Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

АТ «Запоріжжяобленерго» звернулось з позовом до [PERSON] , вказавши, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 06.09.2024 року з вини водія [PERSON] , АТ «Запоріжжяобленерго» зазнало збитків через пошкодження опори повітряної лінії електропередачі №26. Оскільки вина у скоєнні ДТП [PERSON] доведена постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.09.2024 року, просять стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП у сумі 20821,10 гривень та судові витрати. Ухвалою суду від 31.07.2025 року відкрите провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників. Відповідач у наданий судом строк своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. В ході розгляду справи сторонами заяви чи клопотання не подавались. При вивченні матеріалів справи судом встановлено наступне. 06.09.2024 року відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №390157 за ст. 139 ч. 1 КУпАП про те, що 06.09.2024 року о 09.30 годині в м. Запоріжжя, Шевченківський район, вул. Тимурівська, біля будинку №37 водій [PERSON] керуючи ТЗ Geely Emgrand, реєстраційний номер [NUMBER] , здійснив наїзд на опору ЛЕП 26, від чого її похилило. В результаті пошкоджено систему вулично-шляхової мережі, а саме опору ЛЕП №26. Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.09.2024 року визнано [PERSON] винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме 06.09.2024 року приблизно о 09.30 годині в м. Запоріжжя, по вул. Тимурівська, 37, [PERSON] керуючи автомобілем Geely Emgrand, реєстраційний номер [NUMBER] , здійснив наїзд на опору ЛЕП 26, від чого остання похилилась. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 12.1, 2.3.б. В результаті зіткнення травмовані відсутні, завдано матеріальних збитків, т/з отримав механічні пошкодження. 27.01.2025 року ПАТ «Запоріжжяобленерго» направило [PERSON] повідомлення про необхідність явки до ЗМЕМ для отримання рахунку на оплату завданого збитку в сумі 20821,10 гривня. АТ «Запоріжжяобленерго» затверджено Акт по заміні залізобетонної опори №26 від ТП-726 Рб-4 по [ADDRESS] на загальну суму 20821,10 гривня. 23.05.2025 року АТ «Запоріжжяобленерго» ЗМЕМ складено Акт №2500 прийому-передачі наданих послуг (виконаних робіт) до рахунку від 23.05.2025 року №2500 на відшкодування збитків за збиту опору на суму 20821,10 гривня, а також складено рахунок №2500 від 23.05.2025 року. 23.05.2025 року АТ «Запоріжжяобленерго» складено договір замовлення №2500 (договір надання послуг) щодо відшкодування збитків за збиту опору на суму 20821,10 гривня. Вказаний договір не був підписаний [PERSON] 26.05.2025 року АТ «Запоріжжяобленерго» направило [PERSON] рахунок на оплату, акт прийому-передачі наданих послуг, договір замовлення щодо відшкодування завданих збитків. При вирішенні спору суд керується наступним. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Так відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року: розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. 1166,1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Частиною 1 ст. 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Частиною другою статті 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. При визначенні розміру збитку, завданого АТ «Запоріжжяобленерго», суд приймає до уваги поданий позивачем акт по заміні залізобетонної опори №26 від ТП-726 Рб-4 по вул. Леоніда Бикова від 06.09.2024 року та акт №2500 прийому-передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 23.05.2025 року. Будь-яких заперечень відповідача проти акту виконаних робіт матеріали справи не містять. Також відсутні докази щодо неповноти, неточності, невідповідності та які б спростовували висновки. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вартість матеріального збитку завданого АТ «Запоріжжяобленерго» доведена належними та допустимими доказами та складає 20821,10 гривня. Оскільки завдані збитки саме відповідачем [PERSON] та не відшкодовані, тому відповідач зобов`язаний у повному обсязі відшкодувати завдані збитки. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved