Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» звернулось в суд з позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 35528,91 грн та судові витрати по справі. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.12.2018 між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №22034000099675 у формі електронного документу, умовами якого передбачено надання [PERSON] кредитних коштів у сумі 24800,00 грн на умовах платності 0,001 % річних, строковості - на 24 місяці та поворотності. Позивач зазначає, що первісним кредитором зобов`язання по кредитному договору виконано повністю і надано [PERSON] кредитні кошти в сумі 24800,00 грн. Натомість, відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання і кредитні кошти не повернуто. Після цього, згідно з умовами укладеного Договору факторингу №15/12/21 від 15.12.2021 первісним кредитором АТ «Банк Кредит Дніпро» відступлено право вимоги за кредитним договором №22034000099675 на користь ТзОВ "Цикл Фінанс", а відповідно до реєстру боржників ТзОВ "Цикл Фінанс" набуло право вимоги до відповідача [PERSON] . Таким чином, ТзОВ "Цикл Фінанс" просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 34714,99 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту 19746,47 грн, заборгованості по відсотках 2177,82 грн та заборгованості по комісії - 12790,70 грн. Також, позивачем нараховано за період з 15.12.2021 по 23.02.2022 інфляційні витрати у розмірі 698,69 грн та 3% річних у розмірі 115,23 грн, які також позивачем заявлено до стягнення. У судове засідання представник позивача не з`явився, натомість, у позовній заяві просив справу розглядати за його відсутності, вказавши, також, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. (а.с. 7) Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином судовою повісткою. (а.с. 23) У встановлений судом строк для подання відзиву на позовну заяву, відзив до суду не подав. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди представника позивача, враховуючи неявку відповідача без повідомлення її причин та неподання нею відзиву на позов, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне. Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 10.12.2018 між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №22034000099675 у формі електронного документу, умовами якого передбачено надання [PERSON] кредитних коштів у сумі 24800,00 грн на умовах платності 0,001 % річних, строковості - на 24 місяці та поворотності. (див. додатки підсистеми "Електронний суд"). Первісним кредитором - Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» зобов`язання по кредитному договору виконано повністю і надано [PERSON] кредитні кошти в сумі 24800,00 грн, що підтверджується документально ( див. додатки з підсистеми "Електронний суд") Натомість відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання і кредитні кошти у строки визначені умовами кредитного договору не повернуто. Після цього, згідно з умовами укладеного договору факторингу №15/12/21 від 15.12.2021 первісним кредитором АТ «Банк Кредит Дніпро» відступлено право вимоги за кредитним договором №22034000099675 на користь ТзОВ "Цикл Фінанс", а відповідно до Реєстру боржників ТзОВ "Цикл Фінанс" набуло право вимоги до відповідача [PERSON] щодо заборгованості у розмірі 34714,99 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту 19746,47 грн, заборгованості по відсотках 2177,82 грн та заборгованості по комісії - 12790,70 грн. (див. додатки підсистеми "Електронний суд") Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи положення вказаних статей, ТзОВ "Цикл Фінанс" є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем [PERSON] .. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Аналізуючи наведені вище докази, суд дійшов висновку, що у порушення умов договору і чинного законодавства, відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором ні перед первісним кредитором, ні перед новим кредитором - ТзОВ "Цикл-Фінанс" належним чином не виконав. Як видно з наданого через підсистему "Електронний суд" розрахунку, заборгованість відповідача [PERSON] по кредитному договору №22034000099675 становить 34714,99 грн. Розглядаючи обгрунтованість вказаного розрахунку, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Водночас Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 та від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки. Вказаний висновок було підтверджено і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16. Судом встановлено, що строк кредитування за кредитним договором №22034000099675, укладеним між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] становить - 24 місяці. (див. додатки підсистеми "Електронний суд") У межах визначеного договором строку кредитування, сума заборгованості відповідача за відсотками, згідно поданого розрахунку заборгованості, становить 950,54 грн, і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У задоволенні позовних вимог, що стосуються стягнення нарахованих відсотків після строку кредитування, тобто з 11.12.2019, слід відмовити. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення суми комісії за обслуговування кредиту у розмірі 12790,00 грн, суд враховує правову позицію викладену у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року № 204/224/21, у якій суд дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Також, відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Таким чином, оскільки зміст укладеного між сторонами кредитного договору не розкриває суті комісії за обслуговування і, при цьому, комісія банком нараховується відповідачу за дії, які банк здійснює на власну користь, суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині стягнення заборгованості за комісією за обслуговування у розмірі 12790,00 грн. Крім цього, позивачем відповідачу [PERSON] за період з 15.12.2021 по 23.02.2022 нараховані: сума збитків з урахуванням 3% річний - 115,23 грн та сума збитків інфляційних витрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань 698,69 грн. Оскільки відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконав і таке грошове зобов`язання не є припиненим, то з урахуванням наведених вище норм матеріального права, що регулюються спірні правовідносини ( ст.625 ЦК України), вбачаються правові підстави для стягнення з [PERSON] індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання, нарахованого на залишок неповернутої суми позики. Як видно з матеріалів справи інфляційні витрати та 3% річних, які просить стягнути позивач з відповідача складають 813,92 грн за період з 15.12.2021 по 23.02.2022. Обгрунтованість такого розрахунку позивачем наведено у позовній заяві та відповідачем не спростовано. А тому, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Цикл Фінанс» інфляційних витрат у розмірі 698,69 грн та суми 3% річних у розмірі 115,23 грн. Тому, проаналізувавши досліджені у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що обов`язок [PERSON] по поверненню позивачу ТзОВ «Цикл Фінанс» кредиту, нарахованих відсотків за його користування, комісії, інфляційних витрат та 3% річних знайшов своє підтвердження частково, а саме з повернення тіла кредиту та відсотків за його користування у межах строку кредитування, інфляційних витрат та 3% річних, а вимоги про стягнення суми відсотків поза строком кредитування та суми комісії до задоволення не підлягають. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивачем ТзОВ «Він Фінанс» сплачено судовий збір у сумі 2422,40 гривень, що підтверджується документально, тому з відповідача слід стягнути судовий збір у пропорційному розмірі 1466,52 грн. Позивач, також просить стягнути з відповідача 3000,00 гривень витрат на правову допомогу. Відповідно до п.1 ч.1. ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження надання правової допомоги позивач надав копію договору про надання правової допомоги, детальний опис робіт, додаткову угоду до договору та акт про підтвердження факту надання правової допомоги. (див. додаток "Електронний суд") Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує, що позов підлягає до задоволення частково, а тому витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вище викладене, на підставі 526, 530, 1054 ЦК України,

Outcome: partial