Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. Позивач [PERSON] , в інтересаї якого діє адвокат Геріх Ольга Іванівна звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 06 липня 1991 року Колінковецькою сільської радою Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 24. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. В червні 2007 року позивач забвав свої особисті речі та переїхав постійне місце проживання в с. Михайлівка, Черкаського району, Черкаської області. З того часу і по теперішній час вони проживають окремо. Подружні відносини та ведення спільного господарства між ними припинені. У кожного з них своє особисте життя. Сімейне життя не склалося через різницю поглядів на сімейне життя. Вважає, що даний шлюб являється формальним, оскільки між ними уже тривалий час відсутнє нормальне спілкування. Продовжувати такі шлюбні відносини позивач не бажає. Просить розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , судові витрати просить віднести на рахунок позивача. Відзив на позовну заяву від відповідачки до суду не надходив. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Хотинського районного суду від 12 листопада 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи у судове засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак його представник [PERSON] надіслала заяву сформовану в системі «Електронний суд», в якій просить розгляд справи проводити у її та позивача відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просять їх задовольнити. Судові витрати просить віднести на рахунок позивача (а.с.13). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, причину неявки не повідомила, відзив на позов не подала, з будь-якими заявами і клопотаннями до суду не зверталася, хоча про місце, дату та час судового засідання двічи повідомлялася належним чином шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення на зареєстроване місце проживання на 02.12.2025 та на 29.12.2025, але судові повістка не вручені у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Пунктом 99-1 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою КМ України від 5 березня 2009 р. № 270, установлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. Отже, відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України вважається, що судова повістка відповідачу вручена. Згідно з ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням того, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, не з`явився у судове засідання, не подав відзив на позов, до того ж, інформація щодо часу розгляду даної справи розміщена на офіційному веб-сайті судової влади України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, по наявним в справі матеріалам. Фактичні обставини встановлені судом. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, та заяви сторін, які наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню доданих правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстрований 06 липня 1991 року Колінковецькою сільської радою Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 24, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06 липня 1991 року (а.с.3). Від сумісного проживання сторони неповнолітніх дітей не мають. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, на примирення позивач не згодний, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки його збереження суперечитиме його інтересам, відповідачка позовні вимоги визнала, на розірвання шлюбу погоджується. Застосовані норми права. Мотиви та висновки суду. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст.110 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і вони не бажають зберегти сім`ю. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. Враховуючи спільне небажання сторін зберегти сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, носить формальний характер, рішення про звернення до суду із даним позовом є виваженим та відповідає волевиявленню позивача, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу слід задовольнити. Розподіл судових витрат. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що у позовній заяві позивач просить не стягувати з відповідача судових витрат, тому такі витрати слід залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved