Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Мельниченко М.С., звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом, в якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Омега» (далі - ПрАТ «АК «Омега») на користь його довірителя страхове відшкодування у розмірі 92 423,98 грн, з Департаменту патрульної поліції (далі - ДПП) матеріальні збитки, спричинені внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 78 339,55 грн, а також стягнути з відповідачів понесені судові витрати, які включають вартість судового збору у розмірі 1 707,64 грн, витрати на проведення оцінки вартості матеріального збитку у розмірі 4 000 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 30 000 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 02 червня 2023 року о 22:25 год. в м. Києві по вул. Раїси Окіпної, 4 мало місце зіткнення автомобіля «Mini Cooper», номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та службовим автомобілем «Toyota Corolla», номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , в результаті чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. За фактом настання ДТП працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення лише відносно [PERSON] у зв`язку з порушенням вимог п. 2.3б, п. 3.2, п. 3.4 та п.11.4 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) за статтею 24 КУпАП. Відносно іншого учасника - [PERSON] , матеріали про адміністративне правопорушення не складались. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] автомобіль «Mini Cooper», номерний знак [NUMBER] , на момент дорожньо-транспортної пригоди належить на праві власності позивачу. В той час як власником автомобіля марки «Toyota Corolla», номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , є Департамент патрульної поліції України, що підтверджується даними вказаними в схемі ДТП. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Toyota Corolla», номерний знак [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «АК «Омега», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 208387418, який був діючим на момент ДТП. Ліміт страхового відшкодування 130 000,00 грн, франшиза - 0,00 грн. Відповідно до постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року у справі № 755/8239/23, провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 210279 від 02 червня 2023 року закрито у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення. Зазначена постанова є чинною та набрала законної сили. За результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом не вдалося встановити обставини порушення [PERSON] п. 2.3б, п. 3.2, п. 3.4 та п. 11.4 ПДР України. Висновком експерта не підтверджено наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями [PERSON] та наслідками ДТП, що, в свою чергу, виключало доведеність його вини у скоєнні ДТП. 02 червня 2023 року з метою визначення вартості матеріального збитку, спричиненого [PERSON] в результаті аварійного пошкодження автомобіля «Mini Cooper», номерний знак [NUMBER] , останній звернувся до суб`єкта оціночної діяльності - ФОП [PERSON] (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності від 22 січня 2021 року № 38/21, дійсний до 22 січня 2024 року) та отримав висновок щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу від 02 червня 2023 року № 378/06-23. Зазначив, що за результатами проведеного дослідження вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Mini Cooper», державний номер [NUMBER] становить 17 763 грн 53 коп. Враховуючи те, що позивачу внаслідок ДТП було завдано шкоди у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу та постановою суду у справі № 755/8239/23 вина [PERSON] у спричиненні ДТП не встановлена та відсутній причинно-наслідковий зв`язок між його діями та наслідками ДТП, а тому слід вважати винуватцем ДТП іншого учасника події, оскільки ДТП сталася під час виконання [PERSON] службових обов`язків. Позовні вимоги просив задовольнити. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 25 листопада 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Клопотання представника позивача задоволено, витребувано в Департаменту патрульної поліції України інформацію. 20 грудня 2024 року представник Департаменту патрульної поліції - Бобошко О.П., на виконання вимог ухвали суду направив витребувані судом копії документів. 09 січня 2025 року представник відповідача ПрАТ «АК «Омега» - Карагаєв П.А., подав відзив на позов з викладенням своїх міркувань по суті предмету позову з посиланням на норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. На обґрунтування відзиву зазначив, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього у її заподіюванні. Наголошував на тому, що постанова Дніпровського районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року має преюдиційне значення лише в частині невстановлення в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, проте жодним чином не встановлює вину [PERSON] . Зауважив, що не може бути прийняте до уваги посилання позивача на те, що вина водія [PERSON] у вчиненні ДТП підтверджується висновком експерта від 02 липня 2024 року № СЕ-19/111- 24/14884-ІТ. Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», неприпустимо призначати експертизу у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду (зокрема, щодо вини, неосудності особи тощо). Оскільки в матеріалах справи відсутні протокол про адміністративне правопорушення щодо [PERSON] та постанова суду про визнання його винним у вчиненні ДТП 02 червня 2023 року, слід дійти висновку про відсутність вини водія забезпеченого транспортного засобу «Toyota Corolla» реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно із пунктом 32.1 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону. Враховуючи викладене, цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] не настала, а обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування не виник. Крім того, звертав увагу, що позивач у встановлений Законом строк не здійснив волевиявлення на одержання компенсації, не звернувся з вимогою про виплату страхового відшкодування, що згідно із пунктом 37.1.4 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є безумовною підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування. Також представник відповідача вказував, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Враховуючи викладене, вважав, що розумним розміром витрат на правову допомогу для даної справи є сума 10 000 грн, у зв`язку з чим просив зменшити заявлені позивачем витрати на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 14 січня 2025 року представник позивача подав відповідь на відзив з викладенням своїх міркувань, з посиланням на норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та зауважив, що доводи ПрАТ «АК «Омега» з приводу того, що матеріали справи не містять протоколу про адміністративне правопорушення щодо [PERSON] та постанови суду про притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для виплати страхового відшкодування, є необґрунтованими з огляду на таке. У постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року в справі № 641/2795/16-ц міститься висновок, що непритягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами, зокрема, висновком судової експертизи тощо. В даному випадку, невідповідність дій [PERSON] ПДР України встановлена постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року у справі № 755/8239/23, зі змісту якою вбачається, що згідно висновку експерта від 02 липня 2024 року № СЕ-19/111-24/14884-ІТ в даній дорожньо-транспортній ситуації в діях водія автомобіля «Mini Cooper», номерний знак [NUMBER] невідповідность вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору могли перебувати в причинному зв`язку із настанням події дорожньо-транспортної пригоди, не вбачається. В діях водія автомобіля «Mini Cooper», номерний знак [NUMBER] , вбачаються невідповідності вимогам п.п. (б) п. 12.9 Правил дорожнього руху України, однак дані невідповідності не перебувають у причинному зв`язку із настанням події дорожньо-транспортної пригоди. В діях водія автомобіля «Toyota Corolla», номерний знак [NUMBER] вбачається невідповідність вимогам п. 3.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку із настанням події дорожньо-транспортної пригоди. Тобто, Дніпровським районним судом міста Києва від 127 серпня 2024 року було встановлено, що в момент дорожньо-транспортної пригоди в діях водія автомобіля «Toyota Corolla», номерний знак [NUMBER] вбачаються невідповідності вимогам п. 3.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку із настанням події дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, представник позивача зауважив, що попереднє звернення потерпілої особи до страховика не є обов`язковим і потерпілий має право одразу звернутись до суду з вимогою про відповідне відшкодування страховиком. Також наголошував, що аналізуючи чинне законодавство в сукупності з загальними принципами цивільного права, як то добросовісність поведінки та спрямованість на відновлення порушеного права, Верховний Суд дійшов висновку, що потерпіла особа при відмові страховика (страхової компанії) у виплаті регламентних платежів у зв`язку з пропуском річного строку, має право на пред`явлення вимоги до страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи про відшкодування шкоди в межах страхової суми протягом строку позовної давності. У випадку, якщо потерпіла особа звернеться до страховика (страхової компанії) за відшкодуванням шкоди з пропуском встановленого річного строку, однак доведе, що нею здійснено розумних заходів для отримання відшкодування за рахунок страховика, та строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, вона має право на відшкодування шкоди в межах страхової суми за рахунок страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи, у тому числі у судовому порядку. За фактом дорожньо-транспортної пригоди працівниками поліції складено протоколи про адміністративне правопорушення серії № 436365 та № 210279 від 02 червня 2023 року відносно [PERSON] . Вказаний протокол перебував на розгляді суду до 27 серпня 2024 року. Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року у справі № 755/8239/23 (набула законної сили 07 вересня 2024 року) провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 210279 від 02 червня 2023 року закрито у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення. Після дорожньо-транспортної пригоди позивач звертався до представників ПрАТ «Акціонерна Компанія «Омега», які повідомили, що заяву про виплату страхового відшкодування позивач має можливість подати після закінчення розгляду справи про адміністративне правопорушення і встановлення винної у ДТП особи. Після отримання постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року у справі № 755/8239/23 позивач повторно звертався в телефонному режимі до ПАТ «АК «Омега» з метою вирішення питання про виплату страхового відшкодування, на що йому було повідомлено, що у зв`язку з відсутність постанови про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, [PERSON] не має права на подання заяви та отримання страхового відшкодування. Враховуючи зазначене, позивач змушений звертатись до суду з метою отримання страхового відшкодування. 14 січня 2025 року представник відповідача - Департаменту патрульної поліції України - Бобошко О.П., подав відзив на позов з викладенням своїх міркувань по суті предмету позову з посиланням на норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. На обґрунтування відзиву представник зазначив, що як вбачається із матеріалів справи позивачем долучено звіт про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу від 02 червня 2023 року № 378/06-23 та у своїй позовній заяві зазначає, що йому завдано матеріальних збитків на суму і за основу ставить вищевказаний звіт. Однак відповідач не погоджується з даною вимогою, оскільки звіт про оцінку є лише попередній оцінюваний документ, в якому заначено про можливу, але не кінцеву суму. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 6 липня 2018 року у справі № 924/675/17, у якій зазначено, що звіт про оцінку транспортного засобу - лише попередній оціночний документ, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Так, зокрема, Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у своїй постанові від 30 червня 2021 року у справі № 523/7115/18 зазначив про таке: «Висновок експерта, а саме Звіт від 29 грудня 2017 року № 1712231, яким встановлено вартість матеріальної шкоди в розмірі 209 828,30 грн не містить відомостей про те, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду». Враховуючи те, що висновок експерта не є належним та допустимим доказом, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем не було доведено обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог про стягнення майнової шкоди в розмірі 110 828,30 грн, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а тому правомірно відмовив у задоволенні позову у цій частині». З огляду на викладені обставини, звіт від 02 червня 2023 року № 378/06-23 про визначення вартості матеріального збитку не відповідає вимогам до належності та достовірності доказу, визначених статтями 76, 78 ЦПК України, а отже не може враховуватися судом при прийнятті рішення по суті спору. Також представник Департаменту патрульної поліції звертав увагу суду на те, що у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 серпня 2022 року у справі № 761/15232/18 (провадження № 61-19661св20) зазначено, що відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Проте до матеріалів справи позивач не долучив документи, а саме: акт виконаних робіт, квитанцію або/та платіжну інструкції або інший документ про перерахування коштів на рахунок суб`єкта господарювання, який наділений повноваженням щодо відновлення транспортних засобів, щодо відновлення транспортного засобу. Щодо витрат на правову допомогу представник відповідача зазначив, що важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved