Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача У жовтні 2025 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі АТ «А-Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] 23 травня 2024 року приєдналася до умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. Відповідачем 23 травня 2024 року підписано заяву щодо встановлення кредитного ліміту (заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком), на підставі якої (яких) відповідачу відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку, як засіб доступу до рахунку. Вказані документи містять всі суттєві умови кредитування, строк, розмір процентів, максимальний розмір кредиту тощо. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідно до пункту 2.1.1.1.3 умов та правил клієнт погоджується з тим, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» разом з умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Всі основні умови кредитування доведені відповідачу, про що свідчить її підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка». На суму фактично використаного кредитного ліміту (кредиту) банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту за процентними ставками, зазначеними в тарифах, що підтверджується пунктом 2.1.4.3.2 умов та правил надання банківських послуг. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) відповідно до умов договору. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала. Станом на 23 жовтня 2025 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 16 078,15 грн, яка складається з наступного: 7 998,93 грн заборгованість за кредитом; 7 029,22 грн заборгованість за відсотками; 1 050 грн пеня. На підставі викладеного АТ «А-Банк» просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 16 078,15 грн, а також судовий збір 2 422,40 грн. 22 грудня 2025 року від представника відповідача адвоката Коряка А. В. надійшла заява, в якій він вказував, що ознайомився з матеріалами справи, зокрема обґрунтуванням позовних вимог та додатками до позовної заяви, зазначав про визнання позовних вимог, за виключенням вимоги про стягнення пені. Факт укладання договору та отримання коштів у вказаних позивачем розмірах відповідач визнає, як визнає і нарахування процентів за користування кредитними коштами. Що стосується вимоги про стягнення пені (неустойки), вказував, що слід врахувати те, що 15 березня 2022 року прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», який набрав чинності 17 березня 2022 року, і розділом «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 рік, № 40- 44, стаття 356) доповнено пунктами 18 і 19 такого змісту: «18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Оскільки договір укладено вже під час дії змінених та доповнених положень Цивільного кодексу України цілком очевидно, що вказана норма законодавства поширюється і на спірні правовідносини. Тому відповідач вважає, що вимога щодо стягнення пені (неустойки) не підлягає задоволенню, оскільки нормою закону, яка діяла на час укладання договору, чітко встановлено звільнення боржника від обов`язку сплати такої відповідальності з подальшим її списанням кредитодавцем. Рух справи Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 жовтня 2025 року справу № 539/5456/25 передано судді Пилипчуку М. М. Суд на виконання вимог частини шостої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. У відповіді, яка надійшла до суду з Відділу реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, вказано, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 22 грудня 2025 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив, відповідачу заперечення на відповідь на відзив. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач подав до суду письмове клопотання, в якому просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги задовольнити, а також вказував, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі відповідача та її представника. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до частини першої статті 244 ЦПК України ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 29 грудня 2025 року. Фактичні обставини, встановлені судом Суд встановив, що 23 травня 2024 року [PERSON] звернулася до АТ «А-Банк» з анкетою-заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Підписавши вказану анкету-заяву, відповідач погодилася з тим, що ця анкета-заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, на сайті банку, складають між нею і банком договір про надання банківських послуг. [PERSON] ознайомилася з умовами та правилами про надання банківських послуг, зобов`язалася виконувати вимоги умов та правил надання банківських послуг. 23 травня 2024 року [PERSON] , підписавши паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена», підтвердила, що отримала та ознайомилася з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту тощо. [PERSON] 23 травня 2024 року, підписавши заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, яка разом з умовами та правилами надання банківських послуг становлять договір, просила відкрити їй поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт. Відповідно до заяви від 23 травня 2024 року [PERSON] відкрито поточний рахунок № [NUMBER] у гривні та встановлено кредитний ліміт на наступних умовах: вид кредиту кредитний ліміт на поточний рахунок; тип кредиту кредитування рахунку; мета отримання кредиту споживчі цілі; сума кредиту (ліміту) від 1 000 грн до 200 000 грн; пільговий період користування кредитним лімітом становить до 62 днів за ставкою 0,000001 %. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,4 % на місяць. Проценти за користування кредитом сплачуються у складі щомісячного платежу. Розрахунок процентів здійснюється на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день. Строк кредитування (строк дії кредитного договору) 240 місяців. Порядок погашення щомісяця, до останнього дня поточного місяця включно, в розмірі не менше 5 % від заборгованості та не менше нарахованих відсотків за користування кредитом, та не менше 100 грн й не більше повного розміру заборгованості за договором про споживчий кредит. У випадку порушення клієнтом будь-якого із грошових зобов`язань: при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту застосовується ставка у розмірі 6,8 % у місяць, яка нараховується на суму загальної заборгованості. Штраф за несвоєчасне погашення кредиту та/або відсотків. Штраф списується в день списання відсотків: 50 грн кожен раз, коли виникає прострочення по сплаті обов`язкового щомісячного платежу повністю або частково на суму від 100 грн; 100 грн кожен раз, коли виникає прострочення по сплаті обов`язкового щомісячного платежу на суму від 100 грн другий місяць поспіль і більше; 500 грн + 5 % від суми загальної заборгованості, у разі непогашення протягом 60 календарних днів простроченого по сплаті обов`язкового щомісячного платежу за карткою із порушеним строком більше ніж на 30 днів. Відповідно до довідки за лімітами по кредитному договору від 23 травня 2024 року за період з 23 травня 2024 року по 23 жовтня 2025 року зазначено дату та час, розмір, валюту, вид операції, ініціатора, а саме: 23 травня 2024 року,14:25:04, 7 000 UAH, встановлення, CLIENT; 23 травня 2024 року, 14:25:45, 7 000 UAH, збільшення, BANK; 25 травня 2024 року, 13:34:10, 8 000 UAH, збільшення, BANK; 28 червня 2024 року, 10:34:30, 7 998,93 UAH, зменшення, BANK; 23 жовтня 2025 року, 05:56:02, 8 000 UAH, збільшення, BANK. Випискою по карті за період з 23 травня 2024 року до 23 жовтня 2025 року підтверджуються обставини щодо користування відповідачем кредитними коштами та розмір заборгованості. Відповідач користувалася кредитними коштами та періодично вносила платежі на погашення заборгованості. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, у [PERSON] перед АТ «А-Банк» наявна непогашена заборгованість за договором від 23 травня 2024 року, розмір якої станом на 23 жовтня 2025 року становить 16 078,15 грн, з яких: 7 998,93 грн заборгованість за тілом кредиту, 7 029,22 грн заборгованість за процентами, 1 050 грн заборгованість за пенею. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Враховуючи, крім іншого, факт підписання відповідачем анкети-заяви, заяви на відкриття рахунку, паспорту споживного кредиту, визнання представником відповідача факту укладення кредитного договору та отримання коштів у кредит, суд дійшов висновку, що між АТ «А-Банк» та [PERSON] 23 травня 2024 року підписано кредитний договір. Вказані обставини свідчать про дотримання форми зазначеного правочину та укладення кредитного договору, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит. Належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що всі дії, вчинені від імені відповідача, вчинені не нею, матеріали справи не містять. Таким чином, зібраними у справі доказами підтверджено, що кредитний договір укладений з дотриманням вимог закону. Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга статті 1056-1 ЦК України). Матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів, що спростовують факт укладення кредитного договору. Зібраними у справі доказами підтверджено, що відповідач уклала кредитний договір, фактично отримані кредитні грошові кошти в добровільному порядку на користь позивача не повернула, тому АТ «А-Банк» обґрунтовано звернулося до суду за захистом порушених прав шляхом стягнення кредитної заборгованості. Представник відповідача у поданій до суду заяві підтвердив факт підписання кредитного договору та отримання коштів за цим правочином, а також визнав позов в частині вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками. Відповідно до наданого позивачем розрахунку у [PERSON] перед АТ «А-Банк» наявна непогашена заборгованість за договором від 23 травня 2024 року, розмір якої станом на 23 жовтня 2025 року становить 16 078,15 грн, з яких: 7 998,93 грн заборгованість за тілом кредиту, 7 029,22 грн заборгованість за процентами, 1 050 грн заборгованість за пенею. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача пені, слід зазначити таке. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України). Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц). У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2025 року у справі № 758/5318/23. Загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) за своєю суттю є нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, під час тлумачення норм, що містяться в актах цивільного законодавства. До спірних правовідносин, які виникли у зв`язку із невиконанням [PERSON] грошових зобов`язань, що випливають з кредитного договору, наявність яких та розмір встановлено під час розгляду справи, підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. З урахуванням викладено, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача пені за прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, заборгованість відповідача перед позивачем за договором від 23 травня 2024 року становить 15 028,15 грн, з яких: 7 998,93 грн заборгованість за тілом кредиту, 7 029,22 грн заборгованість за процентами. Висновки за результатами розгляду позовних вимог Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором кредиту порушено майнові права позивача, тому наявні підстави для судового захисту прав кредитора, у зв`язку з чим позовні вимоги АТ «А-Банк» підлягають задоволенню частково. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). Оскільки позовні вимоги задоволено частково (на 93,47 %), то судовий збір, який необхідно відшкодувати на користь позивача, становить 2 264,22 грн (2 422,40 ? 93,47 %). Відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнала позов в частині вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками, а вимоги про стягнення пені є необґрунтованими в силу вимог пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 132,11 грн та повернути позивачу з державного бюджету 1 132,11 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial