Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву № б/н від 07.09.2015 року та приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку. Відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 165000,00 грн. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії 07/21, тип - Універсальна GOLD. Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Активація ним картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору. В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 40,8% річних. Клієнт підписав паспорт споживчого кредиту від 16.10.2020 року, в якому також є інформація про відсоткові ставки по кредитування по картковим рахункам. Далі у процесі користування рахунком 16.10.2020 року відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої отримано додаткову кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії 02/24, тип Універсальна GOLD, а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». При цьому, на момент підписання зазначеної вище заяви заборгованість відповідача становила 13 562,95 грн. Відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування, зокрема щодо сплати відсотків. Починаючи з 16.10.2020 року відсотки нараховувалися відповідно до підписаної відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно п. 1.3. у розмірі 40,8% . При цьому за погодженою ставкою банком нараховано відсотків у розмірі 37 953,28 грн. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, для чого за зверненнями відповідача відкрив рахунок та надавав кредитні картки до нього, а відповідач отримуючи кредитні картки фактично отримував електронний платіжний інструмент, який дає можливість використовувати власні гроші або кредитний ліміт на банківському рахунку для здійснення безготівкових операцій, тим самим відповідач мав безперервний доступ до самого рахунку. Відповідач зобов`язався повернути використану частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Але в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Таким чином, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 07.10.2025 року має заборгованість 169986,41 грн., яка складається з наступного: 132 033,13 грн. - заборгованість за тілом кредита, 37 953,28 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 37 953,28 грн., яка складається з наступного: 37 953,28 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. В зв`язку з викладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 07.09.2015 року у розмірі 37 953,28 грн., що складається із наступного: 37 953,28 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, та судовий збір в сумі 2 422,40 грн. Відповідач [PERSON] повідомлена про розгляд справи у спрощеному провадженні належним чином, надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що не погоджується з позовом в повному обсязі. Позивачем не надано жодних доказів про те, що саме той вид тарифу, на який посилається позивач, був обраний відповідачем. Також, додана до позову роздруківка витягу з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містить будь-яких позначок, які б вказували на ознайомлення відповідача саме із цими за змістом Умовами та Правилами надання банківських послуг в ПриватБанку, в тому числі і щодо вказаних положень про зміну кредитного ліміту. Підписана заява позичальника не містить посилання на конкретну редакцію таких Умов, а відповідно відсутні і підстави для висновку, що відповідач ознайомлений саме із тими Умовами та Правилами, які додані до позовної заяви. Анкета-заява, що містить підпис відповідача про ознайомлення його з Умовами та Правилами надання банківських послуг у ПриватБанку, Тарифами банку, не містить відомостей, що Відповідач мав скористатися кредитною послугою та оформити відповідну картку, не містить бажаний кредитний ліміт, а також, не містить інформації, який саме вид картки банком було видано відповідачу відповідно до заяви, її номеру, строку дії та який кредитний ліміт йому було встановлено, як і не містить істотних умов договору (базову процентну ставку, порядок погашення кредиту, пільговий період інше). Вказана анкета-заява містить лише ідентифікуючі відомості про заявника відповідача. Крім того, наданий до позовної заяви витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та Тарифи банку не містить підпису відповідача, а тому його неможливо вважати належним, допустимим та достатнім доказом ознайомлення відповідача з вказаними Умовами та Тарифами, а також доказом погодження сторонами істотних умов кредитного договору в письмовій формі. Сама по собі підписана анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладення договору, не може бути підставою для стягнення тіла кредиту, а також процентів за користування кредитними коштами, пені та штрафів за невиконання кредитного договору, оскільки така анкета-заява не може розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору. Крім того, заява-анкета від 07.09.2015 не містить строку повернення кредиту. Більше того в заяві-анкеті від 07.09.2015 не зазначена процентна ставка, сума кредиту, яка надається позичальнику, та взагалі не погоджений кредитний ліміт. Належних, допустимих та достатніх доказів у контексті вище перелічених норм законодавства щодо виникнення між позивачем та відповідачем зобов`язальних правовідносин на умовах, зазначених позивачем, суду не надано. Надані позивачем Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна Голд», а також «Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку» не є частиною договору, а докази згоди відповідача на встановлення кредитного ліміту саме в сумі 165 000,00 гривень відсутні. Позивачем не надано доказів на підтвердження укладення кредитного договору, а саме видачі банком коштів. При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов розуміла відповідач та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. В заяві позичальника від 07 вересня 2015 року, а також в заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 16.10.2020 року, процентна ставка також не зазначена, що унеможливлює врахування зазначеного доказу на підтвердження вимог позивача. З огляду на те, що позивачем не надано суду доказів ознайомлення відповідачем під підпис зі змістом пам`ятки клієнта, що містить в тому числі тарифи і основні умови обслуговування та кредитування, як про це зазначено в анкеті-заяві, а також зважаючи на те, що долучені до позову Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку, паспорт споживчого кредиту не підписані відповідачем і не надано підтверджень, що саме вони були запропоновані відповідачу для ознайомлення, тому відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь банку суми заборгованості, оскільки до такого платежу включені відсотки, нараховані банком, однак не доведено, що відповідач погодився з розміром та порядком їх сплати, підтвердивши це своїм підписом. Відповідач заперечує проти прийняття до уваги документа, поданого позивачем як «Додаток № 7 до позовної заяви від 28.10.2025», оскільки він не містить обов`язкових реквізитів, що дозволяють ідентифікувати його як письмовий або електронний документ. Підпис і печатка, розміщені на копії, мають ознаки графічних зображень, а не власноручного виконання; відсутні будь-які ідентифікатори електронного документа. Також, відповідач зазначає, що 05.07.2023 позивачем в порядку цивільного судочинства вже подавалася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області тотожна (аналогічна) позовна заява з цими ж позовними вимогами, до того ж відповідача, була розглянута судом по суті та прийняте остаточне судове рішення, яке вступило в законну силу та згідно якого зазначені позовні вимоги щодо стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором №б/н від 07.09.2015 року у розмірі 37953.28 грн. визнані судом необґрунтованими та відхилені. Зазначає, що позивачем 28.10.2025 заявлено до неї позов при наявності рішення суду, що набрало законної сили (res judicata), у тотожній справі. Просила закрити провадження по справі, оскільки вважає даний позов тотожним позову по справі №243/4050/23. Позивачем було надано відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. У даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Окрім цього, зазначено що відповідачу було надано для ознайомлення Умові та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в Заявці про приєднання. На підставі поданої заяви, що разом з Умовами та Правилами зі зразками підписів та відбитком печатки, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку складають Договір про надання банківських послуг відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] - ключем до карткового рахунку є пластикова картка, яку отримав відповідач та мобільний телефон, який вказав відповідач в заяві. Картковий рахунок - рахунок фізичної особи, до якого випущена карта та по якому відображаються фінансові операції за допомогою ключів. За допомогою встановлених ключів до карткового рахунку, відповідачу надано можливість здійснювати дистанційне обслуговування. Таким чином банк забезпечив позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, зокрема за допомогою карти та фінансового телефону на який приходить динамічний (змінюваний) ОТП пароль. З моменту оформлення кредитного договору пройшло 10 років, позичальник в банк не звертався за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок та інші умови обслуговування і повністю з ними погодився, про що свідчить факт підписаного договору, користування кредитними грошовими засобами та погашення, які він здійснював. Відповідачем не надано належних доказів не укладення кредитного договору. Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правилами надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором. З матеріалів справи не вбачається, а Відповідачем не доведено відсутність заборгованості та, відповідно, виконання умов договору належним чином, а тому вимоги позовної заяви підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивач звернувся з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором станом на 07.10.2025 року, тобто за інший період виникнення такої заборгованості. Законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. А кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 37953,28 грн. Отже, предмет позову не є тотожним предмету позову по справі 243/4050/23, де банком було заявлено: станом на 04.01.2023 року має заборгованість 208573,05 грн., яка складається з наступного: 170619,77 грн. - заборгованість за тілом кредита, 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 37953.28 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 000,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 0.00 грн. - нарахована пеня; 0.00 грн. - нараховано комісії. В зв`язку з викладеним, позивач просив задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач надала заперечення на відповідь на відзив, в якій вказала, що Позивач у відповіді на відзив, навів обґрунтування своєї незгоди з запереченнями Відповідача, фактично продублювавши обґрунтування позовних вимог, викладених у позовній заяві, без зазначення своєї позиції відносно обґрунтувань заперечень щодо належності та допустимості доказів наданих позивачем разом з позовною заявою. Тобто позивачем фактично не заперечуються інші обґрунтування заперечень відповідача щодо належності, допустимості та достовірності доказів наданих позивачем разом з позовною заявою. А також завідомо наведено оманливу позицію щодо відсутності ознак тотожності позовної заяви з заявою розглянутою у справі № 243/4050/23 та остаточного вирішення спору між ним та відповідачем щодо стягнення з останнього заборгованості за кредитним договором № б/н від 07.09.2015 року. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. 07 вересня 2015 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, на підставі якого банком було відкрито відповідачу картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі 300 грн. та надано у користування кредитну карту. У подальшому розмір кредитного ліміту неодноразово збільшувався. У процесі користування рахунком 16 жовтня 2020 року [PERSON] підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої отримано додаткову кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії 02/24, тип Універсальна GOLD, а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. На виконання ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 листопада 2025 року про витребування у позивача оригіналу заяви [PERSON] про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 16 жовтня 2020 року, поданої як «Додаток №7» до позовної заяви від 28 жовтня 2025 року, у первісній формі (паперовий оригінал з власноручними підписами або електронний документ з кваліфікованим електронним підписом), позивачем надано відповідь від 27 грудня 2025 року за №20729174-ВБ, відповідно до якої Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 16.10.2020 року підписана Клієнтом в електронному вигляді за допомогою стілусу. На бумажному носії не оформлювалась. Тому виконати запит суду можливо тільки шляхом надання оригіналів документів в електронному вигляді, що і було зроблено позивачем. 17 серпня 2023 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 07.09.2015 року станом на 04.01.2023 року у розмірі 208 573,05 грн, яка складається з суми заборгованості за тілом кредита в розмірі 170 619,77 грн. та суми заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 37 953,28 грн. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 жовтня 2023 року №243/4050/23 позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] залишено без задоволення. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 січня 2024 року частково задоволено апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» та рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 жовтня 2023 року скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за тілом кредиту. Позов АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за тілом кредиту задоволено частково та стягнуто з [PERSON] , на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 07.09.2015 року, а саме, за тілом кредиту в розмірі 164 994,35 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Таким чином, вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за простроченими відсотками станом на 04.01.2023 року в розмірі 37 953,28 грн. за кредитним договором б/н від 07.09.2015 року судом залишені без задоволення. 28 жовтня 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за простроченими відсотками станом на 07.10.2025 року в розмірі 37 953,28 грн. за кредитним договором б/н від 07.09.2015 року. Відповідач просила закрити провадження по справі, оскільки позовні вимоги є тотожними позовним вимогам у справі 243/4050/23. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Повторне звернення до суду з тотожними вимогами суперечить принципу правової визначеності та є неможливим. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Відповідно до наведеної норми права, позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Визначаючи підстави позову як елемент його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону, позивач просить про захист свого права. В обох наведених справах позивачем було заявлено вимоги про стягнення заборгованості по відсотках відповідно до умов договору, проте зазначені позовні вимоги не є тотожними, оскільки у справі № 243/4050/23 позивач просить стягнути відсотки станом на 04.01.2023 року, а у даній справі станом на 07.10.2025 року. Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 04 вересня 2024 року у справі №170/499/23. Окрім іншого, позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 16 жовтня 2020 року відповідач підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, в якій, окрім іншого, визначив розмір відсотків та порядок їх сплати. Крім того, позивач надав виписку за договором б/н, укладеним з [PERSON] , за період 08.11.2017 08.10.2025, проте суд не приймає її до уваги, оскільки вона відображає рух коштів, проте не підтверджує домовленість сторін про певний розмір відсотків. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Позивач зазначає, що заборгованість [PERSON] по відсоткам за договором б/н від 07.09.2015 року з урахуванням заяви від 16.10.2020 року становить 37 953,28 грн, яка нарахована станом на 07.10.2025 року. Згідно з умовами підписаної відповідачем заяви від 16.10.2020 року до укладеного кредитного договору б/н від 07.09.2015 року, банк надав відповідачу грошові кошти строком на 12 місяців зі сплатою процентів у розмірі 40,8% річних. З виписки вбачається, що відсотки нараховувалися банком з 01.05.2022, тобто поза межами строку кредитування, оскільки, згідно умов договору, строк кредитування був погоджений сторонами на 12 місяців, тобто до 16.10.2020. Договором не визначено умови пролонгації строку його дії, доказів того, що позичальник ініціювала продовження строку кредитування матеріали справи не містять. Крім того, позивач звернувся до суду 17.08.2023 з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 07.09.2015 року. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Нарахування відсотків за користування кредитом після спливу строку кредитування законом не передбачене. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦК України, має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про стягнення заборгованості за відсотками задоволенню не підлягають. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, витрати по сплаті судового збору не підлягають відшкодуванню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed