Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

У березні 2025 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - КП «Київтеплоенерго») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення, послуги постачання гарячої води, послуги з теплової енергії та абонентського обслуговування. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що з 01.05.2018 по 31.10.2021 КП «Київтеплоенерго» є виконавцем комунальних послуг, з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (послуги з ЦО/ЦПГВ), а з 01.11.2021 КП «Київтеплоенерго» є виконавцем послуг з централізованого постачання теплової енергії та з постачання гарячої (послуги з ТЕ/ПГВ) води за адресою: [ADDRESS] . Правовідносини у сфері надання послуг з ЦО/ЦПГВ регулювались Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV; Постановою Кабінету Міністрів України (КМУ) від 11.12.2019 № 1182 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з гарячої води»; Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VШ; Постановою КМУ від 21.08. 2019 № 830 «Про затвердження Правил з надання послуги з постачання теплової енергії та типових договорів про надання послуги з теплової енергії». Будинок за адресою: [ADDRESS] , в цілому під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання. Як наслідок квартира 32 за зазначеною адресою під`єднана до внутрішьо-будинкової системи тепло- та водопостачання, а отже відповідачі є споживачами наданих послуг. Проте відповідачі не сплачують за спожиті послуги, в результаті чого утворилась заборгованість. Повідомляє, що позивач діє на підставі типових договорів про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, опублікованому 28 березня 2018 року в газеті «Хрещатик» № 34 (5085). Крім того, позивач зазначає, що 11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київтеплоенерго» та КП «Київтеплоенерго» було укладено Договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії), за яким ПАТ «Київтеплоенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до відповідачів з оплати спожитих послуг централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води до 01 травня 2018 року. Надання послуг відповідачам здійснювалось на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого Правилами 630, опублікований 31 липня 2014 року на офіційному сайті ПАТ «Київенерго» та в газеті «Хрещатик» від 06 серпня 2014 року № 111 (4511). Факт відсутності письмового договору про надання таких послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 101 360,05 грн, яка складається з: заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 1 999,95 грн, інфляційних втрат у розмірі 237,99 грн, 3 % річних - 55,40 грн; заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 0,00 грн, інфляційних втрат - 0,00 грн, 3% річних - 0,00 грн; заборгованості за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення в розмірі 18 967,58 грн, інфляційних втрат - 2 048,50 грн, 3% річних - 525,38 грн; заборгованості за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 15 264,09 грн, інфляційних втрат - 1 816,43 грн, 3% річних - 422,79 грн; заборгованості за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 33 580,20 грн, інфляційних втрат - 3 342,14 грн, 3 % річних - 772,21 грн, пені - 525,53 грн; заборгованості за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 17 358,51 грн, інфляційних втрат - 1 770,77 грн, 3% річних - 399,07 грн, пені - 285,30 грн; заборгованості зі сплати за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії у розмірі 1 277,79 грн; заборгованості зі сплати за абонентське обслуговування послуги з постачання гарячої води - 665,50 грн; заборгованості з обслуговування вузла комерційного обліку центрального опалення - 44,92 грн. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 04.04.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Відповідачам [PERSON] та [PERSON] на адресу їх реєстрації судом направлялись копії ухвали про відкриття провадження, позовні заяви з додатками. Поштові відправлення повернулись до суду без вручення з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» від 06.05.2025 та від 23.05.2025. Згідно з положеннями частини сьомої та восьмої статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Таким чином, відповідачі вважаються належним чином повідомленими про розгляд їх справи судом, процесуальним правом подати відзив на позовну заяву не скористались. Згідно вимог ч.13 ст.7 Цивільного процесуального Кодексу (далі - ЦПК) України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» є виконавцем комунальних послуг, а саме: з 01 травня 2018 року до 31 жовтня 2021 року є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води (послуги з ЦО/ЦПГВ); з 01 листопада 2021 року у зв`язку із зміною законодавства, позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води (послуги з ТЕ/ПГВ). Позивачем підготовлено та опубліковано договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03. 2018 №34 (5085). Згідно із договором про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 № 602-18 від ПАТ «Київенерго» перейшло до КП «Київтеплоенерго» право вимоги до юридичних, фізичних осіб щодо виконання грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з центрального опалення та гарячого водопостачання. Відповідно до витягу з додатку № 1 до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 № 602-18 позивачу за особовим рахунком № [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] перейшло право вимоги заборгованості за послуги центрального опалення та гарячого водопостачання в сумі 3 500,91 грн. Відповідно до наданого витягу з з Єдиного держаного демографічного реєстру № 1261520 від 03.04.2025 та інформації про задекларовене/зареєстроване місце проживання особи № 128885256 від 04.04.2025, відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Отже, відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, постачання теплової енергії, які надає позивач за вказаною адресою. Згідно з розрахунком заборгованості за комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] (номер особового рахунку [NUMBER] ) обліковується заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 101 360,05 грн, яка складається з: заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 1 999,95 грн, інфляційних втрат у розмірі 237,99 грн, 3 % річних - 55,40 грн; заборгованості за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення в розмірі 18 967,58 грн, інфляційних втрат - 2 048,50 грн, 3% річних - 525,38 грн; заборгованості за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 15 264,09 грн, інфляційних втрат - 1 816,43 грн, 3% річних - 422,79 грн; заборгованості за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 33 580,20 грн, інфляційних втрат - 3 342,14 грн, 3 % річних - 772,21 грн, пені - 525,53 грн; заборгованості за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 17 358,51 грн, інфляційних втрат - 1 770,77 грн, 3% річних - 399,07 грн, пені - 285,30 грн; заборгованості зі сплати за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії у розмірі 1 277,79 грн; заборгованості зі сплати за абонентське обслуговування послуги з постачання гарячої води - 665,50 грн; заборгованості з обслуговування вузла комерційного обліку центрального опалення - 44,92 грн. Як вбачається з наданих розрахунків заборгованості, відповідачі частково здійснювали оплату за надані послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо та електропостачанням, опаленням, а також вивезенням побутових відходів у порядку встановленому законодавством. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. На виконання вказаних вимог позивачем на своєму веб-сайті https://kte.kmda.gov.ua/ був опублікований текст Договору про надання послуги з постачання теплової енергії. Згідно з ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води включає в себе також й плату за абонентське обслуговування. Свідоцтвом повного і беззастережного акцепту умов вказаних договорів є факт отримання послуг споживачем. Відповідачі від послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, у встановленому чинним законодавством порядку, не відмовлялись. Враховуючи обставини, встановлені судом у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що відповідач, є споживачем послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, які надає КП «Київтеплоенерго». Відповідачі належним чином не виконували свої зобов`язання щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг. Судом встановлено, що з огляду на правовідносини, які склалися між сторонами, на відповідача, як боржника у зобов`язанні за укладеним договором, покладено обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, а позивач, як кредитор у зобов`язанні за укладеним договором має право вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, суд з урахуванням наданого розрахунку, дати реєстрації відповідачів у спірній квартирі та проведених відповідачами оплат за надані послуги, приходить до висновку про стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у наведеному позивачем розмірі Як вбачається позивачем нараховано за період з лютого 2024 року по січень (включно) 2025 року інфляційні втрати, пені та 3% річних на суму заборгованості з наданих послуг. На спірні правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності боржника за прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 Цивільного кодексу України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. У статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (висновок Великої Палати Верховного Суду, висловлений у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц). 24 лютого 2022 року з 5-30 в Україні відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, введено воєнний стан, який дії на даний час. Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05 березня 2022 року № 206 установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. Відповідно до постанови Кабінету міністрів №1405 від 29 грудня 2023 року скасовано заборону нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх не оплати або оплати не в повному обсязі, окрім територій, де ведуться бойові дії згідно з переліком Мінреінтеграції. Як вбачається позивачем нарахування інфляційного збільшення на суму боргу та 3% річних здійснено з 01.02.2024. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів 3% річних, пені та інфляційних втрат від суми заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягають задоволенню, оскільки нараховані правильно з урахуванням вимог постанов Кабінету Міністрів України № 206 від 05 березня 2022 року та № 1405 від 29 грудня 2023 року. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 028,00 грн у рівних частках, у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення.

Outcome: approved