Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, яку обґрунтовує тим, що [PERSON] , [INFO] , є його дядьком. Особа є інвалідом ІІ групи, має діагноз «Захворювання судин мозку, церебральний атеросклероз з ДЕ 2 стан після перенесеної ЧМТ/2002». У зв`язку з цим, [PERSON] потребує постійного стороннього догляду, оскільки позбавлений здатності контролювати свої дії та усвідомлювати їх, не може обслуговувати себе в побуті. Покликаючись на викладені обставини, заявник просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатним, встановити над ним опіку та призначити його опікуном недієздатного. Ухвалою суду від 21 травня 2024 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження, із залученням адвоката особи, щодо якої ставиться питання про визнання недієздатною. Ухвалою суду від 19 червня 2024 року у справі призначено судово-психіатричну експертизу на час виконання якої провадження було зупинено. Ухвалою суду від 14 жовтня 2025 року провадження у справі було поновлено, замінено неналежну заінтересовану особу на належну. В судовому засіданні заявник та його представник підтримали вимоги у повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи ДСП Луцької міської ради проти задоволення заяви не заперечувала. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, в окремих письмових заявах просили здійснювати розгляд справи без їх участі та задовольнити вимоги заявника, оскільки вони не можуть виконувати обов`язки опікуна недієздатного. Представник особи, щодо якої ставиться питання про визнання недієздатною адвокат Хомича Д.В. вимоги підтримав, просив задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є інвалідом ІІ групи, має діагноз «Захворювання судин мозку, церебральний атеросклероз з ДЕ 2 стан після перенесеної ЧМТ/2002» (а.с. 31-36). У відповідності до ч. 1 ст. 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Відповідно до Висновку судово-психіатричного експерта № 753 від 25.09.2025 року Вінницької філії судових експертиз Державної установи «Інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», [PERSON] , [INFO] , страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляду параноїдної шизофренії (F20.0). Особа не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Із ч. 1 ст. 39 ЦК України вбачається, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заява в частині визнання особи недієздатною є підставною та обґрунтованою. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Що стосується вимог про призначення опікуна, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування чи опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. У відповідності до ч.1 ст.55 Цивільного Кодексу України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до п.п.2, 3, 4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. ДСП Луцької міської ради на адресу суду надано подання про встановлення опіки над [PERSON] та призначення його опікуном [PERSON] . Згідно наданих матеріалів та подання Управління охорони здоров`я Луцької міської ради умови проживання майбутнього опікуна та недієздатної особи вивчені, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов. Суд зауважує, що подання органу опіки та піклування має рекомендаційний характер. Суд не знаходить підстав для призначення опікуном недієздатного [PERSON] , оскільки у [PERSON] наявний ще один можливий опікун [PERSON] . Відомості про неможливість здійснення обов`язків опікуна за станом здоров`я чи з інших об`єктивних причин з її боку відсутні. Суд має сумніви щодо усвідомлення заявником особливостей здійснення опіки, обсягу відповідальності, що стоїть за вказаним статусом, необхідності приділяти недієздатному весь свій час. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є діючим військовослужбовцем, проходить військову службу у Військовій частині [NUMBER] з 05.04.2022 року (а.с.18). Станом на сьогоднішній день саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном. Натомість, суд зауважує, що подання (заява) ДСП Луцької міської ради про призначення [PERSON] опікуном над недієздатним дядьком не містить визначення конкретних обставин, які зумовлюють необхідність призначення його опікуном. Вказана заява містить позитивну характеристику особи заявника щодо наявності якостей, які дозволяють останньому бути опікуном, однак причин у зв`язку з якими один з можливих опікунів недієздатного не може виконувати своїх обов`язків не зазначено. Тимчасове перебування [PERSON] за кордоном у даному випадку не є належною обставиною, що зумовлює неможливість здійснення опіки над недієздатним. Крім того, суд припускає, що заява [PERSON] щодо бажання стати опікуном недієздатного фактично спрямована на створення штучних передумов для отримання відстрочки від виконання військового обов`язку. Враховуючи викладене, підстави для задоволення заяви в частині призначення заявника опікуном над недієздатним [PERSON] відсутні. Відтак, заява підлягає частковому задоволенню. Щодо клопотання експерта про вирішення питання щодо судових витрат, а саме, стягнення на користь експерта вартості виконаної експертизи у розмірі 10382,94 грн., суд зазначає таке. Частина 2 статті 299 ЦПК України встановлює, що судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться за рахунок держави. Відповідно до ч. 10 ст. 139 ЦПК України, якщо у справах окремого провадження виклик свідків, призначення експертизи, залучення спеціалістів здійснюються за ініціативою суду, а також у випадках звільнення від сплати судового збору або зменшення його розміру, відповідні витрати відшкодовуються за рахунок державного бюджету. Відтак, відшкодування витрат за проведення судово-психіатричної експертизи підлягає здійсненню за рахунок Державного бюджету України. На підставі наведеного, ст.ст. 36, 37, 55, 59, 60 ЦК України та

Outcome: partial