Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, де просить ухвалити рішення, яким встановити факт смерті [PERSON] [INFO] у м. Харцизьк Донецького району Донецької області. На обґрунтування заяви зазначила, що вона, [PERSON] , є донькою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у м. Харцизьк Донецької області, що наразі є тимчасово окупованою територією України. Вказала, що їй було надано копію довідки про смерть батька на тимчасово окупованій території України, але, оскільки діяльність органів, які видали свідоцтво, є незаконною, відповідно до законодавства України свідоцтво про смерть є недійсним, а тому вона змушена звернутися до суду. Зазначила, що встановлення факту смерті батька їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть та вирішення питань, пов`язаних із спадкуванням. Заявниця [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій вказала, що заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просила розгляд справи проводити у її відсутність. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялася у порядку, передбаченому ЦПК України. У зв`язку з неявкою учасників у судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до абзацу 2 ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Згідно з ч.2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є громадянкою України, зареєстрована як проживаюча у м. Харцизьк Донецької області, що підтверджується її паспортом громадянина України. Відповідно до довідки від 25.11.2022 за № 1631-5002346251 [PERSON] була взята на облік як внутрішньо переміщена особа, фактичне місце проживання якої: [ADDRESS] . З копії довідки про смерть № С-01245 від 08.07.2025, виданої незаконним органом «Харцизький міський відділ записів актів цивільного стану Управління РАЦС Донецької народної республіки» вбачається, що [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Генічеськ Херсонської області, помер [INFO] у м. Донецьк, причина смерті набряк легень, постінфарктний кардіосклероз задньої стінки міокарда. З наданої суду копії паспорта громадянина України [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , [INFO] , що народився в м. Генічеськ Херсонської області, з 06.04.1976 року був зареєстрований як проживаючий у м. Харцизьк Донецької області. Отже суд вважає доведеним факт смерті [PERSON] , [INFO] , [INFO] у м. Донецьк. Заявниця [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , де батьками [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно з повідомленням з відділу ДРАЦС у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області від 17.12.2025 № 1080/30.1-35 актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] , не виявлено, виявлені актові записи про шлюб [PERSON] та [PERSON] (відмітка про розірвання шлюбу відсутня) та актові записи про народження доньок [PERSON] [PERSON] (заявниця), [PERSON] (заінтересована особа). З копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла [INFO] . Про наявність інших спадкоємців суду невідомо. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. В силу ст. 49 ЦК України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актом цивільного стану є в тому числі смерть. Державній реєстрації підлягає в тому числі смерть. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Загальновідомим фактом, який не підлягає доведенню, суд вважає те, що станом на день розгляду справи територія м. Донецьк Донецької області є тимчасово окупованою російською федерацією з 2014 року, що встановлено також Указом Президента України «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» від 07.02.2019. Отже, судом на підставі поданих доказів встановлено, що [PERSON] помер [INFO] на тимчасово окупованій території України в м. Донецьк Донецької області у віці 83 років. Здійснити державну реєстрацію смерті та отримати відповідне свідоцтво заявник, яка є заінтересованою особою, позбавлена можливості у зв`язку з відсутністю оригінала документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. Суд враховує, що смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, в тому числі спадкових, а тому має безпосереднє значення для реалізації особою своїх прав. Наявності спору про право судом не встановлено. З огляду на викладене та враховуючи, що встановлення факту смерті надасть заявниці можливість реалізувати своє право на оформлення спадщини, тобто породжує юридичні наслідки, чинним законодавством іншого порядку його встановлення не передбачено, а тому суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, оскільки судом встановлено місце смерті [PERSON] у м. Донецьк, а не у м. Харцизьк, як на те у заяві вказала заявниця [PERSON] .

Outcome: approved