Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС»(далі - ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС»)звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 27 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ»(далі - ТОВ «СЛОН КРЕДИТ») та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 668154. За цим договором відповідачу були перераховані кошти в сумі 10000,00 грн. Відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань за договором, внаслідок чого виникла заборгованість. 28 серпня 2023 року ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» на підставі договору факторингу № 2808-23. Станом на дату звернення до суду загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 31915,52 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 4432,76 грн; заборгованість за відсотками - 27482,76 грн. Позивач також просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати у розмірі 8422,40 грн, що складаються з: судового збору - 2422,40 грн; витрат на професійну правничу допомогу - 6000,00 грн. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 8 вересня 2025 року вказану справу передано за підсудністю до Рокитнянського районного суду Київської області. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 17 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивач про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, у позовних вимогах до позову просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. 10 листопада 2025 року представник позивача через систему «Електронний суд» надіслав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження шляхом направлення копії ухвали за зареєстрованим місцем його проживання та доставленням СМС-повідомлення за номером телефону відповідача у додаток Viber,не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу частини 8 статті 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011року № 17-рп/2011 згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві), яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За змістом частини 5 статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Відповідно частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи з ухваленням заочного рішення. Суд, на підстав істатті 280 ЦПК України, постановив провести заочний розгляд справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Встановлено, що 27 липня 2021 року між [PERSON] та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» укладений Договір про надання споживчого кредиту № 668154 (далі - Кредитний договір) згідно пункту 1.3. якого сума кредиту (загальний розмір) становить 12500,00 грн. Строк кредиту 730 днів, з кінцевим терміном повернення є 27 липня 2023 року (включно). Тип процентної ставки - фіксований. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом 25% в день (9125% річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних (пункт 1.5. Кредитного договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає 328951,74 грн (пункт 1.8 Кредитного договору). Пунктом 2.1. Кредитного договору передбачено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: - у розмірі 10000,00 грн на користь споживача; - у розмірі 2500,00 грн на користь товариства, з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом. Згідно пункту 2.4. кредитного договору кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» суми кредиту в порядку передбаченому пунктом 2.1. договору. Відповідно до наявного в матеріалах справи платіжного доручення № 6790 від 27 липня 2021 року суд встановив, що 27 липня 2021 року о 11:55:00 год був здійснений переказ грошових коштів у розмірі 10000,00 гривень, призначення платежу: перерахування коштів згідно кредитного договору № 668154 від 27.07.2021 [PERSON] ([NUMBER]). 28 серпня 2023 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» як клієнтом, та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», як фактором, укладено Договір факторингу № 2808-23, згідно пункту 2.1. якого клієнт зобов`язувався відступити фактору права вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язувався їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах визначених цим договором. Згідно пункту 4.1. Договору факторингу № 2808-23 від 28 серпня 2023 року право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог у формі наведеної в Додатку №1 до цього договору, за умови виконання фактором вимог перерахування сум грошових коштів фінансування передбачених розділом 3 цього договору. Згідно Витягу з Додатку до Договору факторингу № 2808-23 від 28 серпня 2023 року ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право вимоги до відповідача за Кредитним договором № 668154 від 27 липня 2021 року, у загальному розмірі заборгованості, що становить 31915,52 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 4432,76 грн та заборгованість за процентами у розмірі 27482,76 грн. 28 серпня 2023 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» згідно платіжної інструкції № 4565 здійснило перерахунок, на розрахунковий рахунок ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», грошових коштів у розмірі 1648712,45 грн, із вказання у призначенні платежу: «Оплата згідно з договором факторингу №2808-23 від 28.08.2023 без ПДВ». Таким чином, суд встановив, що позивач набув права вимоги до відповідача на підставі Договору факторингу № 2808-23 від 28 серпня 2023 року у розмірі 31915,52 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 4432,76 грн та заборгованість за процентами у розмірі 27482,76 грн. 31 липня 2024 року, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» в інтересах якого діяла адвокат Міньковська Анастасія Володимирівна (на підставі Договору про надання правничої допомоги за № 42649746 від 22 вересня 2023 року) звернувся до відповідача із досудовою вимогою вих. № [NUMBER]-АВ в якій вказувалося на наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 31915,52 грн та на необхідність належного виконання зобов`язання з повернення кредитних коштів. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитом відповідачем у період з 28 липня 2021 року по 28 червня 2023 року здійснено часткову оплату заборгованості у розмірі 12747,80 грн. Доказів повного погашення кредитної заборгованості відповідачем надано не було. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши подані докази, дійшов наступних висновків. Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК Українизавданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із частинами 1, 2, 3, 4 статті 10 ЦПК Українисуд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно доКонституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановленіКонституцієюта законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до статті 12 ЦПК України. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення усіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно із частини 1 статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини 1 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Приписами статті1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно із частиною 1 статті 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із частиною 1 статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно із частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина 1 статті 611 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина1 статті 612 ЦК України). Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до частини 1 статтрі 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі наявних матеріалів справи суд встановив, що відповідач 27 липня 2021 року уклав з ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» Договір про надання споживчого кредиту № 668154 за умовами якого отримав кредит у розмірі 12500,00 гривень зі сплатою процентів у розмірі: за перший день користування кредитом 25% в день (9125% річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних. Термін повернення кредиту встановлений за домовленістю до 27 липня 2023 року (включно) та є таким, що настав. Суд встановив, те що грошові кошти у розмірі 10000,00 гривень були переказані ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відповідача на картковий рахунок [PERSON] , що підтверджується платіжним доручення № 6790 від 27 липня 2021 року. Перевіривши правильність нарахування відсотків за цей строк суд дійшов висновку, що вказані розрахунки зроблені правильно, з урахуванням, правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, відповідно до якої нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору позики є безпідставним, тому проценти за користування кредитними коштами за кредитним договором нараховувалися позивачем у межах строку дії договору. Позивач набув права вимоги до відповідача за кредитним договором у загальному розмірі 31915,52 грн на підставі укладеного з ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» Договору факторингу № 2808-23 від 28 серпня 2023 року Згідно з розрахунком заборгованості за кредитом відповідачем у період з 28 липня 2021 року по 28 червня 2023 року здійснено часткову оплату заборгованості у розмірі 12747,80 грн. Будь-яких доказів повного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань з повернення кредиту та сплати нарахованих процентів первісному кредитору - ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» або позивачу після відступлення права вимоги за Договором факторингу № 2808-23 від 28 серпня 2023 року матеріали справи не містять. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань, строк виконання яких настав. Суд вважає, що надані позивачем докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми для повного і всебічного з`ясування обставин справи. Відповідач не надав доказів, які б спростовували наявність та розмір заборгованості. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Згідно з приписами пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК Українидо витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 137 ЦПК України). За змістом частини 4 статті 137 ЦПК Українирозмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до приписів частини 8 статті 141 ЦПК Українирозмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. В обґрунтування розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу до матеріалів справи надано: Договір про надання правової допомоги № 42649746 від 1 січня 2025 року. Додаткову угоду № 668154 від 30 травня 2025 року до Договору №42649746 про надання правової допомоги від 1 січня 2025 року. Згідно акту № 668154 про підвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, наданих послуг) від 30 травня 2025 року вартість наданих послуг становить 6000,00 грн. Водночас, суд звертає увагу на те, що у частині 3 статті 141 ЦПК України визначено критерії,

Outcome: approved