Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

Акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулось із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Просить стягнути із відповідача на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 164174,66 грн., а також стягнути судові витрати пов`язані з розглядом даної справи. На обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 29.10.2021, згідно з умовами Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб текст якого розміщено на Інтернет-сторінці позивача між Банком та [PERSON] було укладено Угоду №С-207-011690-21-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки. Укладаючи Кредитний договір сторони погодились, що клієнт ознайомлений з умовами Договору, що затверджений розпорядженням Банку із усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на Інтернет-сторінці Банку за електронною адресою www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний. Згідно Кредитного договору Відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної Кредитної лінії по відкритому поточному рахунку, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого Кредитним договором ліміту Кредитної лінії, доступного Відповідачу. Процентна ставка за користування коштами Кредитної лінії становить 24% річних. Максимальний ліміт Кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн. Ліміт Кредитної лінії, доступний Клієнту на момент укладення Угоди, становить 60000 грн. Позивач повністю виконав свої зобов`язання. Однак, всупереч умов договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. У зв`язку із чим у нього виникла заборгованість, яка не є погашеною, а тому позивач просить стягнути з відповідача вищезазначену суму заборгованості. Ухвалою судді від 18.11.2024 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. До початку засідання надійшла заява представника АТ «Ідея Банк» Михашули Є.І. про залишення частини позовних вимог у розмірі 66972,0 грн. без розгляду. Заява мотивована тим, що після подання АТ «Ідея Банк» позовної заяви відповідачем було сплачено кошти на погашення кредитної заборгованості за Кредитним договором, яка була заявлена до стягнення в суді, у зв`язку з чим станом на сума боргу договором становить 97202,66 грн, що складається з наступного: прострочений борг - 2828,00 грн; прострочені проценти - 94374,66 грн. Ухвалою суду від 26.12.2025 позовну заяву АТ «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором залишено без розгляду в частині стягнення грошових коштів у розмірі 66972,0 грн за кредитним договором. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак у прохальній частині позову просить справу розглянути у його відсутності. Відповідач в силу ст. 128 ЦПК України, належно повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. На підставі ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував представник позивача. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторін, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зважаючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, датою ухвалення рішення, у відповідності до положень ч.5 ст.268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів: копії публічної пропозиції АТ «Ідея банк»; правил надання послуг, копії договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб; копії угоди про відкриття Кредитної лінії, обслуговування кредитної картки та страхування С-207-011690-21-980 від 29.10.2021; копії згоди фізичної особи; копії паспорта споживного кредиту, судом встановлено, що [PERSON] було ознайомлено з умовами надання кредиту АТ «Ідея Банк», погоджено та укладено кредитний договір, згідно якого банк зобов`язувався та надав відповідачеві кредит, а відповідач зобов`язався повернути надані кошти та відсотки за користування кредитом. Із копії виписки по рахунку клієнта вбачається, що [PERSON] було надано кредит у сумі 60000.00 грн, яким він користувався. Із копії довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором С-207-011690-21-980 від 29.10.2021 судом встановлено, що заборгованість по кредитному договору станом на 28.10.2025 складається з простроченого боргу - 2828,00 грн; прострочених процентів - 94374,66 грн, загальна заборгованість 97202,66 грн. 09.07.2024 на адресу [PERSON] АТ «Ідея Банк» направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Доказів, які б спростовували правильність наданої банком довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачем не надано, відтак розрахунок заборгованості узгоджується зі змістом договору та є належним доказом. Дослідивши усі докази в їх сукупності, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими відповідачеві були надані грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених в угоді про відкриття Кредитної лінії, відповідач зобов`язався повернути кредит та проценти за користування кредитом, однак у повному обсязі та вчасно свої зобов`язання не виконав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що після підписання угоди про відкриття Кредитної лінії, відповідач взяв на себе зобов`язання оплачувати послуги Банку, що виникають в результаті використання кредитних коштів, згідно Тарифів. Окрім того, встановлено, що відповідач лише під час розгляду справи в суді, частково погасив заборгованість у сумі 66972,0 грн. Відповідно до ч.1 ст.1054ЦКУкраїни за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник згідно з ч.1ст.1049 ЦК України, зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК Українизобов`язує його сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредиторприйняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1ст.623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Статтею 610 ЦК Українив, становлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 у справі №161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження №61-517св18), банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до п.62 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, виписка з рахунку особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом, і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц, від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20, від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20, від 01 червня 2022 року у справі № 175/35/16-ц, від 04вересня 2024 року у справі №426/4264/19. Матеріали справи містять виписку по рахунку та довідку-розрахунок заборгованості за кредитним договором, тобто, суду позивачем надано докази видачі відповідачеві кредитних коштів. Таким чином судом встановлено, що відповідач повністю не виконав взятих на себе за кредитним договором зобов`язань, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка позивачем доведена повністю. Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 97202,66 грн підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги, суд у відповідності до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви На підставі ст. 509, 526, 546, 612, 1054 ЦК України,

Outcome: approved