Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 травня 2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір (оферти) № 06.05.2023-100002270, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 8 000,00 грн, строком кредитування 70 днів, зі сплатою фіксованої незмінної процентної ставки в розмірі 1,2% за один день користування кредитом («Економ»), яка застосовується протягом першого чергового періоду та протягом періоду «Економ». Ставка «Стандарт» - стандартна фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім першого чергового періоду та періоду «Економ». Комісія, пов`язана з наданням кредиту - 15 % від суми кредиту, що становить 1 200,00 грн. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі. В зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] взятих на себе зобов`язань, її заборгованість за кредитним договором становить 17 264,06 грн і складається із: 8 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 8 064,06 грн - заборгованість за процентами, 1 200,00 - комісія. Враховуючи наведені обставини, просив стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 06.05.2023-100002270 від 06 травня 2023 року в розмірі 17 264,06 грн і понесені судові витрати. 07 листопада 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. 11 листопада 2025 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив, в якому зазначила, що кредитних договорів з позивачем не укладала, кошти не отримувала, про існування будь-якого боргу перед позивачем не було відомо до моменту отримання ухвали про відкриття провадження, та не надходили повідомлення про наявність заборгованості. Також не надано жодних документів, що підтверджують факт укладення договору саме з нею, умови кредитування, суму перерахування коштів на її рахунок, розрахунок боргу. 18 листопада 2025 року до суду від представника позивача ТОВ «Споживчий центр» - Ларіонова К.О. надійшов відзив на позов, який обґрунтований тим, що 06 травня 2023 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 06.05.2023-100002270, який підписано електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора. Вказаний електронний підпис було направлено у смс-повідомленні на номер телефону відповідача. Крім того, той самий номер телефону відповідач вказала при подачі відзиву. Отримання відповідачем коштів за кредитним договором підтверджується квитанцією від 06 травня 2023 року, що є первинним платіжним документом у розумінні Закону України «Про платіжні послуги». З квитанції вбачається, що позивачем було перераховано кошти за кредитним договором на картковий рахунок відповідача, номер якого зазначено останнім у кредитному договорі (заявці). Отже, умови кредитного договору позивачем були виконані. Відповідач, заперечуючи факт отримання грошових котів, не надала виписку по рахунках з банку про рух коштів за спірний період. Разом з тим відповідачем було частково сплачено кошти за договором у розмірі 1 344 грн, які були враховані при формуванні розрахунку заборгованості. Оскільки ТОВ «Споживчий центр» не є банківською установою, а має статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, зокрема надання кредитів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, тому не може надати первинні банківські документи, а відтак наданий суду позивачем розрахунок є належним та допустимим доказом заборгованості та її розміру у справі. Враховуючи викладене, просив позовні вимоги задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 06 травня 2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] , було укладено кредитний договір № 06.05.2023-100002270, який підписаний електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора С739, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 8 000,00 грн, строком кредитування 70 днів до 14 липня 2023 року, зі сплатою фіксованої незмінної процентної ставки в розмірі 1,2% за один день користування кредитом («Економ»), яка застосовується протягом першого чергового періоду та протягом періоду «Економ». Ставка «Стандарт» - стандартна фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім першого чергового періоду та періоду «Економ». Комісія, пов`язана з наданням кредиту - 15 % від суми кредиту, що становить 1 200,00 грн (а.с. 10-15, 18, 19-22, 23-28). У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, її заборгованість за кредитним договором, згідно розрахунку позивача, становить 17 264,09 грн і складається із: 8 000,00 грн - основний борг, 8 064,09 грн - проценти, 1 200,00 - комісія (а.с. 9). Зі змісту позову та розрахунку за кредитним договором № 06.05.2023-100002270 вбачається, що [PERSON] сплатила в рахунок погашення заборгованості грошові кошти в загальному розмірі 1 344,00 гривень. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України). Частиною першою статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до вимог абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною першою статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» встановлено, що електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з вимогами ч. 1 та 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. За приписами статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями статті 12 цього Закону визначено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п. 12 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. За умовами укладеного між фінансовою установою і відповідачем договору дана фінансова установа надала позичальнику суму кредиту, а остання зобов`язувалася повернути наданий кредит у повному обсязі у визначений договором строк до 14 липня 2023 року. За таких обставин, з урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач повинна була сплатити кредитору відсотки за вказаним кредитним договором у розмірі 8 400,00 грн, виходячи з розрахунку: (8 000,00 х 1,5% х 70 днів). Зі змісту позову та розрахунку за кредитним договором № 06.05.2023-100002270 вбачається, що [PERSON] сплатила в рахунок погашення заборгованості грошові кошти в загальному розмірі 1344 грн. Таким чином, з огляду на зазначене, оскільки відповідач умови вказаного договору належним чином не виконувала, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 06.05.2023-100002270 від 06 травня 2023 року в розмірі 16 256,00 грн (8 000,00 грн (тіло кредиту) + 8400,00 грн (загальний розмір відсотків) + 1200,00 грн (комісія за надання кредиту) - 1344,00 грн (кошти, сплачені відповідачем у рахунок погашення заборгованості за договором)). При цьому, доводи відповідача суд вважає необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи наявні документи на підтвердження надання відповідачу за вказаним кредитним договором кредитних коштів. Позивачем долучено до матеріалів справи квитанцію № 2301517821 від 06 травня 2023 року про перерахування кредитних коштів у розмірі 8 000,00 грн за кредитним договором № 06.05.2023-100002270 на рахунок, зазначений відповідачем у заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору. Оскільки позов ТОВ «Споживчий центр» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2 280,95 грн, виходячи з розрахунку: 16 256,00 грн (розмір задоволених позовних вимог) * 2 422,40 грн (сума сплаченого судового збору) / 17 264,06 грн (розмір заявлених позовних вимог).

Outcome: partial