Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

30.04.2025 року представник позивача (далі ТОВ "ФК"ЄАПБ") звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором позики №74751133 від 03.01.2022р. в розмірі 30997,30грн. та судових витрат в розмірі сплаченого позивачем судового збору 3028грн., посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що відповідач добровільно не виконує зобов`язань за вказаним кредитним договором, надавши відповідні докази, а також докази оплачених судових витрат. Представник позивача надав суду заяву, якою підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу за його відсутністю, не заперечуючи проти заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідач [PERSON] до суду не прибув, про час та місце судового засідання неодноразово повідомлялася належним чином, у тому числі - шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України за веб-адресою: http://bg.od.court.gov.ua/sud1507/, та надіслання судової повістки за місцем її реєстрації, причину неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не надавала, тому суд обгрунтовано ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1ст.280 ЦПК України. Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що справа підлягає заочному розгляду,а позовні вимоги підлягають задоволенню, за наступних підстав. Згідно відомостей та матеріалів, наданих суду позивачем встановлено, що 03.0й.2022р. між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики №74751133, відповідно до якого, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надав відповідачу кредит на суму 18000,00 грн. на 30 днів, тобто до 02.02.2022р. під 1,99 процентів (фіксована ставка) від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту; знижена процентна ставка становить 1,791 %; процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,70 %; позичальник сплачує товариству проценти за користування кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 18616,73 відсотків річних; орієнтовна загальна вартість позики становить 27671,40грн (а.с.5). Договір підписано електронним підписом [PERSON] шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Із Додатку №1 до Договору позики №74751133 від 03.01.2022 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту, вбачається, що чиста сума кредиту за розрахунковий період з 03.01.2022р. по 02.02.2022р. становить 27671,40грн, з яких 18000грн сума кредиту за договором та 9671,40грн. проценти за користування кредитом(а.с.5 звор.стор.) Згідно Договору факторингу між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» №14/06/21 від 14.06.2021р., додаткової угоди №2 від 28.07.2021р. та додаткової угоди №12 від 27.10.2023р. до цього договору факторинга ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги заборгованості за вищевказаним Кредитним договором(а.с.6-9); Надалі, 27.19.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підписано Акт прийому-передачі боржників за №11 від 27.10.2023р. за Договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021р. (а.с.10). Із Витягу з реєстру боржників за №11 від 27.10.2023р. до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021р. та розрахунку заборгованості, вбачається, що [PERSON] заборгував позивачу за договором позики №74751133 від 03.01.2022 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту 30997,30грн, з яких 18000грн - заборгованість за основним боргом та 12997,30грн - сума заборгованості за відсотками.( а.с.11). Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 даного Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч.1 цієї статті, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ст.ст. 627, 629 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно зі ст. 1046, ст. 1049 ч.1 ЦПК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Сторонами було дотримано усіх вимог законодавства, тому договір вважається укладеним та підлягає виконанню обома сторонами. У відповідності до ст.526ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом відповідач [PERSON] порушив умови кредитних договорів, неналежно виконуючи взяті на себе зобов`язання. Даних про належне виконання відповідачем умов кредитних договорів суду не представлено. Зазначене підтверджується наданими розрахунками заборгованості. Згідно з ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Отже, до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором позики №74751133 від 03.01.2022 року у розмірі 30997,30грн Відповідно до положень ст.ст.13,81,83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, що подане відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, наданих учасниками справи... Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи та не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може з власної ініціативи збирати докази, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та розглядає справу за принципами змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням відповідно до ст.ст.89,229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, згідно зі ст.2 ЦПК України. Вимогами ст.536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати відсотки, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства, а ст.611 ЦК України, - що, в разі порушення зобов`язання, - настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ст.1049 ЦК України закріплено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором, а, відповідно до ст.1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, - позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за договором позики. Тому, з врахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, оскільки вони ґрунтуються на підставах, визначених діючим законодавством та узгоджуються з наданими доказами. Ст.625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання, змістом якого є сплата боржником грошей. Правила даної статті розповсюджуються на будь-які грошові зобов`язання. Ч.1ст.607 ЦК України встановлює виключення із загального правила про припинення зобов`язання у зв`язку з неможливістю його виконання. Оскільки грошові кошти є родовими речами, неможливість виконання такого зобов`язання (наприклад, внаслідок відсутності у боржника грошей), не звільняє його від відповідальності. Тобто, у будь-якому випадку боржник зобов`язаний відшкодувати кредиторові завдані збитки, сплатити неустойку та нести інші наслідки, передбачені цією статтею. З огляду на вищевказане, оскільки відповідач, на твердження позивача, порушив грошове зобов`язання, і це твердження нічим не спростоване, в позивача виникло право на застосування наслідків, передбачених ст.625 ЦК України. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3028грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved