Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-30 00:00:00

23 квітня 2025 року ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 200223723 від 18.10.2019 року в сумі 171 627,42 грн та сплачені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000 грн. Відповідно до ч.1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 02.05.2025 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами у справі. Позивач - ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» копію ухвали про відкриття провадження у справі отримав 02.05.2025, яка була направлена до його електронного кабінету. Відповідач [PERSON] копію ухвали про відкриття провадження у справі не отримав, зворотні повідомлення повернуто до суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Згідно п. 4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Так, відповідач не повідомляв суд про зміну адреси реєстрації чи проживання. Оскільки згідно з інформацією, зазначеною у повідомленнях про вручення поштового відправлення із штриховими ідентифікаторами № 06 102 5095 3820 та №06 102 5222 3790 копія ухвали суду відповідачу не вручено, а поштові відправлення повернуті до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», то суд приходить до висновку, що згідно ч.6 ст. 272 ЦПК України стороні вручено вказані поштові відправлення і фактично він є повідомленим про розгляд справи в суді першої інстанції. У відведений строк, з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, від сторін не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відзив на позов відповідачем у визначений термін теж не надано. Згідно з ч. 1 :/search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_8658/ed_2020_02_13/pravo1/T04_1618.html?pravo=1#8658" title="Цивільний процесуальний кодекс України (ред. з 15.12.2017); нормативно-правовий акт № 1618-IV від 18.03.2004">ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Такий висновок суду, зважаючи, що відповідачем не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину не вчинення ним своєчасно такої процесуальної дії, узгоджується також із положеннями частини восьмої статті 178 вказаного Кодексу. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін не надходили. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. В силу ч.2 ст. 191 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 18.10.2019 року відповідач [PERSON] особисто підписав заяву (оферту) № 200223723 на укладення договору про надання та використання платіжної картки, в якій пропонує АТ «Банк Форвард» випустити на його ім`я платіжну картку KOKO KARD MasterCard Noname, відкрити на його ім`я поточний рахунок, встановити ліміт зі ставкою за кредитом 48% річних та надав розписку про отримання ним цієї картки. Цього ж дня [PERSON] подав до АТ «Банк Форвард» заяву про відкриття поточного рахунку. 18.10.2019 року між АТ «Банк Форвард» та [PERSON] було укладено договір про використання електронного підпису згідно якого сторони дійшли згоди, що підписання документів, визначених в п.1.4 цього договору буде здійснюватись ними шляхом використання електронного підпису (п.2 договору). У паспорті споживчого кредиту від 18.10.2019 року зазначено, що сума кредиту на споживчі цілі складає до 100 000,00 грн під час укладення договору, а у випадку збільшення ліміту до 200 000,00 грн., строк кредитування становить 13 місяців, кредит на споживчі цілі. Процентна ставка за кредитом складає 48 % річних. Також зазначений порядок повернення кредиту, зокрема те, що повернення кредиту здійснюється у кінці строку дії кредитного договору (розділ IV). Орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк кредитування при сумі кредиту 100 000 грн 150 158,35 грн, реальна річна процентна ставка 57,22%. Вказаний паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем особисто. У виписці з особового рахунку за кредитним договором № 200223723 від 18.10.2019, відображено рух коштів по рахунках [PERSON] , зокрема отримання та часткове погашення кредитних коштів. Таким чином, АТ «Банк Форвард» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав у повній мірі умови кредитного договору. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором кредиту № 200223723 від 18.10.2019, виконаного АТ «Банк Форвард», станом на 24.07.2024 заборгованість [PERSON] складає 171 627,42 грн, з яких: 88 873,64 грн - тіло кредиту, 82 753,78 грн заборгованість за відсотками. 25.07.2024 року між АТ «Банк Форвард» та ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №GL1N426202/1, відповідно до умов якого АТ «Банк Форвард» передає (відступає) ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» за плату, а ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників, зазначених у додатку №1 до цього договору за кредитними договорами, вказаних у реєстрі, що є додатком №1 до договору. Згідно платіжної інструкції №4170 від 23.07.2024 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплатило на користь АТ «Банк Форвард» плату за лот GL1N426202 у розмірі 70122419,74 грн. Відповідно до витягу реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №GL1N426202 ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 200223723 від 18.10.2019 в сумі 171 627,42 грн, з яких: 88 873,64 грн - тіло кредиту, 82 753,78 грн заборгованість за відсотками, номер відповідача у вказаному реєстрі боржників №1985. 17 квітня 2025 року позивачем на адресу [PERSON] було направлено досудову вимогу про виконання зобов`язання за вказаним договором у розмірі 171 627,42 грн, а також вказано про укладення договору факторингу між позивачем та АТ «Банк Форвард» та відступлення права вимоги за кредитним договором № 200223723 від 18.10.2019 . Статтею 1069 ЦК України визначено, що якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу ), якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір плати за використання клієнтом коштів банку, яке не встановлене договором, не може перевищувати подвійну облікову ставку Національного банку України. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК). Наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору. На виконання умов кредитного договору АТ «Банк Форвард» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконало, що підтверджується випискою банку. Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки, всупереч наведеним умовам договору та вимогам закону відповідач належним чином не виконував прийняті на себе зобов`язання зі здійснення поточних щомісячних платежів, у нього утворилась заборгованість за вказаним кредитним договором. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. За правилами ч. 3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких доказів (відомостей) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять і відповідач не надав. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. В зв`язку з невиконанням [PERSON] зобов`язання по кредитному договору, за якими кредитодавець виконав умови повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови та правила договору, не повернувши кредитні кошти, порушено майнові права Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», тому з відповідача слід стягти заборгованість за кредитним договором та задовольнити позов в межах заявлених позовних вимог. З огляду на те, що позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача ТОВ «Кредит-Капітал» необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. У ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження понесених позивачем судових витрат за надання правничої допомоги, позивачем надано копії документів, відповідно до яких ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» понесло судові витрати на правничу допомогу в сумі 7000,00 грн, а саме: договір про надання правової (правничої) допомоги №0103 від 01.03.2024 року, укладений між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет»; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2093 Ісенко М.І. від 29.09.2012 року; ордер про надання правничої допомоги адвокатом Усенко М.І. від 01.03.2024; витяг із замовлення №41 від 02.04.2025 року до договору про надання правової допомоги від 01.03.2024 року; детальний опис наданих послуг, виконаних АО «Апологет», необхідних для надання правничої (правової) допомоги у справі про стягнення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №200223723; рахунок на оплату №50 від 02.04.2025 року, зокрема щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами у сумі 140 000,00 грн. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Суд зауважує, що відповідач не подавав до суду клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому суд звертає увагу, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Проте, стороною відповідача не зазначено обставин та доказів, які б дали підстави для зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Таким чином, враховуючи складність справи, тривалість її розгляду, обсяг наданих адвокатом послуг та значення справи для сторін, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 7000 грн. При цьому суд вбачає співмірність розміру судових витрат на правничу допомогу, заявлених стороною, із складністю справи та виконаних адвокатом робіт.

Outcome: approved