Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» суму заборгованості за договором № 4813236 про надання споживчого кредиту, укладеним 22.09.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , у розмірі 37064,00 гривень, а також витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 гривень та витрати по сплаті судового збору. 19 березня 2024 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Калініна С.К. надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить суд відмовити у задоволенні позову. Заперечення ґрунтується на тому, що позивач не надав до матеріалів позовної заяви жодного доказу вчинення [PERSON] дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір. ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» не надало суду доказів проведення ідентифікації [PERSON] при вході в особистий кабінет в порядку, передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст.247 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. З наданих позивачем доказів вбачається, що 22.09.2021 року між ТОВ «Авентус Україна», яке є фінансовою установою) та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 4813236 про надання споживчого кредиту (а.с.11-15, 27, 28). Сума кредиту (загальний розмір) складає 11300,00 гривень, строк кредиту 30 днів, тип процентної ставки фіксована; стандартна процентна ставка становить 1,90% в день. Відповідно до п.п.2.1 п.2 Кредитного договору кошти кредиту надаються ТОВ «Авентус Україна» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту. Згідно з п.п. 2.4 п.2 Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.2.1 Договору. Відповідно п.3.1 договору нарахування процентів здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». За положеннями п.4.1 договору строк кредиту може бути продовжено. Для підписання Кредитного договору відповідачем було використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором «С376485». Відповідно до довідки ТОВ «ФК «Контрактовий дім» про перерахування коштів TOB «Авентус Україна» надало кредит [PERSON] в сумі 11300 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] (а.с.78-80). Відповідно до картки обліку Договору відповідач не здійснював платежі за договором. Заборгованість становить 11300 грн. (основний борг), 25764 грн. (проценти), разом 37064,00 грн. (а.с.20-32). 17.01.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу № 17.01/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за Кредитним договором № 4813236 (а.с.69-73). Згідно з Витягом з Реєстру боржників до договору факторингу № 17.01/23-Ф від 17.01.2023 року ТОВ «ФК Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 4813236 в загальному розмірі 37064,00 гривень, з яких: 11300,00 гривень - заборгованість за основною сумою боргу; 25764,00 гривень - заборгованість за відсотками. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення відповідного повідомлення на електрону адресу, зазначену останнім при укладенні кредитного договору (а.с.75). Нормами Цивільного кодексу України встановлено наступне. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір кредиту має бути укладений у письмовій формі (стаття 1054). Згідно положень Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України (стаття 11). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний електронним підписом, електронним підписом одноразовим ідентифікатором або аналогом власноручного підпису, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. [PERSON] уклав договір № 4813236 про надання споживчого кредитуз шляхом обміну електронними повідомленнями, після цього підписав договір за допомогою паролю-одноразового ідентифікатора, чим погодив його умови, за якими кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у розмірі 11300,00 грн., а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Суд не приймає доводи відповідача, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, зокрема, що позивач не довів факт укладення [PERSON] електронного договору з ТОВ «Авентус Україна», належність електронного підпису (ідентифікатору) саме відповідачу, факт отримання відповідачем кредитних коштів. Суд вважає належними й достатніми докази, долучені до позову, а саме: - договір № 4813236 про надання споживчого кредиту, укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію» та Закону України «Про електронний цифровий підпис». Електронний договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, і вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Договір № 4813236 містить особисті дані [PERSON] , його місце проживання, додаткові контактні дані: номери мобільних телефонів, електронну пошту, контактні дані третьої особи. В п.2.1 договору зазначено реквізити платіжної картки [PERSON] для отримання кредиту - № [NUMBER] ; - картка обліку договору № 4813236 (розрахунок заборгованості), підписана директором ТОВ «Авентус Україна» [PERSON] , за період з 22.09.2021 по 16.01.2023; - довідка ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» від 20.01.2023 № 2353 з інформацією про зарахування 22.09.2021 року суми 11300 грн. на платіжну картку № [NUMBER] . Довідка підписана Генеральним директором ТОВ «ФК «Контрактовий дім», завірена печаткою, тобто є офіційним документом. Належність платіжної картки [NUMBER] [PERSON] підтверджено листом Банку «Південний» від 26.04.2024 року. Також, банком підтверджено, що 22.09.2021 на карту [NUMBER] було здійснено зарахування переказу Moneysend, LVIV, в сумі 11300,00 грн. Суд вважає, що вказані докази в їх сукупності свідчать про підписання [PERSON] кредитного договору з ТОВ «Авентус Україна» та беззаперечно доводять факт зарахування кредитних коштів на платіжну картку [PERSON] , видану Банком «Південний». Згідно положень статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору. За статтею 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за договором виконало та надало кредит в сумі 11300,00 грн. шляхом зарахування коштів на платіжну картку відповідача. Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, у зв`язку з чим за договором № 4813236 утворилась заборгованість в розмірі 37064,00 грн., яка складається з основного боргу - 11300 грн. та процентів за користування кредитом - 25764,00 грн. Суд не погоджується з доводами представника відповідача, що проведений позивачем розрахунок заборгованості не відповідає нормам закону й умовам договора, а саме, на думку представника у даній справі строк кредитування скінчився 22.10.2021, тобто через 30 днів з дати укладення кредитного договору, й позивачем не надано доказів автоматичної пролонгації кредитного договору на 90 днів. Тому, проценти за користування кредитом правильно нараховувати за період з 22.09.2021 по 22.10.2021, а за період після прострочення - підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України. Так, відповідно до п.1.5 Кредитного договору Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: - у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Споживача, відповідно до п.4.2 Договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3. Договору. Доказів того, що відповідач уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору № 4813236, сторонами не надано. Разом з тим, відповідно до п.4.3 договору сторони домовились, що у випадку, якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випаду, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до пп.4.2.2-4.2.4 Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою поверення кредиту (п.4.3.1). В п.4.3.2 передбачено, що Споживач дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах, передбачених в п.4.3.1 Договору. Споживач вважається таким, що прострочив поверення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у Споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулось продовження строку кредиту за ініціативою Споживача у порядку, передбаченому п.4.2. Договору. Договір про надання споживчого кредиту № 4813236 укладено 22.09.2021 року, строк кредиту - 30 днів, тобто останній день кредиту - 22.10.2021 року. Позивачем надано копію листа від 23.10.2021 року на ім`я [PERSON] , що в межах регулювання простроченої заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 4813236 від 22.09.2021 року, укладеним між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] , Товариство повідомляє, що використовує програмне забезпечення, яке здійснює автоматичну розсилку повідомлень спроживачам, які прострочили виконання взятих на себе зобов`язань за кредитними договорами, і повідомляє [PERSON] про те, що у нього на дату закінчення строку кредиту наявна заборгованість за кредитом, тому, відповідно до п.4.3.1 Кредитного договору строк кредиту продовжено на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль. Вказаний лист був розміщений в особистому кабінеті [PERSON] . Згідно п.9.1 Договору, для здійснення взаємодії з Споживачем, вчинення інших дій, Товариство має право використовувати дані Споживача, зазначені в Договорі та/або окремо повідомлені Споживачем Товариству у будь-який спосіб, та/або отримані Споживачем з інших джерел. Цим Споживач підтверджує, що дані Особистого кабінету є його контактними даними, які були ним зазначені під час укладення договору та які дають можливість Споживачу отримувати інформацію та повідомлення від Товариства; що для комунікації за цим Договором він обирає наступні засоби зв`язку: телефонний (за номером телефонів інформування будь-якими доступними каналами), електронний (з використанням електронної адреси та/або Особистого кабінету), поштовий (за місцем проживання), на вибір Товариства, в тому числі, шляхом інформування Споживача як за одним з зазначених видів засобів зв`язку (телефонний або електронний), так і за всіма разом (телефонний та електронний), використовуючи будь-які канали взаємодії. З огляду на вказані положення договору № 4813236, відповідач не може стверджувати, що не отримував тестового повідомлення про пролонгацію дії кредитного договору. Таким чином, нарахування процентів за користування кредитними коштами здійснювалось в межах строку користування кредитом й відповідає умовам договору. Нормами статей 512, 514, 1077 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. [PERSON] мала сплачувати суми заборгованості за кредитним договором або первісному кредитору, або позивачу - ТОВ «Фінтраст Україна», однак, своїх зобов`язань за договором позики не виконав: ні первісному кредитору, ні фактору заборгованість по кредиту не сплатив. Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позивач довів обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог: за договором № 4813236 про надання споживчого кредитумається прострочення грошових зобов`язань, що підтверджено належними доказами. Натомість, відповідач не надав жодного доказу на підтвердження своїх заперечень. Тому, позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості в розмірі 37064,00 грн. підлягають задоволенню. Також, з огляду на приписи ч.3 ст.133, ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. та судовий збір, сплачений при поданні позову у розмірі 2422,40 грн., оскільки такі витати підтверджені належними доказами. Враховуючи викладене,

Outcome: approved