Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 листопада 2025 року ухвалено первісний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, орган опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради про визначення місця проживання дітей - задовольнити. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, орган опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради про визначення місця проживання дітей - відмовити. Визначено місце проживання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в сумі 1 211 грн. 20 коп. Повний текст рішення складено 08 грудня 2025 року. Однак, при постановленні рішення від 27.11.2025 року судом не вирішено питання про судові витрати, зокрема щодо стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки представником позивача за первісним позовом зазначалось, що докази на понесення таких витрат будуть подані стороною позивача у строки, передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України. 15 грудня 2025 року представником позивача за первісним позовом подано заяву про ухвалення додаткового рішення, в частині стягнення з [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 22 000 грн. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 грудня 2025 року заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Акімової О.О. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №683/3856/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, орган опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради про визначення місця проживання дітей, та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, орган опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради про визначення місця проживання дітей, - залишено без руху. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 грудня 2025 року прийнято до розгляду дану заяву та призначено її до розгляду. 24 грудня 2025 року від [PERSON] до суду надійшла заява через систему «Електронний суд», якою останній просить розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення здійснити без його участі, заяву підтримує та просить її задовольнити в повному обсязі. 24 грудня 2025 року адвоката Акімової О.О. до суду надійшла заява через систему «Електронний суд», якою остання просить розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення здійснити без її участі, заяву підтримує та просить її задовольнити в повному обсязі. 26 грудня 2025 року від адвоката Салашник Г.І., яка діє в інтересах [PERSON] , до суду надійшла заява через систему «Електронний суд», якою остання просить розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення здійснити без її участі, в задоволенні заяви просить відмовити. Відповідно до положень ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання учасників процесу, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, не перешкоджає розгляду цієї заяви. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Норми п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України вказують, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 3 статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. Частинами 1, 3 ст. 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Позивачем за первісним позовом зазначалось, що ним понесено витрати на правничу допомогу, а 15.12.2025 року подано заяву про стягнення витрат на правничу допомогу та надано докази на підтвердження понесення таких витрат. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, якщо докази понесених витрат на професійну правничу допомогу не були подані до закінчення судових дебатів, сторона має право подати заяву про її стягнення протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення суду. У разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, процесуальні строки, пов`язані з реалізацією процесуальних прав сторін, обчислюються з дня складання повного тексту рішення, оскільки з цього моменту сторона може належним чином оцінити зміст судового рішення та обсяг задоволених вимог, а також є важливо для розрахунку строків на апеляційне оскарження, які починаються з дня вручення повного тексту судовим рішенням, як пояснюється в статті 268 ЦПК України. Отже, заява про стягнення судових витрат, зокрема на правничу допомогу подана із дотриманням строків, встановлених ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності). Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, від 22.01.2021 року у справі №925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 03.02.2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі №753/1203/18. Як вбачається із матеріалів справи, інтереси позивача [PERSON] в суді представляла адвокат - Акімова О.О., що діяла на підставі договору про надання правової допомоги від 19.03.2024 року, ордеру серії ВС №1072417 від 23.03.2024 року та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛВ №001376. Згідно наявного в матеріалах справи акту №1 від 27.11.2025 року щодо загальної вартості наданих послуг [PERSON] по справі №683/3856/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, орган опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради про визначення місця проживання дітей, в Старокостянтинівському районному суд Хмельницької області, сторони погодили розмір витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 22 000 грн., яка складається з: 1 000 грн. - зустріч та усна консультація Клієнта, ознайомлення з матеріалами справи та узгодження правової позиції; 1 500 грн. складення позовної заяви; 11 000 грн. - участь у судових засіданнях: 13.02.2025 року о 10 год. 00 хв., 11.03.2025 року о 10 год. 00 хв., 08.04.2025 року о 13 год. 00 хв., 06.05.2025 року о 13 год. 00 хв., 03.06.2025 року о 10 год. 00 хв., 30.07.2025 року о 10 год. 00 хв., 26.08.2025 року о 13 год. 30 хв., 29.09.2025 року о 15 год. 17 год., 23.10.2025 року о 13 год. 00 хв., 06.11.2025 року о 14 год. 00 хв., 27.11.2025 року о 13 год. 30 хв.; 1 500 грн. - підготовка та подання заперечення на клопотання про долучення доказів (датоване 27.02.2025 роком) від 11.03.2025 року; 1 000 грн. - підготовка та подання клопотання про виклик та надання свідчень дітьми для врахування їх думок у справі від 11.03.2025 року; 1 000 грн. - підготовка та подання відзиву на зустрічний позов; 1 000 грн. - підготовка та подання клопотання про долучення доказів психологічної характеристики дітей,документів психолога від 03.03.2025 року; 1 000 грн. - підготовка та подання заперечення на клопотання про допит свідків (датований 01.06.2025 роком); 1 000 грн. - підготовка та подання заперечення на клопотання про витребування документів (в ЄСІТС від 02.06.2025 року); 1 000 грн. - підготовка та подання заперечення на додаткові узагальнені доводи по відзиву на зустрічну позовну заяву у справі від 21.06.2025 року; 500 грн. - підготовка та подання заяви про видачу копії рішення суду та виконавчого листа; 500 грн. - підготовка та подання заяви про ухвалення додаткового рішення у справі та виконавчого листа. Загальна сума витрат на професійну правничу допомогу понесених позивачем у зв`язку із розглядом вказаної справи складає 22 000 грн., які [PERSON] передав адвокату Акімовій О.О. 27.11.2025 року, згідно прибуткового касового ордеру №1 від 27.11.2025 року. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України, заява №19336/04, п. 269). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими,а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial