Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

27.11.2025 Нетішинським міським судом Хмельницької області ухвалено рішення, яким позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - орган опіки та піклування Нетішинської міської ради, служба у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради про позбавлення батьківських прав, задоволено. 02.12.2025 до суду звернулася представник позивачки - адвокат Романова Н.І. із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] витрат понесених нею на оплату професійної правничої допомоги в сумі 6000 грн., до якої долучила договір на надання професійної правничої допомоги від 19.02.2025, квитанцію до прибуткового касового ордера №21 від 17.07.2025 на суму 6000 грн. та акт про виконання договірних зобов`язань адвокатом Романовою Н.І. - надання професійної правничої допомоги по договору від 19.02.2025, складений 01.12.2025, згідно яких розмір витрат позивачки на професійну правничу допомогу становить 6000 грн. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися. Від представника позивачки надійшла заява, в якій вона просить заяву про ухвалення додаткового рішення розглянути у її та позивачки відсутності. Зазначила, що вимогу про ухвалення додаткового рішення підтримує повністю, просить її задовольнити. Представники третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - органу опіки та піклування Нетішинської міської ради та служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради в судове засідання не з`явилися, але надіслали до суду заяви, в яких просили розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення проводити у їх відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України шляхом направлення судових повісток про виклик за місцем їх фактичного проживання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши заяву про ухвалення додаткового рішення та долучені до неї документи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно з ч.ч.1, 3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 27.11.2025, позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - орган опіки та піклування Нетішинської міської ради, служба у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради про позбавлення батьківських прав - задоволено. Питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу судом не вирішувалося, оскільки представник позивачки - адвокат Романова Н.І. в судовому засіданні зробила заяву про те, що нею будуть подані додатково докази про розмір судових витрат, які [PERSON] понесла у зв`язку з розглядом справи протягом п`яти днів із дня ухвалення судового рішення по суті справи. 02.12.2025 представник позивачки - адвокатом Романовою Н.І. подала заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги, до якої долучила договір на надання професійної правничої допомоги від 19.02.2025, квитанцію до прибуткового касового ордера №21 від 17.07.2025 на суму 6000 грн. та акт про виконання договірних зобов`язань адвокатом Романовою Н.І. - надання професійної правничої допомоги по договору від 19.02.2025, складений 01.12.2025, згідно яких розмір витрат позивачки на професійну правничу допомогу адвоката Романової Н.І. становить 6000 грн. Крім того, в п.2 договору на надання професійної правничої допомоги від 19.02.2025, укладеного між адвокатом Романовою Н.І. та [PERSON] , зазначено, що [PERSON] здійснить оплату надаваємої професійної правничої допомоги в сумі, яка визначається в розмірі не меншому ніж 1000 грн. за годину витраченого часу на надання професійної правничої допомоги. На підтвердження розміру фактично здійсненої оплати за надану професійну правничу допомогу за цим договором адвокат Романова Н.І. оформляє прибутковий касовий ордер - квитанція до прибуткового касового ордеру видається [PERSON]. при оплаті професійної правничої допомоги або долучається до справи. Оплата надаваємої професійної правничої допомоги може бути здійснена [PERSON] протягом 2-х календарних днів з дня підписання договору, але не пізніше 2-х з дня підписання акта про виконання договірних зобов`язань оформленого адвокатом Романовою Н.І. З акту про виконання договірних зобов`язань від 01.12.2025 вбачається, що адвокат Романова Н.І. зобов`язання за договором від 19.02.2025 виконала, зокрема, надала, а позивачка [PERSON] прийняла (отримала) правничу допомогу відповідно до договору про надання професійної правничої допомоги від 19.02.2025, загальна вартість якої становить 6000 грн. В даному акті конкретизовано найменування кожної наданої правничої послуги та, відповідно, її вартість. Згідно ч.1, п.п.1, 2 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно ч.ч.1-3 ст.134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною 1 статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в ч.4 ст.62 ЦПК України. За положеннями п.4 ст.1, ч.ч.3, 5 ст.27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики. Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Згідно ч.ч.1, 2 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, тому суд враховує його при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч.4 ст.263 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд бере до уваги, що у разі недотримання вимог ч.4 ст.137 ЦПК України, суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, якщо неспівмірність таких витрат буде доведена стороною, яка заявила таке клопотання (ч.ч.5, 6 ст.137 ЦПК України). Водночас у правовому висновку, викладеному у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказано, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. У той же час відповідачі, які належним чином повідомлялися про розгляду справи у суді, будь-яких клопотань чи заяв не подали, не скористались своїм правом заявити клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги, понесеної позивачкою, із посиланням на неспівмірність таких витрат. Отже, у суду відсутні підстави вважати понесені позивачкою витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. неспівмірними. З огляду на наведене, враховуючи те, що позов [PERSON] задоволено повністю, суд вважає, що з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивачки слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу, понесені нею, у розмірі 6000 грн., а саме: по 3000 грн. з кожного. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved