Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. [PERSON] (далі по тексту позивач) через свого представника адвоката Лавренчука А.С. звернулася до суду з вищевказаним позовом до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (далі - відповідач) та [PERSON] (далі - третя особа) обґрунтовуючи підставність вимог тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , яка за життя, 14.11.2000, склала заповіт, відповідно до якого все своє майно в рівних долях заповіла своїм дітям: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Крім того, на час її смерті право на обов`язкову частку у спадщині мав чоловік покійної [PERSON] . У встановлений законом строк, позивач прийняла спадщину, шляхом подання заяви нотаріусу, на підставі чого Липовецькою державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 337/2005. Усі інші спадкоємці відмовились від своїх часток у спадковому майні на користь позивача. 13.11.2005 [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) та майновий пай. Також до складу спадкового майна входить 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] . Даний будинок належав на праві спільної сумісної власності, як членам колгоспного двору [PERSON] (чоловіку покійної) та [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , який за життя, 14.11.2000, склав заповіт, відповідно до якого, усе належне йому майно заповів своїм дітям: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Спадщину після смерті батька прийняв [PERSON] , внаслідок чого Липовецькою державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 167/2013, при цьому позивач подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини, а син [PERSON] , помер, ще до відкриття спадщини. Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 13.03.2014 у справі № 136/214/14-ц, визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частки житлового будинку за [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Представник позивача звертає увагу суду на те, що згідно мотивувальної частини цього рішення, суд дійшов висновку, що правомірними власниками житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] , є померлий [PERSON] та [PERSON] . 13.08.2025 [PERSON] , від імені якої по довіреності діяла [PERSON] , звернулась до Липовецької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса, в.о. завідувача Липовецької державної нотаріальної контори Олександра Швеця № 02-32/243 від 13.08.2025 відмовлено [PERSON] у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину на відповідну частку на житловий будинок [ADDRESS] , оскільки із наданих спадкоємцем документів, право власності на 1/2 житлового будинку визначено тільки за [PERSON] , який помер [INFO] . Частка житлового будинку під [ADDRESS] померлої [INFO] [PERSON] не визначена. Враховуючи зазначене, позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права, у зв`язку із чим позивач вимушена звернутися до суду У визначений судом строк відповідач та третя особа відзив на позовну заяву та пояснень по справі не подали. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 16.10.2025 ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області відкрито провадження у даній справі, призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, а також витребувано у Липовецької державної нотаріальної контори копії спадкових справ № 337/2005, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] , та № 167/2013,заведеної після смерті [INFO] [PERSON] . 23.10.2025 від Липовецької державної нотаріальної контори надійшли копії матеріалів спадкової справи № 167/2013, а також повідомлено суд про те, що спадкова справа № 337/2005 передана до Державного нотаріального архіву Вінницької області. 06.11.2025 від Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача, позов визнають в повному обсязі. 12.11.2025 від третьої особи [PERSON] надійшла заява про розгляд цивільної справи № 136/1911/25 (підготовче та судове засідання) за його відсутності, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує. 09.12.2025 ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області задоволено клопотання представника позивача адвоката Лавренчука А.С. про витребування доказів та витребувано з Державного нотаріального архіву Вінницької області належним чином засвідчену копію спадкової справи № 337/2005, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] . 29.12.2025 від Державного нотаріального архіву Вінницької області надійшла копія спадкової справи № 337/05. У підготовче судове засідання позивач та відповідач, а також їх представники не з`явилися. При цьому 09.01.2026 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача та її представника, щодо винесення рішення по справі у підготовчому засіданні не заперечує. Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З огляду на викладене, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів та за відсутності сторін. Ураховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно й безпосередньо оцінивши зібрані в справі докази, встановив, що [INFO] , у віці 88 років, померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 18). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку прийняла її дочка [PERSON] , 1955 року народження, подавши 17.08.2005 відповідну заяву до Липовецької державної нотаріальної контори (а.с. 117). Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16, 124). Згідно із відомостями свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , 20.06.1975 укладено шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с. 17, 125). З матеріалів спадкової справи № 337/05 до майна померлої [INFO] [PERSON] , судом встановлено, що згідно заповіту складеного 14.11.2000 спадкодавцем, усе належне їй рухоме і нерухоме майно вона заповіла в рівних долях своїм дітям [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 123). 05.08.2005 [PERSON] до Липовецької нотаріальної контори подано нотаріально завірену заяву відповідно до якої він відмовляється від належної йому частки спадщини, що залишилась після смерті його матері, на користь її дочки [PERSON] (а.с. 120). 05.08.2005 [PERSON] до Липовецької нотаріальної контори подано нотаріально завірену заяву відповідно до якої він відмовляється від належної йому частки спадщини, що залишилась після смерті його дружини, на користь їх дочки [PERSON] (а.с. 121). 05.08.2005 [PERSON] до Липовецької нотаріальної контори подано нотаріально завірену заяву відповідно до якої він відмовляється від належної йому частки спадщини, що залишилась після смерті його матері, на користь її дочки [PERSON] (зворотна сторона а.с. 121). 30.11.2005 державним нотаріусом Липовецької державної нотаріальної контори Кицюком О.П. видано [PERSON] свідоцтво на спадщину за заповітом, яке складається з земельної частки (пай) у землі, яка перебуває в колективні власності КСП «Мрія» с. Білозерівка, Липовецького району Вінницької області розміром 2,85 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) та майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства «Мрія» реорганізованого в СТОВ «Артеміда» с. Білозерівка Липовецького району Вінницької області (а.с. 131). Також судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння № [NUMBER] , яке видане Щасливською сільською радою Липовецького району Вінницької області 27.07.1989 року на підставі рішення виконкому Липовецької районної ради народних депутатів № 131 від 30.05.1985 і рішення виконкому Щасливської сільської ради народних депутатів № 28 від 21.07.1985 року та зареєстроване у КП «Вінницьке обласне бюро технічної інвентаризації» 27.07.1989 року і записане в реєстрову книгу № 15, домоволодіння [ADDRESS] належить колгоспному двору головою якого є [PERSON] (а.с. 19). При цьому з матеріалів спадкової справи № 167/2013 до майна померлого [INFO] [PERSON] , судом встановлено, що згідно заповіту складеного 14.11.2000 спадкодавцем, усе належне йому рухоме і нерухоме майно він заповів в рівних долях своїм дітям: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 71). 09.05.2013 [PERSON] до Липовецької нотаріальної контори подано нотаріально завірену заяву про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] (а.с. 64). 30.07.2013 [PERSON] до Липовецької нотаріальної контори подано нотаріально завірену заяву відповідно до якої вона відмовляється від належної їй частки спадщини, що залишилась після смерті її батька, на користь його сина [PERSON] (а.с. 78). Згідно інформації зазначеної у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 25.12.2012, [INFO] , у віці 63 років, помер [PERSON] (а.с. 68). Постановою державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори Кицюком О.П. № 02-31/1663 від 19.11.2013 відмовлено [PERSON] у видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] , після смерті [INFO] [PERSON] . Постанова мотивована тим, що у наданому спадкоємцем правовстановлюючому документі на житловий будинок - свідоцтві про право власності № [NUMBER] на житловий будинок, яке видане Щасливською сільською радою Липовецького району Вінницької області 27.07.1989 року на підставі рішення виконкому Липовецької районної ради народних депутатів № 131 від 30.05.1985 і рішення виконкому Щасливської сільської ради народних депутатів № 28 від 21.07.1985 року та зареєстроване у КП «Вінницьке обласне бюро технічної інвентаризації» 27.07.1989 року і записане в реєстрову книгу № 15, належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 120 Цивільного кодексу Української РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Таким чином, нотаріусу неможливо встановити з наданого спадкоємцем документа, яка частка зазначеного вище будинку належала [PERSON] (а.с. 73). Окрім того, постановою в.о. завідувача Липовецької державної нотаріальної контори Швець О. № 02-31/243 від 13.08.2025 відмовлено [PERSON] у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на відповідну частку на житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] , після смерті [INFO] [PERSON] . Постанова мотивована тим, що у наданому спадкоємцем правовстановлюючому документі на житловий будинок - свідоцтві про право власності № [NUMBER] на житловий будинок, яке видане Щасливською сільською радою Липовецького району Вінницької області 27.07.1989 року на підставі рішення виконкому Липовецької районної ради народних депутатів № 131 від 30.05.1985 і рішення виконкому Щасливської сільської ради народних депутатів № 28 від 21.07.1989 року і записане в реєстрову книгу № 15, належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Відповідно до рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 13.03.2014 (справа № 136/214/14-ц) право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частку житлового будинку за [ADDRESS] визнано після смерті [INFO] [PERSON] . Вище вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами є спільною сумісною власністю двох осіб, а саме [PERSON] та [PERSON] , який абутий ними правомірно та належав їм на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого 27.07.1989 року на підставі рішення виконкому Липовецької районної ради народних депутатів № 131 від 30.05.1985 року та рішення виконкому Щасливської сільської ради народних депутатів № 28 від 21.07.1985 року. Відповідно до ч. 1 ст. 120 Цивільного кодексу Української РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. З наданих спадкоємцем документів право власності на 1/2 житлового будинку визначено тільки за [PERSON] , який помер [INFO] . Частка житлового будинку під [ADDRESS] померлої [INFO] [PERSON] не визначена (а.с. 43). Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки від 30.09.2025 вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , становить 61 612 грн. (а.с. 44). У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 зазначено, що у разі неможливості оформлення спадкових прав у нотаріуса особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи те, що позивач бажає оформити спадщину після смерті своєї матері та не має можливості реалізувати свої права, у зв`язку із відсутністю інформації у нотаріуса про розмір частки спадкодавця у житловому будинку [ADDRESS] , наведене послугувало підставою для звернення до суду. Відповідно до статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. З матеріалів спадкової справи № 337/05 судом встановлено, що інші спадкоємці, окрім позивача, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] відсутні. Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною першою статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Водночас, згідно статті 120 ЦК Української PCP майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. На підставі статтей 121, 123 ЦК Української PCP володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.2005 (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Згідно п.п. "а" п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 не втратили права на частку в його майні. В ході судового розгляду судом встановлено, що згідно інформації зазначеної у обліковій картці об`єкта погосподарського обліку на домогосподарство за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ) членами господарства з 1983 року по 2000 рік були [PERSON] - голова сім`ї, 1926 року народження, та [PERSON] - дружина, 1917 року народження (а.с. 23- 38). Окрім того, суд наголошує на тому, що відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. При цьому обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені (ч. 5 ст. 82 ЦПК України). Так, рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 13.03.2014 по справі № 136/214/14-ц за позовом [PERSON] до Щасливецької сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом встановлено «…що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , є спільною сумісною власністю двох осіб [PERSON] та [PERSON] , який набутий ними правомірно та належав їм на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, яке було видане 27 червня 1989 року на підставі рішення виконкому Липовецької районної Ради народних депутатів № 131 від 30.05.1985 року та рішення виконкому Щасливської сільської Ради народних депутатів № 28 від 21.07.1985 року. Також судом з`ясовано, що [INFO] в с. Білозерівка один із співвласників спільної сумісної власності [PERSON] померла, на що вказує свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . Після її смерті також відкрилась спадщина. На виконання роз`яснень, що наведені у п. 24 постанови ПВС України від 30 травня 2008 року за № 7, судом було витребувано матеріали Спадкової справи до майна померлої [PERSON] , з яких було встановлено, що ще за життя [PERSON] 14.11.2000 року на випадок своєї смерті зробила особисте розпорядження, відповідно до якого усе належне їй майно заповіла своїм дітям в рівних долях: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Крім цього, право на обов`язкову частку у спадщині мав чоловік покійної [PERSON] . Заяву про прийняття спадщини після смерті матері нотаріусу подала у визначений законодавцем строк донька померлої [PERSON] . Усі інші спадкоємці відмовились від своїх часток у спадковому майні на користь [PERSON] . Нотаріусом 13.11.2005 року на ім`я [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) та майновий пай… ... За таких обставин, слід дійти висновку, що правомірними власниками житлового будинку, що розташований в с. Білозерівка Липовецького району Вінницької області, є померлий [PERSON] та [PERSON] » (а.с. 39-41). За результатами розгляду справи № 136-214/14-ц Липовецьким районним судом Вінницької області визнано право власності в порядку спадкування за заповітом вчиненим 14.11.2000 року та посвідченим секретарем виконкому Щасливської сільської ради Липовецького району та зареєстрований за № 332, на 1/2 частку житлового будинку за [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Встановлені судом обставини, які перевірені зібраними у справі доказами свідчать, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті матері [PERSON] , спадщину прийняла, утім реалізувати свої права в нотаріальному порядку позбавлена можливості за вказаних вище обставин. Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. З урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, наявність порушеного права позивача є очевидним, отож суд дійшов висновку, що вимога про визнання за позивачем права власності на 1/2 частки житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за заповітом, ґрунтується на нормах діючого законодавства, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved