Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що сторони з 09 жовтня 2004року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 06 грудня 2017 року рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області було розірвано. В період перебування у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачем. Самостійно забезпечити дитину не може, в зв`язку з непрацездатністю внаслідок другої групи інвалідності. Відповідач, інших осіб на утриманні не має, є працездатним, отримує дохід, добровільно допомоги на утримання дитини не надає. Ухвалою судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 08 грудня 2025 року відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань від учасників справи про розгляд справи за їх участі не надходило. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 06 грудня 2017 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 листопада 2008 року вбачається, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] . (а.с.7). Відповідно до записів у копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] після одруження з [PERSON] 03 серпня 2022 року змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 12). Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] , [INFO] зареєстрований та проживає разом з матір`ю [PERSON] , 1986 р.н., за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Відповідно до ч. 7, 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 27 «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.ІХ.1991року та положення «Декларації прав дитини» регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» саме батьки несуть відповідальність за створення умов необхідних для всебічного розвитку дитини, забезпечення її права на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище дитини, позивача та відповідача, який не надав суду доказів на підтвердження свого матеріального становища, є особою працездатного віку, підтвердження того, що він не працює суду не надав, обставини даної справи, і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю, стягнувши з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але на менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1. ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 1 211 грн. 20 коп. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved