Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник Акціонерного товариства «Кредобанк» адвокат Гончарова У.І., яка діє на підставі довіреності, 30 червня 2025 року звернувся до суду засобами поштового зв`язку із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № СL -330593 від 19.08.2021 у розмірі 193640,75 грн, а також судовий збір. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 19 серпня 2021 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № СL -330593, відповідно до умов якого банк зобов`язувався надати позичальнику кредит на умовах, визначених кредитним договором, а позичальник повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених кредитним договором. Згідно з п.2.1, 2.3 кредитного договору банк надав позичальникові кредиту розмірі 299000,00 грн на строк до 18.08.2026, зі сплатою процентів 29,99% річних. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі, встановленому договором. Добровільно відповідач заборгованість не сплачує, у зв`язку з чим станом на 23 травня 2025 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 193640,75 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 183261,38 грн, заборгованість за відсотками 10379,37 грн. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 22.07.2025 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Кредобанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами у справі, у строки передбачені ст. 275 ЦПК України. Визначено відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Вказана ухвала, разом з копією позовної заяви та додатками до неї, двічі надсилалася відповідачу рекомендованим поштовим відправленням за адресою, за якою останній зареєстрований. Перший раз поштове відправлення повернуте з відміткою «закінчення встановленого терміну зберігання», яка проставлена 16.08.2025. Повторно направлені документи були вручені адресату, про що міститься відмітка у рекомендованому повідомленні такого змісту: «вручено, підпис одержувача, сестра 18.11.2025», що відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 272 ЦПК України потрібно вважати днем вручення цього судового рішення. Станом на 30.12.2025 відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходили. За відсутності таких клопотань, суд, відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу за наявними у ній матеріалами. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відзиву на позов та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд дійшов до такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що [PERSON] підписав 18.08.2021 анкету-заяву № СL -330593, в якій зазначено відомості про клієнта та його персональні дані (пункт 1), відомості про склад сім`ї та їх персональні дані (пункт 2). У пункті 3 вказаної анкети-заяви зазначено обраний клієнтом кредитний продукт та бажані умови кредитування, а саме інформація про кредити що пропонуються для рефінансування: кредитний договір №А03.00608.0082379 від 22.06.2021 укладеного з ПАТ «Ідея Банк», початкова сума кредиту 105105,00 грн, залишок по кредиту 102265,00 грн. Відповідно до копії кредитного договору № СL -330593 від 19.08.2021 АТ «Кредобанк» та [PERSON] погодили умови та підписали цей договір. Згідно з пункту 1.1 кредитного договору банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування ним, комісії та інші платежі, передбачені цим кредитним договором. Пунктами 2.1, 2.2, 2.4 кредитного договору передбачено, що банк видає позичальнику кредит в сумі 299000,00 грн на строк до 18 серпня 2026 року. На поточні потреби кошти у розмірі 196735,00 грн перераховуються на рахунок № [NUMBER] , та сума 102265,00 грн що спрямовується на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позивальника перед «АТ «Ідея Банк» по кредитному договору А03.00608.0082379 від 22.06.2021. Відповідно до пункту 4.1 кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує банку 29,99 % річних. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «Факт/360», за ставкою, визначеною у відповідності до Розділу 3, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту у повному обсязі (пункт 4.2 кредитного договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за цим кредитним договором становить 585138,83 грн. Згідно з п. 6.9 кредитного договору, банк у випадках передбачених п. 3.3. договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. Згідно з пунктом 10.4 кредитного договору шляхом підписання цього кредитного договору позичальник підтвердив, що він до видачі кредиту ознайомився з діючими тарифами банку, правилами надання комплексних банківських послуг, а також про порядок врегулювання спорів між банком та позичальником. Також [PERSON] особисто підписав додаток № 1 до договору від № СL -330593 від 19 серпня 2021 року, який фактично є графіком платежів за цим договором, що визначає сплату кредитних коштів та обов`язкових платежів за період з 19.09.2021 по 18.08.2026. Крім того 19.08.2021 [PERSON] шляхом проставлення особистого підпису, підписав паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит). Особу відповідача (позичальника) - [PERSON] [INFO] , встановлено на підставі копії паспорта громадянина України № [NUMBER] , копія якого міститься в матеріалах справи. Як вбачається із поданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № СL-330593 від 19 серпня 2021 року у [PERSON] , станом на 23.05.2025 утворилася заборгованість у розмірі 193640,75 грн. та складається з 183261,38 грн. заборгованість по тілу кредита та 10379,37 грн заборгованість за відсотками. За період з 19.08.2021 по 19.05.2025 відповідач сплатив 115738,62 грн сума по кредиту, та 261899,21 грн сума відсотків. [PERSON] отримав та користувався кредитними коштами, що підтверджується випискою по особовим рахункам з 19.08.2021 по 23.05.2025. Представник АТ «Кредобанк» надіслав 24.03.2025, [PERSON] досудову вимогу про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором № СL -330593. Розглядаючи вказаний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання, параграфом 2 Глави 71 «Кредит». Мотиви та застосовані норми права. Відповідно до пункту першого частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вказано у ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно з ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним, що АТ «Кредобанк» та [PERSON] діючи вільно, на власний розсуд, уклали в письмовій формі 19.08.2021 кредитний договір № СL-330593, після підписання якого у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у визначеному розмірі. АТ «Кредобанк» прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором виконав своєчасно і повністю, надавав кредитні ресурси в повному обсязі, що підтверджується долученими меморіальними ордерами та випискою по особовим рахункам. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання відповідач [PERSON] в повному обсязі не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість перед АТ «Кредобанк», яка станом на день розгляду справи становить 193640,75 грн. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору та відповідачем не спростований, належних та допустимих доказів, які б спростовували посилання позивача про наявність заборгованості та її розміру суду не надано. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано жодних даних, які б свідчили про погашення заборгованості у добровільному порядку. Відтак, за відсутності будь-яких інших доказів у справі, щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, суд встановлює такий розмір заборгованості виходячи з розрахунку позивача та вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем. Враховуючи вище наведене та те, що судом встановлено факт укладення між позивачем та відповідачем - [PERSON] , кредитного договору, встановлено факт отримання відповідачем коштів за договором кредиту та факт їх неповернення в повному обсязі відповідно до умов вказаного договору та у строки визначені сторонами, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом у розмірі 183261,38 грн та відсотків у розмірі 10379,37 грн. Щодо судових витрат. Згідно з платіжної інструкції № 26744471 від 10.06.2025 при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved