Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

21 листопада 2025 року [PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) звернувся в суд з позовом до Волинської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі відповідачі), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів Державне підприємством «Національні інформаційні системи» (далі третя особа), про скасування арешту майна. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наявне обтяження №9631259 на все нерухоме майно позивача, який накладений постановою старшого слідчого прокуратури міста Луцька Ариванюка В.П. від 16 березня 2010 року №б\\н, а також обтяження №9658608, яке накладено на земельну ділянку з кадастровим номером №0722881000:03:001:1874, на підставі постанови старшого слідчого прокуратури міста Луцька Ариванюка В.П. від 18 березня 2010 року №50-016-10. Факт накладення арешту в межах кримінальної справи №50-016-10 підтверджується відповідним листом Волинської обласної прокуратури. З цього ж листа слідує, що матеріали кримінального провадження були скеровані в Луцький МВ УМВС України у Волинській області. Постановою старшого слідчого СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області старшого лейтенанта міліції Ольшевського В.О. від 06 жовтня 2011 року, кримінальну справу №50-016-10 порушену відносно [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину. Питання про скасування арешту майна слідчим не вирішувалося. Звернувшись з клопотанням про скасування арешту майна до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області позивач отримав відмову, у зв`язку з тим, що вказане питання може бути вирішено лише в порядку цивільного судочинства. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд скасувати наступні арешти майна: 1) на невизначене майно, все нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 9631259, підстава обтяження постанова старшого слідчого прокуратури міста Луцька В.П. Ариванюка від 16 березня 2010 року №б/н; 2) на земельну ділянку з кадастровим номером 0722881000:03:001:1874, площею 0,0597 га., що знаходиться за адресою Волинська область, Луцький район, с. Тарасове, цільове призначення для ведення садівництва, державний акт ЯБ №490464, реєстраційний номер обтяження 9658608, підстава обтяження постанова старшого слідчого прокуратури міста Луцька В.П. Ариванюка про накладення арешту на нерухоме майно від 18 березня 2010 року №50-016-10. Відповідач Волинська обласна прокуратура у письмовому відзиві позовні вимоги заперечила з тих підстав, що органи прокуратури не є належними відповідачами у подібних спорах. Відповідач ГУНП у Волинській області у письмовому відзиві позовні вимоги заперечило з тих підстав, що вважає себе неналежним відповідачем у цій справі, оскільки арешт накладався органами прокуратури. Третя особа письмових пояснень на позов не надала. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити повністю, з таких підстав. Судом встановлено, що СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області проводилось досудове розслідування кримінальної справи №50-016-10 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України. Постановами старшого слідчого прокуратури міста Луцька Ариванюка В.П. від 16.03.2010 (б/н), від 18.03.2010 (№50-016-10), в межах даного провадження, накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно, земельну ділянку з кадастровим номером 0722881000:03:001:1874 площею 0,0597 га, що за адресою: с. Тарасове Луцького району Волинської області, з цільовим призначенням для ведення садівництва. За наслідками досудового розслідування старшим слідчим СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області Ольшевським В.О. 06.10.2011 кримінальна справа №50-016-10, порушена відносно [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України закрита. Питання про скасування арештів майна слідчим не вирішувалося. Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 листопада 2025 року № 161/22508/25 У задоволенні клопотання представника власника майна [PERSON] адвоката Нечая Ю.М. про скасування арешту майна, накладеного згідно постанов старшого слідчого прокуратури міста Луцька Ариванюка В.П. від 16.03.2010 (б/н), від 18.03.2010 (№50-016-10), зареєстрованих в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційними номерами 9631259, 9658608 відмовлено. Постановляючи таку ухвалу слідчий суддя зазначив, що у постанові від 30 червня 2020 року у справі № 727/2878/19 (провадження № 14-516цс19) Велика Палата Верховного Суду конкретизувала наведені висновки щодо юрисдикції спорів та зазначила, що спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України 1960 року та не знятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи, потрібно розглядати за правилами цивільного судочинства. Питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та не скасованого після закриття слідчим кримінального провадження, за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна вирішує слідчий суддя в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу (пункти 51, 52). Оскільки кримінальна справа у якій заявник просить скасувати арешт закрита постановою слідчого від 06.10.2011 (провадження здійснювалось за правилами КПК в редакції 1960 року), враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду, яка висловлена у постанові від 30 червня 2020 року у справі №727/2878/19 (провадження № 14-516цс19), слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання про скасування арешту майна. Одночасно з цим, слідчим суддею роз`яснено право на звернення до суду з позовом про скасування арешту майна в порядку цивільного судочинства. Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке. Стаття 391 ЦК України визначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. На думку суду, оскільки накладені арешти перешкоджають позивачу реалізувати своє право на вільне розпорядження своїм майно, враховуючи, що такі арешти втратили свою актуальність у зв`язку із закриттям кримінальної справи стосовно позивача, слід задовольнити позов повністю скасувавши такі арешти. При цьому суд відхиляє доводи відповідачів про те, що вони не є належними відповідачами у цій справі. Волинська обласна прокуратура є належним відповідачем, оскільки арешт накладався саме слідчим прокуратури в межах кримінальної справи, а ГУНП у Волинській області є належним відповідачем, оскільки кримінальна справа закривалася саме слідчим Луцького МВ УМВС України, який всупереч вимогам частини шостої статті 126 КПК України 1960 року не вирішив питання про скасування арешту майна. Доводи відповідача ГУНП у Волинській області про те, що цей відповідач не є правонаступником територіальних органів МВС України суд відхиляє, оскільки саме до цього відповідача та його структурних підрозділів передані функції з досудового розслідування, які були наявні у Луцького МВ УМВС України у Волинській області. На підставі наведеного та

Outcome: approved