Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

17.09.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ», в особі представника позивача Грибанова Д. В., звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 45 276, 00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.01.2024 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (надалі - ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 572831023. Кредитний договір було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.moneyveo.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні статей 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» (надалі ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС») був укладений договір факторингу № 28/118-01. 31.12.2020 Додатковою угодою №26 до Договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції. Відповідно до Реєстру боржників №276 від 19.03.2024 до договору факторингу №28/1118 -01 , укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №572831023. 27.02.2025 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу № 27/0225-1, у відповідності до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС»» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги. Згідно з п. 2.1. договору факторингу, згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно з п. 4.1. договору факторингу, сторони погодили, що право вимоги переходить від клієнта до фактора на наступний день після підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимоги, по формі встановленій у додатку до цього договору. Відповідно до Реєстру прав вимоги №1 від 27.02.2025 до договору факторингу № 27/0225-01 від 27.02.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 45 276, 00 грн, з яких: 11 000, 00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 34 276, 00 грн - сума заборгованості по процентам. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав своє зобов`язання, оскільки після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунок попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 27.02.2025 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Отже, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №572831023 в вище зазначеній сумі. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованості за кредитним договором №572831023 в сумі 45 276, 00 грн та понесені судові витрати. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.09.2025 головуючим суддею була визначена суддя Березовська О. А. Справа передана судді 18.09.2025. Відповідь №1793489 з Єдиного державного демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання особи [PERSON] згенерована судом 19.09.2025 (а. с. 43). Ухвалою суду від 23.09.2025 вказана позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. (а. с. 44). Копію ухвали суду, позовної заяви з додатками та судову повістку суд направляв відповідачу за зареєстрованим місцем проживання рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Кореспонденція суду була повернута суду 06.10.2025 та 26.11.2025 відділенням АТ «Укрпошта» з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». В судові засідання сторони не з`явились. Представник позивача в прохальній частині позовної заяви просить розгляд справи провести у його відсутність. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом, повторно в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не скористався правом на надання відзиву на позовну заяву; інші заяви та клопотання від відповідача суду не надходили. Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 23.01.2023 у справі №496/4633/18 (провадження № 61-11723св22), що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Отже, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи судом. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи, що позивач в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши позовну заяву та письмові докази у справі у їх сукупності, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини, а саме правовідносини, що виникають на підставі укладеного кредитного договору та договору факторингу, які регулюються відповідними нормами ЦК України, Законами України «Про електронну комерцію» та «Про споживче кредитування». Суд встановив, що 12.01.2024 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 572831023, який був підписаний за допомогою електронного підпису шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідно до п. 2.1.-2.5., 3.1.-3.5. вище вказаного договору ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» надає [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту в сумі 11 000, 00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 30 днів, який є дисконтним періодом. Кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 11 000, 00 грн 12.01.2024. Для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду за цим договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 днів дисконтного періоду проценти у розмірі 1 551, 00 грн. Про суму нарахованих процентів, що позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій позичальник інформується через особистий кабінет. Рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду 11.02.2024, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого траншу позичальником. Кінцева дата повернення (виплати) кредиту -11.02.2029. Протягом дисконтного періоду кредитування зобов`язання позичальника по сплаті процентів за фактичні дні користування кредитом визначаються наступним чином: За період від дати видачі кредиту до 11.02.2024 проценти нараховуються за процентною ставкою 171, 550 % річних, що становить 0, 47% від суми кредиту за кожен день користування ним (далі-дисконтна процентна ставка). У разі якщо позичальник вчинить описані в п. 3.2. договору дії щодо продовження дисконтного періоду (ініціює пролонгацію) один або декілька разів, за період з наступного дня після 11.02.2024 проценти нараховуються за ставкою 852, 440 відсотків річних, що становить 2, 340% в день від суми кредиту за день користування ним (далі індивідуальна процентна ставка) (п. 8.3 кредитного договору). Після закінчення дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1 087, 700% річних, що становить 2, 980% в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожен день користування ним. Відповідно до п. 2.6. мета отримання кредиту: задоволення поточних як споживчих так і неспоживчих потреб позичальника (нецільовий кредит). Відповідно до п. 5.1. кредитного договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки [NUMBER] . ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем в електронній формі також був підписаний паспорт споживчого кредиту (а. с. 5-6). Відповідно до платіжного доручення від 12.01.2024 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» здійснило переказ коштів відповідачу згідно з договором №572831023 від 12.01.2024 в сумі 11 000, 00 грн для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] (а. с. 17). Додатковою угодою №26 до договору факторингу №28/118-01 від 28.11.2018, укладеною ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» 31.10.2020, договір факторингу №28/118-01 викладений в новій редакції. Згідно з умовами цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (п. 2.1. договору факторингу). Відповідно до п. 4.1.договору факторингу, наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права до боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі за відповідними реєстрами права вимоги (п. 4.1 договору факторингу) 27.02.2025 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» був укладений договір факторингу №27/0225-01 за яким до позивача за плату перейшло право вимоги, зокрема, до відповідача (а. с. 23-24). Перехід права вимоги також підтверджується платіжною інструкцією №22464 від 03.03.2025, якою підтверджується виконання позивачем обов`язку з оплати переданих прав вимоги за договором факторингу №27/0225-01 від 27.02.2025 (а. с. 25). З Витягу з Реєстру прав вимог №1, підписаного 27.02.2025 ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», вбачається, що передано право вимоги до [PERSON] : за основною сумою боргу 11 000, 00 грн, заборгованість по процентам 34 276, 00 грн, загальна заборгованість (сума відступленої грошової вимоги) 45 276, 00 (а. с. 26). З розрахунку заборгованості, виконаного первісним кредитором, щодо заборгованості [PERSON] вбачається, що в період з 12.01.2024 по 11.02.2024 проценти нараховуються в сумі 51, 70 грн в день, 15.02.2024 нараховані проценти в сумі 1 100, 00 грн, з 16.02.2024 по 19.03.2024 нараховані проценти по 275, 00 грн в день. Загальна сума нарахованих процентів становить 11 726, 00 грн. Загальна сума заборгованості становить 22 451, 00 грн. Оплата за кредитним договором не здійснювалась (а. с. 18). З розрахунку заборгованості, виконаного ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», щодо заборгованості [PERSON] вбачається, що в період з 20.03.2024 по 09.06.2024 проценти нараховуються по 275, 00 грн в день. Загальна сума нарахованих процентів становить 34 276, 00 грн. Загальна сума заборгованості становить 45 276, 00 грн. Оплата за кредитним договором не здійснювалась (а. с. 19). Позивачем надані суду документи, які підтверджують статус ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» як фінансової установи, а також правовий статус позивача як фінансової установи, яка може надавати послуги з факторингу (а. с. 27-30). Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до статей 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Отже, з встановлених судом фактичних обставин вбачається, що відповідач уклав кредитний договір в електронній формі з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Відповідач підписав вище зазначений кредитний договір з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Форма договору, порядок його укладання відповідає вимогам Законів України «Про споживче кредитування» та «Про електронну комерцію». Сторонами визначені всі істотні умови кредитного договору. Згідно зі статтями 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦПК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Право вимоги за договором кредитної лінії №572831023 від 12.01.2024, укладеним між відповідачем та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за двома договорами факторингу, останнім - договором факторингу №27/0225-01 від 27.02.2025. У відповідності до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу має бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). У постанові Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 доповнено ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» ч. 5, згідно з якою максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Також Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 17, який передбачає, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Цей закон набрав чинності 24.12.2023. Отже, встановлена в укладеному сторонами кредитному договорі процентна ставка 2, 980%, враховуючи дату укладення договору 12.01.2024, не відповідає вимогам закону. В період з 12.02.2024 по 22.04.2024 максимальна процентна ставка мала бути 2, 5% в день, а в період з 23.04.2024 по 09.06.2024 -1, 5% в день. Як вбачається з вище наведених розрахунків кредитори за весь період користування кредитом з 12.02.2024 по 09.06.2024 проценти нараховують, виходячи з процентної ставки 2, 5% в день в сумі 275, 00 грн (11 000, 00 грн*2, 5% = 275, 00 грн). Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Отже, на підставі вище зазначеного, враховуючи зазначені норми права, суд дійшов висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами та порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором та прав позивача. Визначаючи суму боргу суд, враховує умови кредитного договору, вище зазначений розрахунок первісного кредитора та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», враховує нікчемність умов кредитного договору в частині встановленої денної процентної ставки. Отже, за користування кредитом в період з 12.01.2024 по 11.02.242 відповідач має сплатити проценти в сумі 1 551, 00 грн (11 000, 00 грн*0,47% (51, 70, 00 грн) * 30 днів = 1 551, 00 грн); в період з 12.02.2024 по 22.04.2024 включно відповідач мав сплатити 19 525, 00 грн, (11 000, 00 грн * 2, 50% (275, 00 грн) *71 дні = 19 525, 00 грн); в період з 23.04.2024 по 09.06.2024 7 920, 00 грн (11 000, 00*1, 50% (165, 00 грн) * 48 днів = 7 920, 00 грн). Отже, сума заборгованості за процентами становить 28 996, 00 грн (1 551, 00 грн +19 525, 00+ 7 920, 00 грн = 28 996, 00 грн). Відповідач не надав суду свій розрахунок заборгованості за вище зазначеними договорами, письмові докази, що підтверджують виконання ним взятих на себе зобов`язань. Наведений судом розрахунок відповідає умовам кредитного договору та вимогам законодавства про споживче кредитування. Проценти нараховані в межах строку дії договору, який встановлений до 11.02.2029. Враховуючи наведене, суд доходить висновку про часткове задоволення позову. З відповідача на користь позивача має бути стягнута заборгованість за кредитним договором в сумі 39 996, 00 грн, з яких: 11 000, 00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 28 996, 00 сума заборгованості за відсотками. В іншій частині в задоволенні позовних вимог має бути відмовлено. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2 674, 94 грн (88, 34%). Оплата судового збору позивачем в сумі 3 028, 00 грн підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №131627 від 19.08.2025 (а. с. 40). На підставі наведеного та

Outcome: partial