Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

Представник позивача звернулась в суд з позовом, у якому просила стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № С-207-007127-18-980, укладеним між [PERSON] та АТ «Ідея Банк» 10.12.2018 року, у розмірі 29666 грн. 28 коп., яка складається з 9961 грн. 74 коп. заборгованості по тілу кредиту, 19704 грн. 54 коп. заборгованості по відсоткам. За кредитним договором № 2994800004, укладеним між [PERSON] та ТзОВ «Інвест Фінанс» 24.03.2019 року, у розмірі 7739 грн. 50 коп., яка складається з 2500 грн. заборгованості по тілу кредиту, 5239 грн. 50 коп. заборгованості по відсоткам. Мотивувала позовні вимоги тим, що [PERSON] 10.12.2018 року звернувся до АТ «Ідея Банк» і уклав кредитний договір № С-207-007127-18-980, отримавши грошові кошти на споживчі потреби. Вказала, що [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в загальному розмірі 29666 грн. 28 коп. Зазначила, що 07.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 07072023, відповідно до якого, а також згідно з реєстром боржників № 3, позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № С-207-007127-18-980 від 10.12.2018 року. 24.03.2019 року [PERSON] звернувся до ТзОВ «Інвест Фінанс» та уклав кредитний договір № 2994800004, отримавши грошові кошти на споживчі потреби. Вказала, що [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у загальному розмірі 7739 грн. 50 коп. Зазначила, що 11.05.2021 року між ТзОВ «Інвест Фінанс» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 11052021, відповідно до якого, а також згідно з реєстром боржників, позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 2994800004 від 24.03.2019 року. Враховуючи наведене, просила позовні вимоги задовольнити. Ухвалою від 20.10.2025 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач повідомлявся про судовий розгляд шляхом направлення поштової кореспонденції. У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. В силу ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У відповідності до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Судом встановлено, що 10.12.2018 року [PERSON] уклав із АТ «Ідея Банк» кредитний договір № С-207-007127-18-980, шляхом підписання угоди про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, заяви на приєднання до договору добровільного страхування життя, заяви про акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку, заяви, паспорту споживчого кредиту і згоди фізичної особи - суб`єкта кредитної історії особистим підписом, внаслідок чого отримав встановлений кредитний ліміт на картковий рахунок в межах 1000 грн.-200000 грн. строком на 12 місяців зі сплатою 24 % річних та реальною річною відсотковою ставкою 124,74 %. Встановлено, що кредитодавець повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором № С-207-007127-18-980 від 10.12.2018 року. Із розрахунку заборгованості, складеного ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», вбачається, що станом на 31.08.2025 року у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором № С-207-007127-18-980 від 10.12.2018 року у розмірі 29666 грн. 28 коп., яка складається з 9961 грн. 74 коп. заборгованості по тілу кредиту, 19704 грн. 54 коп. заборгованості по відсоткам. 07.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого первісний кредитор АТ «Ідея Банк» передає (відступає) новому кредитору ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» свої права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення до них і сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти. З реєстру боржників № 3 до договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 року вбачається, що АТ «Ідея Банк» відступило на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до відповідача за кредитним договором № С-207-007127-18-980 від 10.12.2018 року в розмірі 29666 грн. 28 коп., яка складається з 9961 грн. 74 коп. заборгованості по тілу кредиту, 19704 грн. 54 коп. заборгованості по відсоткам. 24.03.2019 року [PERSON] уклав із ТзОВ «Інвест Фінанс» кредитний договір № 2994800004, шляхом підписання такого, пропозиції укласти електронний договір (оферти), заяви про прийняття оферти (акцепту) електронним підписом, внаслідок чого отримав кредит на споживчі потреби у розмірі 2500 грн. строком на 30 днів зі сплатою 0,98 % відсотків в день, що становить 357,7 % річних за фіксованою процентною ставкою та одноразової комісії за видачу кредиту в сумі 1485 грн. 50 коп. Встановлено, що кредитодавець повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором № 2994800004 від 24.03.2019 року. 11.05.2021 року між ТзОВ «Інвест Фінанс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 11052021, відповідно до умов якого, первісний кредитор ТзОВ «Інвест Фінанс» передає (відступає) новому кредитору ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» свої права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення до них і сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти. З реєстру боржників до договору факторингу № 11052021 від 11.05.2021 року вбачається, що ТзОВ «Інвест Фінанс» відступило на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до відповідача за кредитним договором № 2994800004 від 24.03.2019 року в розмірі 7739 грн. 50 коп., яка складається з 2500 грн. заборгованості по тілу кредиту, 5239 грн. 50 коп. заборгованості по відсоткам. У відповідності виписки по кредитному договору № 2994800004 від 24.03.2019 року, складеної первісним кредитором ТзОВ «Інвест Фінанс», та розрахунку заборгованості, складеного ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», заборгованість відповідача за кредитним договором № 2994800004 від 24.03.2019 року станом на 31.08.2025 року становить 7739 грн. 50 коп., яка складається з 2500 грн. заборгованості по тілу кредиту, 5239 грн. 50 коп. заборгованості по відсоткам. Водночас, суд не може в повній мірі погодитись із наведеною позивачем сумою заборгованості відповідача за кредитним договором № 2994800004 від 24.03.2019 року в повному обсязі з огляду на наступне. У відповідності до пункту 1.3 кредитного договору № 2994800004 від 24.03.2019 року, сторони погодили, що кредит надається строком на 30 днів. Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому законодавство визначає різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), постановах Верховного Суду від 10 серпня 2022 року у справі № 754/16771/17 (провадження № 61-12636св21), від 01 вересня 2022 року у справі № 225/3427/15-ц (провадження № 61-18053св21) зазначено: «право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Після спливу чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». Оскільки строк кредитування за вказаним вище кредитним договором завершився 22.04.2019 року, у первісного кредитодавця було відсутнє право нараховувати відсотки за користування кредитом, а тому вимоги позивача про стягнення таких відсотків, нарахованих після 22.04.2019 року, є необґрунтованими, з огляду на що такі не підлягають задоволенню. Після цих дат права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на викладене вище, у [PERSON] станом на 22.04.2019 року була наявна заборгованість перед ТзОВ «Інвест Фінанс» у розмірі 3235 грн., яка складається з 2500 грн. заборгованості за тілом кредиту та 735 грн. заборгованості за відсотками, що підлягатиме стягненню з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Частинами 1, 3 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача. За ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, суд приходить до висновку, що аргументи, якими представник позивача мотивувала позовні вимоги, частково знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому такі слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № С-207-007127-18-980 від 10.12.2018 року у розмірі 29666 грн. 28 коп., яка складається з 9961 грн. 74 коп. заборгованості по тілу кредиту, 19704 грн. 54 коп. заборгованості по відсоткам. За кредитним договором № 2994800004 від 24.03.2019 року у розмірі 3235 грн., яка складається з 2500 грн. заборгованості по тілу кредиту та 735 грн. заборгованості по відсоткам. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial