Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

У листопаді 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» (далі ТОВ «Юніт капітал») звернулося до суду із позовом до [PERSON] , в якому зазначено, що 14 жовтня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Макс кредит» (далі ТОВ «Макс кредит») та відповідачем було укладено кредитний договір №00-10011030 за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем. За умовами укладеного договору ТОВ «Макс кредит» надало відповідачу кредит в розмірі 9600,00 грн. Посилаючись на те, що [PERSON] умови укладеного договору не виконує, а також на те, що «Юніт капітал» набуло право вимоги по вказаному договору, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 15240,00 грн, з яких заборгованість по кредиту - 9600,00 грн, заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом - 5640,00 грн, заборгованість за штрафними санкціями - 3200,00 грн. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач своїм правом подати відзив не скористався. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначені статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору невстановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. У пунктах 5, 6 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт)може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Судом встановлено, що 14 жовтня 2024 року між ТОВ «Макс кредит» і [PERSON] укладено договір кредитної лінії №00-10011030 (далі договір), відповідно до пункту 1.2 якого сума ліміту складає 8000,00 грн. Пунктом 1.3 договору встановлено, що строк дії кредитної лінії 360 календарних днів з кінцевим терміном повернення 9 жовтня 2025 року. Відповідно до пункту 1.5. за користування кредиту погодили стандартну процентну ставку в розмірі 0,94% від суми кредиту за кожен день користування кредитом та знижену процентну ставку в розмірі 0,66% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Договір та паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Згідно підтвердження товариства з обмеженою відповідальністю «Профітгід», інформації акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», виписки по рахунку відкритого на ім`я [PERSON] , останньому 14 жовтня 2024 року було перераховано кошти згідно кредитного договору в розмірі 8000,00 грн. 16 квітня 2025 року ТОВ «Юніт капітал» та ТОВ «Макс кредит» укладено договір факторингу № 16042025-МК/Юніткапітал, за умовами якого останнє відступило ТОВ «Юніт капітал» вимоги, зазначені у відповідних реєстрах боржників. Згідно реєстру боржників передано право вимоги ТОВ «Юніт капітал» до боржника [PERSON] . В долученому до матеріалів справи розрахунку зазначено, що внаслідок неналежного виконання відповідачем кредитних зобов`язань, в останного виникла заборгованість у розмірі 15240 грн; з яких 8000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 5640 грн - заборгованість по процентах, 1600 грн - заборгованість по комісії, 3200 грн - штрафні санкції. Водночас у позовній заяві позивачем зазначено, що заборгованість за кредитним договором становить 18440, з яких заборгованість по кредиту - 9600,00 грн, заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом - 5640,00 грн, заборгованість за штрафними санкціями - 3200,00 грн, та просить стягнути з відповідача 15240 грн. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, доказів належного виконання зобов`язань за договором не надано. Частиною 1статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що між відповідачем та ТОВ «Макс кредит» було укладено кредитний договір, який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. При цьому ТОВ «Макс кредит» на виконання кредитного договору надало відповідачу кредит в розмірі 8000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням. Водночас позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту в розмірі 9600 грн. За правилами частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проте, позивачем не надано суду доказів щодо підтвердження надання відповідачу кредиту в розмірі 9600 грн. Враховуючи викладене суд приходить до висновку про часткове задоволення позовної вимоги про стягнення заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8000 грн. Щодо вимог про стягнення заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом, то суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Проценти в розмірі 5640 грн нараховані в межах строку кредитування. Отже, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача процентів за користування кредитом, в розмірі 5640 грн, що відповідає положенням статті 1048 ЦК України. Вирішуючи питання щодо стягнення з [PERSON] заборгованості з штрафних санкцій, суд виходить з наступного. Згідно пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача штрафних санкцій слід відмовити. Отже, позов ТОВ «Юніт капітал» підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача заборгованості в розмірі 13640 грн. Згідно частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України). Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 2 статті 141 ЦПК України). Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Юніт капітал» понесло витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи в суді в розмірі 7000,00 грн, що підтверджується договором №10/09/25-02 про надання правничої допомоги від 10 вересня 2025 року, актом прийому-передачі наданих послуг від 1 жовтня 2025 року, додатковою угодою №25770870665 від 11 вересня 2025 року. Відповідно до частини 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підставі статті 141 ЦПК України, оскільки судом частково задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог - у розмірі 2168,07 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6265,09 грн.

Outcome: partial