Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

26.11.2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» до [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за договором про надання грошових коштів у позику №8675140625 від 29.06.2025 року у розмірі 57730,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 29 червня 2025 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] укладено договір про надання коштів у позику №8675140625, підписаний в порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до кредитного договору ТОВ «Іннова Фінанс» («Іннова-Нова» після зміни назви) надала позичальнику [PERSON] грошові кошти у розмірі 23000,00 грн, а позичальник зобов`язалась повернути кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту. ТОВ «Іннова Фінанс» («Іннова-Нова» після зміни назви) свої зобов`язання за кредитним договором виконало повністю, здійснивши перерахування коштів у розмірі 23000,00 грн на банківську картку позичальника, номер якої зазначив позичальник у своєму особистому кабінеті при заповненні анкетних даних. Боржниця свої зобов`язання за кредитним договором не виконала належним чином, у зв`язку з чим заборгованість відповідачки за кредитним договором становить 57730,00 грн, яка складається з наступного: 23000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 31280,00 грн заборгованість за процентами, 3450,00 грн комісія, яку позивач просить стягнути на свою користь з відповідачки. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2025 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 27.11.2025 року, після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідачки, прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Витребувано у АТ «Універсал Банк» інформацію, документи, а саме: чи належить (належала раніше) платіжна картка за номером [NUMBER] [PERSON] ; надати відомості про повний номер карти: [NUMBER] , на яку було здійснено зарахування переказу через систему інтернет-еквайрингу EasyPay від 29.06.2025 11:05:07 у розмірі 23000.00 грн. (призначення платежу: «кредитні кошти від ТОВ "Іннова Фінанс"Pay from account to card»); інформацію про рух коштів (виписку) по картковому рахунку № [NUMBER] за період з 29.06.2025 р. по 01.07.2025 року (тобто з дня укладення Договору про надання грошових коштів у позику від 29.06.2025 року та отримання кредитних коштів від Позивача). Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 27.11.2025 року відповідачці був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. 02.12.2025 року [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Іннова-Нова» у повному обсязі, або зменшити розмір штрафних санкцій, як явно завищений. Також просила у разі задоволення позову надати їй розстрочку виконання рішення суду терміном не менше 6 місяців. Зазначила, що вимоги позивача частково не визнаються з наступних причин: позивач заявляє до стягнення не лише суму отриманого кредиту, але й значні штрафи, пеню та проценти, які є неспівмірними порушенню зобов`язань. Крім того, її фінансове становище є складним і не дозволяє їй виконати зобов`язання в повному обсязі одноразово. Вважає, що позовні вимоги в частині штрафів і пені не відповідають принципам добросовісності, розумності та справедливості, передбаченим ст. З Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). 15.12.2025 року представник ТОВ «Іннова-Нова» - адвокат Андрущенко М.В. подав до суду додаткові пояснення у справі, в яких зазначив, що по-перше, відповідачка не заперечує факт отримання кредиту, не виконання своїх зобов`язань за нею, а лише просить Суд зменшити розмір заборгованості, а у випадку винесення рішення про стягнення заборгованості - розстрочити його виконання. По-друге, відповідачці не нараховувались штрафні санкції, а лише відсотки (які є платою за користування кредитом) та комісія. Так, як вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості, за не належне виконання взятих на себе зобов`язань за кредитом відповідачі нараховано 57730,00 грн, з яких: 23000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 31280,00 грн заборгованість по процентам; 3450,00 грн заборгованість по комісії; 0,00 грн заборгованість по пені. По-третє, відповідачка безпідставно просить Суд надати розстрочку виконання рішення терміном не менше 6 місяців. При цьому: така вимога є передчасною, відповідачкою не наведено жодних обставин, що істотно можуть ускладнити виконання рішення або зробити його неможливим, а також не долучено відповідних доказів на підтвердження цих обставин. 15.12.2025 року [PERSON] подала до суду заперечення на додаткові пояснення, в яких зазначила, що комісія 3450,00 грн суперечить Закону України «Про споживче кредитування», оскільки позивач не надав доказів фактичного надання послуг; позивач не довів період нарахування процентів, не надав підтверджень перерахування коштів і деталізованого розрахунку. Нарахування процентів після строку кредитування суперечить ст. 1056-1 ЦК України; позивач не надав підтвердження ідентифікації відповідачки, накладення КЕП або підтвердження переказу коштів. Це ставить під сумнів факт укладення договору. А також вказала, що клопотання про розстрочку є обґрунтованим відповідно до ст. 263 і 375 ЦПК України, оскільки вона має складний матеріальний стан. 15.12.2025 року [PERSON] подала до суду клопотання про витребування доказів, в якому просила витребувати: повний текст кредитного договору №8675140625 від 29.06.2025 року, включаючи всі додатки та правила кредитування; документи, що підтверджують укладення договору саме Відповідачкою, зокрема засоби ідентифікації та підтвердження волевиявлення (BankID, SMS-коди, КЕП тощо); банківські документи про фактичне перерахування кредитних коштів на рахунок Відповідачки (платіжні доручення, виписки банку); повний та деталізований розрахунок заборгованості, із зазначенням дати та підстави кожного нарахування; документи, що підтверджують погодження Відповідачкою розміру процентів та комісій. В обґрунтування зазначеного клопотання зазначила, що без вищезазначених документів позовні вимоги є недоведеними, оскільки суд не може встановити факт отримання кредиту, не може встановити умови договору, не може перевірити правильність розрахунку, позов не підтверджений належними та допустимими доказами. 17.12.2025 року АТ «Універсал Банк» на виконання ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.11.2025 року надало витребувану інформацію. 18.12.2025 року представник ТОВ «Іннова-Нова» - адвокат Андрущенко М.В. подав до суду заперечення на клопотання, в яких просив відмовити відповідачці в задоволенні клопотання про витребування доказів, оскільки докази, які відповідачка просить витребувати Суд вже наявні в матеріалах справи. Вказав, що відповідачка через особистий кабінет на веб-сайті Позивача подала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, підтвердила умови таких, після чого Позивач надіслав їй за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону (міститься в реквізитах договору) одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який Відповідачка використала для підтвердження підписання Кредитного договору. Зазначив, що в матеріалах справи, безпосередньо у відзиві на позовну заяву, відсутні будь-які докази протиправності дій третіх осіб стосовно відповідачки, які стосуються підписання договору про надання грошових коштів у кредит. Відповідачка безпосередньо не заперечує факту укладення з Позивачем Кредитного договору та отримання кредитних коштів. 22.12.2025 року [PERSON] подала до суду додаткові пояснення у справі, в яких зазначила, що її клопотання про витребування доказів було подано не з метою затягування розгляду справи, а з метою всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема встановлення точної суми грошових коштів, які фактично були нею отримані, а також правильності розрахунку заборгованості. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, є внутрішнім документом позивача та сам по собі не підтверджує факту перерахування їй конкретної суми коштів і не може замінювати первинні банківські документи. Доводи позивача про те, що всі докази вже містяться в матеріалах справи, є безпідставними, оскільки надані матеріали не дозволяють однозначно встановити: суму коштів, фактично перерахованих відповідачці, реквізити рахунку отримувача, відповідність нарахувань умовам договору та вимогам законодавства. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.01.2026 року клопотання про витребування доказів, повернуто відповідачці без розгляду. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 29.06.2025 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] було укладено Договір про надання грошових коштів у кредит №8675140625. Згідно з п. 2.1. Кредитного договору, укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується Позичальнику через Веб-сайт. Ідентифікація Позичальника здійснюється при вході Позичальника в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Позичальника, вказаний Позичальником при вході та/або протягом періоду обслуговування в Товаристві (в т.ч через месенджери). Відповідно до п. 2.2. Кредитного договору, на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Позичальнику кредит у гривні, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити комісію за надання Кредиту (якщо умовами Договору передбачено сплату комісії за надання Кредиту), проценти за користування Кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Основні умови Договору щодо надання коштів у кредит: п. 2.3. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 23000,00 грн; п. 2.4. Тип кредиту кредит; п. 2.5. Строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів; п. 3.2. Дата надання кредиту: 29.06.2025 року або наступний за ним календарний день; п. 2.8. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби; п. 2.6., 2.6.1., 2.6.2. Тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов. Стандартна процентна ставка в день застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору та становить: 1% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення цього Договору. 0.87% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня з дати укладення цього Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із дат яка настане раніше). п. 2.7. договору, Комісія за надання кредиту становить 15% від суми наданого Кредиту та нараховується на суму виданого за цим Договором Кредиту у день надання кредиту. Якщо в цьому пункті Договору значення розміру комісії за видачу Кредиту становить 0%, це означає, що комісія за видачу Кредиту відсутня. Згідно з п. 10.6.10.7. Кредитного договору, Позичальник ознайомившись з усіма істотними умовами Оферти надав згоду (акцепт) на укладення Договору шляхом направлення повідомлення Товариству, яке підписано відповідно до абзацу третього частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме: шляхом введення у спеціальному полі під Офертою, яка містить усі істотні умови Договору, Одноразового ідентифікатора, який відповідає вимогам абзацу третього частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», та натиснення іконки «підписати». Вказана іконка стає активною лише після отримання та введення Одноразового ідентифікатора для підписання Договору та Одноразового ідентифікатора для підписання Паспорту Кредиту. Після підпису Електронного повідомлення Позичальником, зазначене повідомлення надійшло в ІКС Товариства, відповідно з цього моменту Товариство повідомлене про те, що Позичальник надав згоду (акцептував) на пропозицію (Оферту) Товариства щодо укладання Договору. Моментом підписання цього Договору є використання його Сторонами електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підписанням Договору зі сторони Товариства є формування та надання на ознайомлення Позичальнику Оферти, а також генерація та направлення Позичальнику Одноразового ідентифікатора. Підписанням Договору зі сторони Позичальника є направлення Позичальником повідомлення, що містить Одноразовий ідентифікатор отриманий від Товариства, через Особистий кабінет. Після створення Сторонами електронних підписів Одноразовими ідентифікаторами, текст оферти, реквізити підписів, які дають змогу встановити дату та час вчинення кожною з Сторін дій спрямованих на ознайомлення з Паспортом Кредиту та підписання цього Договору, та реквізити сертифікату кваліфікованого електронного підпису директора Товариства або уповноваженого працівника Товариства, зберігаються в файлі формату, що унеможливлює зміну чи видалення інформації. (п. 10.6.10.8. Кредитного договору). На підтвердження укладення Кредитного договору між Кредитодавцем та Позичальником, позивач додає доказ підтвердження направлення одноразового ідентифікатора (3307) для підпису Кредитного договору №8675140625 від 29.06.2025 року та паспорту споживчого кредиту на фінансовий номер телефону відповідачки: [NUMBER] . Зазначений одноразовий ідентифікатор вказаний також у Кредитному договорі та паспорті споживчого кредиту після його підписання сторонами. У відповідності до п. 2.5, 2.5.1. Кредитного договору: Строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 дні(в). Детальні терміни (дати) повернення кредиту, сплати комісії за надання Кредиту (якщо умовами Договору передбачено сплату комісії за надання Кредиту) та процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для Позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Позичальник виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. У Позичальника відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених Договором, на підставі поданого до Товариства звернення із зазначеною датою в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Товариство, за наявності у нього всіх необхідних можливостей, засобів і ресурсів, в тому числі з урахуванням оцінки кредитоспроможності Позичальника, може направити Позичальнику пропозицію щодо продовження строку кредиту. Якщо Позичальник погоджується з запропонованими умовами продовження строку кредиту, Позичальнику в Особистому кабінеті, стає доступним до укладання правочину щодо зміни строку кредиту, за Договором. При цьому, Позичальник розуміє та погоджується, що направлення Товариством вказаних пропозицій Позичальнику є правом Товариства, а не обов`язком та залежить від можливостей Товариства та/або оцінки кредитоспроможності Позичальника. Відповідно до п. 3.1. Кредитного договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: [NUMBER] . Перерахування Позичальнику кредитних коштів у розмірі 23000,00 грн в рамках виконання умов Кредитного договору, було здійснено шляхом грошового переказу, використовуючи реквізити платіжної картки, вказаної відповідачкою під час укладання Договору, що підтверджується Квитанцією ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» до платіжної інструкції №20268-1354-231032866, призначення платежу: «кредитні кошти від ТОВ "Іннова Фінанс"Pay from account to card. ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» співпрацює з ТОВ «Іннова-Нова» (попередня назва - ТОВ «Іннова Фінанс»), як клієнтом, на підставі Договору №160523/1 від 16.05.2023 року про надання послуг в системі «EasyРау» (небанківський оператор платіжних та фінансових сервісів в Україні), укладення якого передбачено ч. 1, 2 ст. 29 Розділу 4 «Умови надання платіжних послуг» Закону України «Про платіжні послуги». За цим Договором (№160523/1 від 16.05.2023 року), зокрема відповідно до п.п. 1.1.-1.2. клієнт доручає ФК за відповідну плату здійснювати перекази коштів (платежів) з використанням Реєстру виплат на користь Отримувачів відповідно до правил МПС для сервісів Visa Direct/Master Card Money Send. Згідно п. 3.2.8 Договору №160523/1 від 16.05.2023 ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» надає ТОВ «Іннова Фінанс» у разі надходження запиту (на електронну пошту ФК та іншими каналами зв`язку) документ(и), що підтверджує(ють) здійснення переказу коштів (Платежу) отримувачу(ам). ТОВ «Іннова-Нова», як Кредитодавець, свої зобов`язання виконав у повному обсязі та надав відповідачці грошові кошти у розмірі 23000,00 грн. Із витребуваної судом інформації з АТ «Універсал Банк» вбачається, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . З огляду на надану виписку про Рух коштів по рахунку № [NUMBER] за період 29.06.2025 року 01.07.2025 року встановлено, що 29.06.2025 року [PERSON] зараховано переказ на карту у сумі 23000,00 грн. Також ця виписка свідчить про те, що відповідачка активно користувалась кредитними коштами. В той же час, відповідачка всупереч умовам Кредитного договору та норм статей 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконала, кредит не повернула, проценти за користування грошовими коштами не сплатила. Отже, станом на дату підготовки позовної заяви (включно), заборгованість відповідачки перед позивачем складає 57730,00 грн, з яких: 23000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 31280,00 грн заборгованість за процентами, 3450,00 грн комісія. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Частиною першою статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за Кредитним договором [PERSON] порушує взяті на себе зобов`язання за цим договором. Як вбачається з положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. При цьому суд зважає, що відповідачкою розрахунок заборгованості за кредитом, відсотками та комісією не спростований, відомостей щодо його невідповідності розміру фактично отриманих коштів не наведено, а тому, суд, відхиляючи доводи відповідачки, погоджуючись з твердженнями представника позивача, приходить до висновку щодо наявності у відповідачки [PERSON] заборгованості за Кредитним договором №8675140625 від 29.06.2025 року, зокрема: 23000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 31280,00 грн заборгованість за процентами, 3450,00 грн комісія. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Іннова-Нова» заборгованості за Кредитним договором №8675140625 від 29.06.2025 року у загальному розмірі 57730,00 грн. Щодо клопотання відповідачки про розстроченні виконання рішення строком на 6 місяців з огляду на її фінансовий стан, суд зазначає таке. Згідно частини третьої статті 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Відповідно до частини четвертої статті 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед. Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб. Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим. Тобто, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи. В той же час, згідно з ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26 грудня 2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року №8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду. Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04.06.2019 року у справі №916/190/18. Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру…», а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання. Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Отже, питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Оцінюючи наявні у справі докази, суд вважає, що відповідачкою не доведено зазначені нею підстави для розстрочки виконання судового рішення, оскільки відповідачкою надано лише індивідуальні відомості про застраховану особу, які свідчать про доходи відповідачки за період з 2006 по 2019 рік, натомість не надано доказів на підтвердження відсутності у володінні відповідачки нерухомого або іншого рухомого майна. З огляду на наведене вище, підстави для задоволення клопотання відповідачки про розстрочення виконання судового рішення відсутні. Що стосується питання розподілу судових витрат, то суд керується частиною першою статті 141 ЦПК України та, враховуючи задоволення позову в повному обсязі, стягує з відповідачки понесені позивачем витрати на оплату судового збору в сумі 2422,40 гривень, які підтверджуються платіжною інструкцією №71 від 20.11.2025 року. На підставі наведеного,

Outcome: approved