Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

короткий зміст вимог. 16.12.2025 заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви вказала, що 03.06.1989 між нею та [PERSON] був укладений шлюб, що зареєстрований Саражинецькою сільською радою Погребищенського району, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено запис №4. Під час внесення записів в свідоцтві про укладення шлюбу запис прізвища заявниці в графі «громадянка» був зроблений як « [PERSON] », тоді як необхідно було внести правильний запис як « [PERSON] ». У зв`язку з невідповідністю зазначеного запису прізвища заявника у свідоцтві про укладенні шлюбу, заявник позбавлена можливості підтвердити факт її перебування у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та реалізувати своє право на оформлення і отримання пенсії. Внести виправлення у свідоцтво про шлюб заявник не має можливості. Зважаючи на вказане заявник вимушена звертатись з заявою до суду, оскільки виправити таку помилку у позасудовий спосіб вона не має можливості. На підставі викладеного, просила заяву задовольнити та встановити факт належності їй свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Рух справи. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2025 справу передано на розгляд судді Гуцолу М.П. (а.с.12). 17.12.2025 через канцелярію суду заявником [PERSON] подано заяву про зміну заявлених вимог (а.с. 13). Ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 18.12.2025 відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду на 12.01.2026 (а.с. 14). Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в матеріалах справи міститься її заява про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. 9). Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, 05.01.2026 через систему «Електронний суд» від представника заінтересованої особи Бондарчук М.А. надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, при вирішенні справи покладалася на розсуд суду (а.с. 19-21). Розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Встановлені судом обставини справи. Як встановлено судом, заявник народилася в с. Юнашки Погребищенського району Вінницької області [INFO] та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Дані відомості підтверджуються паспортом громадянина України, виданим 05.03.2019, орган, що видав 0530 та витягом з реєстру територіальної громади (а.с. 3-4). 18.11.1984 між заявником [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що вчинено актовий запис №10 від 18.11.1984. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 5). 20.01.1989 вказаний шлюб розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] (а.с. 6). 03.06.1989 між заявником та [PERSON] був укладений шлюб, що зареєстрований Саражинецькою сільською радою Погребищенського району, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено запис №4 (а.с. 7). Під час внесення записів в свідоцтві про укладення шлюбу запис прізвища заявниці в графі «громадянка» був зроблений як « [PERSON] », тоді як необхідно було внести правильний запис як « [PERSON] ». Розбіжності в написанні прізвища в свідоцтві про укладення шлюбу перешкоджають заявникові в реалізації її особистих майнових прав, а тому вона змушена звернутись до суду та просить встановити факт, що має юридичне значення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Позиція суду, мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що визначено п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Так, у відповідності з ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Відповідно до п.12 цієї Постанови, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Предметом розгляду вказаної заяви є встановлення факту належності свідоцтва про укладення шлюбу. Висновок за результатами розгляду справи. Враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, які були підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявником доведено, що свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане Саражинецькою сільською радою Погребищенського району від 03.06.1989 в графі якого «громадянка» вказано прізвище « [PERSON] » належить [PERSON] За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту належності документу, який просить встановити заявник, суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати. Згідно частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати, складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до положень частини сьомої статті 294 ЦПК України передбачено, що при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved