Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулися до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 21157.50 грн., посилаючись на те, що 20.12.2024 між ТОВ «1 Безпечне Агенство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 8421775, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агенство необхідних кредитів» надало відповідачу кредитні кошти в сумі 6500грн. на строк 30 днів, денна процентна ставка становить 0.01% від суми кредиту, процентна ставка за понадстрокове користування кредитом за день 5 %,комісія за надання кредиту 25.21 % від суми наданого кредиту,що склало 1638.65грн.,пеня 5%в день. Відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит, сплатити проценти та інші виплати, передбачені договором за користування кредитом. ТОВ «1 Безпечне Агенство необхідних кредитів» свої зобов`язання виконало, перерахувавши на банківський картковий рахунок відповідача грошові кошти. Однак, [PERSON] свої зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконав, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 21157.50 грн., з яких основна сума боргу 6500 грн., сума заборгованості за відсотками-18.85грн., сума заборгованості за пенею -13000грн., комісія за надання кредиту 1 638.65грн. 27.03.2025 ТОВ Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів » та ТОВ « Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу №27/03/25,за яким останнім набуто право грошової вимоги до відповідача в сумі 21157.50 грн . У зв"язку з ухиленням відповідача від виконання умов кредитного договору та виникнення заборгованості, яку відповідач не сплачує, представник позивача просив стягнути з відповідача на позивача суму заборгованості за кредитним договором та понесені судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в поданій до суду позовній заяві просив справу розглянути без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи,суд приходить до наступного висновку. Із матеріалів справи вбачається,що 20.12.2024 між ТОВ «1 Безпечне Агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 8421775, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агенство необхідних кредитів» надало відповідачу кредитні кошти в сумі 6500 грн. на строк 30 днів, дата повернення кредиту 18.01.2025, денна процентна ставка становить 0.01% від суми кредиту, процентна ставка за понадстрокове користування кредитом за день 5 %, пеня в день 5%,комісія за надання кредиту 25.21%від суми наданого кредиту, що склало 1638.65 грн.. Відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом. ТОВ «1 Безпечне Агенство необхідних кредитів» свої зобов`язання виконало, перерахувавши на банківський картковий рахунок відповідача грошові кошти, які останній отримав. Внаслідок неналежного виконання зобов"язання за кредитним договром №8421775 від 20.12.2024, у [PERSON] виникла заборгованість в сумі 21157.50 грн., з яких основна сума боргу 6500 грн., сума заборгованості за відсотками-18.85грн., сума заборгованості за пенею -13000грн., комісія за надання кредиту 1 638.65грн. 27.03.2025 між ТОВ «1 Безпечне Агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27/03/25, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право вимоги до [PERSON] .. Відповідно до реєстру боржників та розрахунку заборгованості за договором позики № 8421775 у [PERSON] виникла заборгованість . яка складає 21157.50 грн., з яких основна сума боргу 6500 грн., сума заборгованості за відсотками-18.85грн., сума заборгованості за пенею -13000грн., комісія за надання кредиту 1 638.65грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенізакономяк істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Устатті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першоюстатті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першоїстатті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Аналізуючи письмові докази, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] фактично отримав кошти та використав їх на свої потреби в сумі 6500грн., за договором позики № 8421775 від 20.12.2024 , однак не прийняв заходів до їх повернення на умовах визначених договором. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення суми кредиту в розмірі 6500 грн. та процентів за його користуванням в сумі 18.85грн. підлягають стягненню з відповідача.. Щодо вимог про стягнення заборгованості за комісією, суд зазначає наступне. Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до частини першої статті 11 Закону «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 року в справі №204/224/21та Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 (справа №496/3134/19) дійшли висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено правомірності стягнення з відповідача передбаченої умовами договору комісії за обслуговування кредиту, оскільки з тексту позовної заяви та доданих до неї документів не випливає обґрунтованість встановлення плати за її надання відповідно до Закону України «Про споживче кредитування». З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за комісією в розмірі 1638.65 грн. задоволенню не підлягають. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за пенею в розмірі 13000 грн за договором позики №8421775 від 20.12.2024, суд зазначає про таке. Відповідно до ч. 1ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Положення п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначають, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за пенею в розмірі 13000 грн за договором позики №8421775 від 20.12.2024. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стяґгненню з відповідача пропорційно задоволеним вимогам. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 907.21 грн.

Outcome: partial