Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

29 жовтня 2025 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 14 липня 2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який на даний час розірвано. У шлюбі в них народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . Дочка залишилася проживати разом з позивачем. Відповідно до рішення суду відповідач сплачував на її користь аліменти на утримання дочки до досягнення нею повноліття. На даний час дочка досягла повноліття. Вона студент, навчається у Полтавському державному медичному університеті на першому курсі медичного факультету денного відділення. Після досягнення дочкою повноліття відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має таку можливість, так як є працездатною особою, може працювати та отримувати дохід, а його частину віддати на утримання дитини, а відповідно до ст. 199 СК України, він зобов`язаний утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчатися до досягнення нею 23 років. Оскільки їх дочка навчається на стаціонарі у ВНЗ, стипендії не отримує, ніякого джерела доходів не має, враховуючи те, що відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, інших дітей у нього не має, непрацездатних батька чи матері на його утриманні не перебуває, він зобов`язаний та має можливість утримувати свою повнолітню доньку - [PERSON] , яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Посилаючись на викладене, позивач просила суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення нею 23-х років за умови продовження навчання. 17 грудня представник відповідача подала відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву представник відповідача зазначила, що відповідач з викладеними в позовній заяві обставинами не погоджується, позовні вимоги визнає частково. Відповідач не ухиляється від обов`язку по утриманню повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, проте вважає розмір заявлених вимог завищеним. Вказала, що позивач не надала доказів на підтвердження витрат, які вона несе у зв`язку з навчанням доньки, окрім оплати проживання у гуртожитку. Відповідно довідки наданої Полтавським державним медичним університетом від 30.09.2025 року № 181 не вбачається інформації щодо наявності, або відсутності обов`язку сплачувати навчання. Також позивач не надала розрахунку витрат, які необхідні для забезпечення витрат на навчання доньки та належних письмових доказів на підтвердження фінансового забезпечення доньки. Проте відповідач не має власного житла, вимушений винаймати житло та оплачувати в місті Горішні Плавні, за місцем роботи. Відповідач хворіє на хронічні хвороби, які потребують систематичного лікування, а саме: хронічний гастродуоденіт, хронічна вертеброгенна (остеохондроз поперекового відділу хребта), грижа правобічна, остеохондроз грудного відділу хребта. При визначенні розміру частки представник просила суд врахувати, що донька навчається на бюджетній основі, відтак, не позбавлена права отримувати стипендію. Позивач несе витрати лише на проживання доньки у гуртожитку. Таким чином, відповідач не заперечує проти визначення розміру аліментів у частці від заробітку 1/6 частки від заробітку (доходу), оскільки такий розмір відповідатиме вимогам розумності і справедливості та буде необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання і, разом із тим, співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання. У судове засідання позивач не з`явилася, у заяві наданій суду просила проводити розгляд справи без її участі. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, у відзиві представник просила проводити розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч. 3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Третя особа в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про місце та час розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження, виданого 09.10.2007 Відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області (а.с.7). [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 18.04.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції у Полтавській області (а.с.5). Згідно довідки № 181 виданої 30 вересня 2025 року Полтавським державним медичним університетом, [PERSON] є студентом ІІ курсу медичного факультету Полтавського державного медичного університету, термін навчання з 01.09.2024 по 30.06.2030, денна форма навчання (а.с.10). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1, 3ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено [PERSON] досягла 18 років та навчається на денній формі навчання. [PERSON] несе витрати на оплату за проживання [PERSON] в гуртожитку (а.с.11-12). Представник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначила, що позивач не надала доказів на підтвердження витрат, які вона несе у зв`язку з навчанням доньки, окрім оплати проживання у гуртожитку. Надаючи оцінку вказаним твердженням представника, суд зазначає, що навчання [PERSON] у медичному вузі на денній формі навчання передбачає її безпосередню участь у навчальному процесі, що позбавляє її можливості працевлаштуватися та самостійно забезпечувати себе продуктами харчування, навчальним приладдям, покривати витрати на проїзд до місця навчання. За таких обставин, суд дійшов висновку, що у зв`язку з навчанням, [PERSON] потребує матеріальної допомоги. Відповідно до норм ч. ч. 1, 2 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїм дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Представник відповідача на підтвердження не можливості надання матеріальної допомоги надала консультативні висновки спеціалістів, протоколи оглядів лікарями [PERSON] (а.с.43-46). Надаючи оцінку вказаним доказам, суд констатує, що дійсно судом встановлено, що відповідач періодично звертається до лікарів зі скаргами на стан здоров`я, проте, вказана обставина не свідчить про втрату працездатності [PERSON] , або про наявність хронічного захворювання, яке потребує систематичного лікування та значних витрат. Крім того, з форми ОК-5 Пенсійного фонду України, судом встановлено, що [PERSON] працює у ТОВ «Кашкан Логістік» та отримує заробітну плату (а.с.47-49). За таких обставин, судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, працює, отримує заробітну плату, доказів наявності на його утриманні інших осіб суду не надано, тому суд дійшов висновку, що він може надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, яка навчається у розмірі 1/4 частки. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір 1211,20 грн. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved