Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

22.12.2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Андрущенка М.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі, у якій просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн. Заяву обґрунтовує тим, що 17.12.2025 року Вишгородським районним судом Київської області винесено судове рішення за позовом ТОВ «ІННОВА-НОВА» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позовні вимоги задоволені. При зверненні до суду, позивачем на виконання вимог ст. 175 ЦПК України було заначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи складає 7 422,40 грн., з якої з: витрати на оплату судового збору у розмірі 2 422,4 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн. У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, позивач також повідомляв суд, що після ухвалення рішення суду першої інстанції, він протягом 5 днів направить до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на правничу допомогу, а також документи які їх підтверджують. Відповідно до положень ч. 3 ст. 270 ЦПК України розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення проводиться судом без повідомлення учасників справи. Вирішуючи заяву про ухвалення додаткового рішення суд виходить із наступного. Так, судом встановлено, що 17.12.2025 року заочним рішенням Вишгородського районного суду Київської області позовні вимоги «ІННОВА-НОВА» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю. Із заявою про ухвалення додаткового рішення представник позивача звернувся через підсистему «Електронний суд» 22.12.2025 року, отже у строк та порядку установленому ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Установлено, що питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, у рішенні Вишгородського районного суду Київської області від 17.12.2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором не вирішувалось. У позовній заяві представник позивача зазначив, що ним будуть подані докази щодо розміру судових витрат понесених позивачем у порядку, передбаченому ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст.59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Право сторони на відшкодування понесених витрат на оплату послуг адвоката вбачається з рішень Європейського суду з прав людини, практика якого в силу ст.17ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ч. 4 ст.10ЦПК України має використовуватись судами як джерело права, зокрема, п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року, п.п. 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна та інші проти України» від 10.12.2009 року, п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006 року, п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 року. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Згідно з п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1-4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як передбачено ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті12,46,56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таку правову позицію щодо застосування норм права висловив Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року по справі № 552/2145/16-ц. На підтвердження понесених витрат, представником позивача надано: копію договору №06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06.05.2025 року, що укладений з ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та адвокатом Андрущенком М.В. предметом якого є надання послуг правничого та консультаційного характерів; копію ордеру серії АН № 1685548, яким уповноважено адвоката Андрущенка М.В. представляти інтереси ТОВ «ІННОВА-НОВА» у Вишгородському районному суді Київської області; копію свідоцтва серії ДН №6216 на право зайняття адвокатською діяльністю Андрущенка М.В.; копію заявки № 3810700270 про надання послуг від 02.07.2025 року; копію акту приймання-передачі наданих послуг № 3810700270 від 19.12.2025 року, згідного якого ціна послуг за складення правової документації процесуального характеру (позовної заяви), та супровід процесу розгляду справи № 363/6177/25 в суді з питань, пов`язаних із правами та інтересами замовника, в будь якому форматі судочинства, в т.ч. але не виключно із використанням ресурсу «Електронний суд» щодо боржника: [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , становить 5 000, 00 грн.; платіжну інструкцію № 20 від 19.12.2025 року про сплату ТОВ «ІННОВА-НОВА» на користь адвоката Андрущенка М.В. коштів у розмірі 5 000, 00 грн. згідно договору № 06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06.05.2025 року; рішення єдиного учасника ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» № 05-09/2025 від 05.09.2025 року, яким зокрема змінено назву з ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» на ТОВ «ІННОВА НОВА» та виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 року у справі за №927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі за №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі за №775/9215/15ц). Суд зобов`язаний оцінити розмір адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі за №826/1216/16 та додаткова постанова ВП ВС від 19.02.2020 року у справі за №775/9215/15ц). Разом з цим, суд вважає завищеною оплату наданих послуг, оскільки заявлена позивачем сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. є неспівмірною зі складністю справи та виконаними роботами, часом, витраченим адвокатом на надання послуг з правової допомоги, їх обсягом та не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру у співвідношенні з предметом позову. При визначенні судом розміру витрат на професійну правничу допомогу судом враховується, що, представник позивача в судовому засіданні участі не приймав, розгляд справи просив проводити за правилами спрощеного позовного провадження за його відсутності, спори вказаної категорії є поширеними та не мають особливої складності, а обсяг наданих адвокатом послуг фактично зводиться лише до складання позовної заяви. Враховуючи складність справи та виконану адвокатом роботу, ціну позову, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та стягнути з відповідача на користь позивача 2 000, 00 грн. Саме така сума на переконання суду, відповідає критеріям розумності, співмірності та ґрунтується на вимогах закону.

Outcome: partial