на посаді кухаря та отримує заробітну платню, яка в період з 09.07.2025 року по 31.10.2025 року становить 22967 грн 74 коп. Доньки: [PERSON] та [PERSON] навчаються у класі хореографії комунального закладу «Віньковецька школа мистецтв» Віньковецької селищної ради. Щомісячна плата за навчання становить 300 гривень з кожної. Відповідач [PERSON] згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи за період з І кварталу 2025 року по 3 квартал 2025 року отримував доходи як військовослужбовець. Згідно довідки-розрахунку Городоцько-Ярмолинецького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України № 25.6.21/57699 від 17.10.2025 року у [PERSON] заборгованість зі сплати аліментів відсутня. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 27 Конвенції про захист прав дитини батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов`язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За положеннями ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, у зв`язку із покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Таким чином у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й інші норми, присвячені обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Частиною 3 статті 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум у 2025 році встановлений на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 3196 гривень. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовувала тим, що відповідач проходить службу у Збройних силах України, регулярно отримує заробітну плату і його матеріальне становище покращилось, а також збільшились витрати на утримання дітей. Суд погоджується з доводами позивача про покращення матеріального стану відповідача, що не було спростовано відповідачем. На теперішній час матеріальне становище позивача у зв`язку із збільшенням віку дітей [PERSON] і [PERSON] погіршилось, оскільки зросли витрати на забезпечення їх одягом, житлом, харчуванням, витрат на навчання та гуртки. На підставі викладеного, враховуючи принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, що забезпечить дітям рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Крім того, згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому збільшений розмір аліментів на користь позивача належить стягувати з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Тому враховуючи вимоги позивачки позовні вимоги необхідно задовольнити частково та стягувати аліменти починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст. ст. 18, 27 Конвенції про захист прав дитини, cт.ст. 7, 141, 180, 181, 182, 183, 184, 192 СК України,

Outcome: partial