Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, укладений 14 листопада 2024 року, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що зроблено запис №3197, видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 14.11.2024 року. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що з лютого 2025 року сторони проживають окремо, їх сім`я перестала існувати. Вони неодноразово намагались зберегти сім`ю, проводити більше часу разом. На переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. Ухвалою Залізничного районного суду міста Львова від 01.09.2025 року цивільну справу №462/6662/25 передано за підсудністю до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області. 14.10.2025 року протоколом передачі судової справи між суддями, головуючим з розгляду вказаної цивільної справи визначено суддю Хамник М.М. Ухвалою суду від 03.11.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 04.11.2025 року через підсистему «Електронний суд» позивачем було подано клопотання про долучення доказів, а саме про наявність у відповідача електронного кабінету в підсистему «Електронний суд». Також позивачем 04.11.2025 року було подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій вона просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », а судові витрати по сплаті судового збору покласти на позивача. В судове засідання позивачка не з`явилась, разом з тим 04.11.2025 року через підсистему «Електронний суд» подала заяву в якій просить розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задоволити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Згідно з п.п.1, 2, 3, 4 ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Щодо вимог про розірвання шлюбу суд прийшов до наступного 14 листопада 2024 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №3197, видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 14.11.2024 року. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Дітей у подружжя немає. Згідно зі ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, спроби зберегти шлюб результату не дали, подальше примирення та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Фактично шлюб існує тільки формально. Отже, причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, а після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved