Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

21.12.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суд звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість кредитним договором №Z06.19740.003845553 від 12.04.2018 у розмірі 98 948, 48 грн Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» обґрунтовані тим, що 12.04.2018 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №Z06.19740.003845553. 07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 07072023, за умовами якого АТ «Ідея Банк» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, у тому числі за кредитним договором № Z06.19740.003845553. Відповідно до реєстру боржників № 4 до договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 98948,48грн, з яких: 35 954, 82 грн - сума заборгованості за основним боргом, 62 993, 66 грн - заборгованість за відсотками. На час направлення позову до суду відповідачка має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № Z06.19740.003845553 від 12.04.2018 у розмірі 98948,48грн, (що включає борг за кредитом в розмірі 35 954, 82 грн - сума заборгованості за основним боргом, 62 993, 66 грн - відсотки). Відзив на позовну заяву не надходив. У письмових поясненнях представник відповідача адвокат Гуменюк О.В. просив відмовити у задоволенні позову, оскільки нарахована комісія неправомірна, так як умови договору про її нарахування є нікчемними. Крім того, позивачем надано помісячного розрахунку бору та виписки про рух коштів по рахунку, тоді як відповідач погашав борг за договором про що надав квитанції. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 22.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. 07.05.2024 суд ухвалив у справі заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнив частково. За заявою відповідача суд ухвалою від 23.09.2024 заочне рішення від 07.05.2024 скасував. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» у позовній заяві просить проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача, адвокат Гуменюк О.В. у адресованій суду заяві просив судовий розгляд проводити за його відсутності, просив відмовити у задоволенні позову. У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження Суд встановив, що 12.04.2018 АТ «Ідея Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № Z06.19740.003845553, за умовами якого АТ «Ідея Банк» взяло на себе зобов`язання надати відповідачу кредит у розмірі 49 999, 00 грн, зі сплатою 21, 99 % річних від залишкової суми кредиту, строк дії кредиту та 24 місяці, дата повернення 12.04.2020, зі сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів (а.с. 7-9, 10, 11). 12.04.2018 [PERSON] підписав заяву № Z06.19740.003845553 про акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку АТ «Ідея Банк» та заяву № Z06.19740.003845553 від 12.04.2018 на приєднання до договору добровільного страхування життя № ПБ130800 від 23.05.2014 (а.с. 12, 16). 12.04.20218 [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту та додаток до паспорта споживчого кредиту Графік щомісячних платежів за кредитним договором, у якому зазначений розмір кредитного ліміту 49 999, 00 грн, строк кредитування - 24 місяці, змінювана процентна ставка 21, 99 % річних, дата повернення кредиту 12.04.2020 (а.с. 13-14, 15). З ордерів розпоряджень №№ 1, 2 від 12.04.2018 про видачу кредиту вбачається, що [PERSON] за кредитним договором №Z06.19740.003845553 видано грошові кошти в загальній сумі 49 999, 00 грн (а.с. 20). 07.07.2023 між ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі фактор) та між АТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 07072023 за умовами якого клієнт передає (відступає) фактору заплату, а фактор приймає належні клієнту права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами у відповідності до Реєстру боржників, в тому числі і до [PERSON] , що підтверджується витягом з реєстру боржників № 4 до договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 (а.с. 24-25, 26). З витягу з реєстру боржників № 4 до договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 вбачається, що [PERSON] вказаний у списку боржників за кредитним договором № Z06.19740.003845553 від 12.04.2018, за яким загальна сума заборгованості становить 98 948, 48 грн, з яких: заборгованість за основною сумою 35 954, 82 грн, заборгованість за відсотками 62 993, 66 грн (а.с. 26). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №Z06.19740.003845553 ТОВ «ФК «ЄАПБ» нарахувало [PERSON] заборгованість станом на 30.11.2023 у розмірі 98 948, 48 грн, з яких: заборгованість за основною сумою 35 954, 82 грн, заборгованість за відсотками 62 993, 66 грн (а.с. 23). З копій квитанцій ПриватБанку вбачається, що [PERSON] на погашення боргу за кредитним договором №Z06.19740.003845553 від 12.04.2018 сплатив кошти на загальну суму 39 237,78 грн (а.с. 73-77). Норми права, які застосовані судом Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями ст. 526 ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування», в редакції на час укладення кредитних договорів, після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит. Положеннями частини четвертої статті 16 ЗУ «Про споживче кредитування» визначено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Статтею 512 ЦК України передбачено можливість зміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст. 1077 ЦК України). Аналіз доводів сторін, висновки суду Дослідивши докази, з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про часткове задоволення позову, із таких підстав. Верховний Суд у постановах від 07 липня 2021 року у справі № 420/370/19, від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17 виснував, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). На підставі досліджених доказів суд встановив, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі Договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 є новим кредитором замість АТ «Ідея Банк» у зобов`язаннях з відповідачем [PERSON] відповідно до умов Кредитного договору № Z06.19740.003845553 від 12.04.2018. Видача [PERSON] 49 999, 00 грн за кредитним договором № Z06.19740.003845553 від 12.04.2018 на особовий рахунок відкритий на його ім`я доведено доказами. Відповідно до погодженого сторонами графіку розрахунків кредитного договору № Z06.19740.003845553 від 12.04.2018, додатку до паспорта споживчого кредиту, до сплати за кредитним договором підлягало - 88 257, 48 грн (борг 49 999 грн; 13307, 38 грн проценти та 24 951, 10 грн - комісія). [PERSON] на погашення боргу за кредитним договором №Z06.19740.003845553 від 12.04.2018 сплатив кошти на загальну суму 39 237,78 грн, про що надав суду докази. Факт неналежного виконання умов договору суд вважає доведеним, оскільки позивач надав докази про сплату ним лише 39 237,78 грн боргу. Тобто уся сума боргу не сплачена. Вирішуючи питання щодо визначення розміру боргу, який підлягає стягненню із відповідача, суд доходить таких висновків. Позивач просить стягнути заборгованість за відсотками в розмірі 62 993, 66 грн та борг за тілом кредиту в розмірі 35 954, 82 грн. Разом із тим, належних та допустимих доказів про період нарахування процентів за кредитним договором № Z06.19740.003845553 від 12.04.2018 до позову не долучено. Суд зазначає, що вказаний у позові розмір процентів - 62 993, 66 грн не узгоджується із погодженими сторонами у договорі розміром процентів, які складали 21,99 % річних, що за увесь період кредитування дорівнював 13 307, 38 грн. Крім того, позовних вимог про стягнення комісії позивач не пред`являв. Розрахунку боргу первісного кредитора до позову не долучив. Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. У відповідності до частини першої статті 11 вказаного Закону у редакції на час укладання договорів, після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Умови договору, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 (справа № 496/3134/19) відступила від висновків, викладених у постановах ВС від 01.04.2020 року в справі №583/3343/19 та від 15.03.2021 в справі № 361/392/20, вказавши, що боржник за договором споживчого кредитування може один раз на місяць безоплатно отримувати від банку інформацію про стан кредитної заборгованості. Тому банк не має права передбачати в умовах договору щомісячну плату за такі послуги. Велика Палата Верховного Суду констатувала, що Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше ніж один раз на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10.06.2017), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1, 2 статті 11, ч. 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». У цій справі пунктом 1.1. Кредитного договору № Z06.19740.003845553 встановлено, позивальником сплачується комісія у розмірі, визначеному кредитним договором, за обслуговування кредитної заборгованості - надання інформації по рахункам позивача. Проте, як зазначено вище ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування» визначає, що боржник за договором споживчого кредитування може один раз на місяць безоплатно отримувати від банку і виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості. Банк не має права передбачати в умовах договору щомісячну плату за такі послуги. Отже, оскільки відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, положення пункту 1.1 кредитного договору суперечать ч.ч. 1, 2 статті11, ч. 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином, суд доходить висновку про нікчемність пункту 1.1 кредитного договору. А тому, виходячи із умов кредитного договору № Z06.19740.003845553, кредитор претендувати на повернення від [PERSON] боргу за наданим кредитом, що склала 49999,00 грн та сплати процентів, що погоджені графіком платежів у розмірі 13 307, 38 грн. Оскільки відповідач сплатив 39 237 гривень 78 копійок на погашення боргу за кредитним договором № Z06.19740.003845553, слід стягнути з відповідача на користь позивача 24 068 гривень 60 копійок боргу, із розрахунку 49999,00 грн (наданий кредит)+ 13 307, 38 грн (погоджені проценти) - 39 237 гривень 78 копійок (сплачений борг) У задоволенні решти прозову суд відмовляє. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений позивачем судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам, в розмірі 652,9 грн ( 24068,6 * 2684: 98 948, 48 ).

Outcome: partial