Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-30 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , в інтересах яких діє адвокат Кадук В.В., звернулись до суду із позовною заявою 14.04.2022 (а.с.1-19 т.1), в якій просили суд: -визнати причини пропуску строку оскарження електронних торгів, проведених 30.12.2021 ДП «СЕТАМ» з реалізації арештованого майна, а саме, чотирикімнатної квартири, загальною площею 61,5 кв.м., житловою площею 44,4 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , поважними та поновити його; -визнати недійсними електронні торги, проведені 30.12.2021 ДП «СЕТАМ» з реалізації арештованого майна, а саме, чотирикімнатної квартири, загальною площею 61,5 кв.м., житловою площею 44,4 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , в межах виконавчого провадження №59868210; -визнати недійсними протокол проведення електронних торгів за №564919 від 30.12.2021 ДП «СЕТАМ» та акт про реалізацію предмету іпотеки від 11.01.2022, виданий приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О., а саме, чотирикімнатної квартири, загальною площею 61,5 кв.м., житловою площею 44,4 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , у межах процедури виконавчого провадження №59868210. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 11.04.2007 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/0122/32207/74, за умовами якого позичальник отримав кредит в розмірі 17 980 доларів США строком до 10.04.2027 зі сплатою процентів 13,250% річних. Забезпеченням виконання зобов`язань за договором стала іпотека у вигляді чотирикімнатної квартири, загальною площею 61,5 кв.м., житловою площею 44,4 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , належної [PERSON] відповідно до іпотечного договору №014/0122/32207/74 від 11.04.2007. Так, 25.11.2015 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, ухвалено рішення по цивільній справі № 214/6018/15 (провадження № 2/214/3189/15) про стягнення, солідарно, з [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської дирекції, достроково, заборгованості за кредитним договором №014/0122/32207/74 від 11.04.2007 у сумі 14 670 доларів 02 центів США, що еквівалентні 351 335 грн. 84 коп. відповідно до курсу НБУ станом на 25.11.2015, з яких: заборгованість за кредитом 11 214 доларів 32 центи США, що еквівалентні 268 574 грн. 45 коп., відповідно до курсу НБУ станом на 25.11.2015; заборгованість по сплаті відсотків 1 565 доларів 21 цент США, що еквівалентні 37 485 грн. 59 коп., відповідно до курсу НБУ станом на 25.11.2015; пеня за невчасну сплату кредиту та відсотків 1 890 доларів 49 центів США, що еквівалентні 45 275 грн. 80 коп., відповідно до курсу НБУ станом на 25.11.2015; та судовий збір в розмірі 1550 грн. 07 коп. Всього присуджено стягненню 352 885 грн. 91 коп. На виконання рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.11.2015 по цивільній справі № 214/6018/15 (провадження № 2/214/3189/15) було відкрито чотири виконавчі провадження, а саме: ВП №51880683 постанова про відкриття виконавчого провадження Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 11.08.2016 (постановою від 26.12.2017 по ВП № 51880683 виконавчий лист № 2/214/3189/15 повернуто стягувачу); ВП №53656719 - постанова про відкриття виконавчого провадження Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 30.03.2017 (постановою від 26.12.2017 по ВП № 53656719 виконавчий лист № 2/214/3189/15 повернуто стягувачу). Стягнення з солідарних боржників [PERSON] та [PERSON] заборгованості за виконавчими провадженнями ВП №51880683 та ВП № 53656719 на виконання рішення суду №214/6018/15 від 25.11.2015 фактично здійснювалось Саксаганським відділом державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та грошові кошти, утримувані із заробітної плати [PERSON] , перераховувались на реквізити стягувача АТ «Райффайзен банк Аваль», зазначені у виконавчих документах. У подальшому, 21.08.2019 стягувач звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання цього ж виконавчого листа. Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. 21.08.2019 відкрито виконавче провадження №59868210 з примусового виконання виконавчого листа №214/6018/15 про стягнення з боржника [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у загальній сумі 352 885 грн. 91 коп. Так, 05.02.2022 [PERSON] від приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. засобами поштового зв`язку отримав поштове відправлення з актом про реалізацію предмету іпотеки від 11.01.2022 та постанову про зняття арешту з майна від 11.01.2022. Зі змісту акта позивачеві стало відомо, що 30.12.2021 ДП «СЕТАМ» у ВП №59868210 проведено реалізацію з електронних торгів арештованого нерухомого майна боржника [PERSON] , а саме, чотирикімнатної квартири, загальною площею 61,5 кв.м., житловою площею 44,4 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] (предмету іпотеки), переможцем торгів став [PERSON] , ціна продажу склала 215 390 грн. 00 коп. При цьому, 16.02.2022 [PERSON] отримав довідку ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг», з якої дізнався про те, що з 01.10.2019 із його заробітної плати утримуються кошти в рахунок погашення заборгованості по виконавчому листу № 214/6018/15-ц (№2/214/3189/15) в рамках ВП №59868210, загалом з 01.10.2019 до 31.01.2022 утримано 43 564 грн. 01 коп. Крім того, із заробітної плати позивача також було утримано 133 529 грн. 00 коп. в рамках ВП №51880683. З відповіді Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 08.02.2023 №0400-010506-8/17594 вбачається, що з боржника [PERSON] з 01.12.2019 по 30.04.2022 з пенсії утримано 23779,21 грн. в рахунок погашення заборгованості по виконавчому листу № 214/6018/15-ц від 02.02.2017 на користь приватного виконавця Русецької О.О. До реалізації майна з електронних торгів 30.12.2021 на виконання рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.11.2015 по справі №214/6018/15-ц стягнення відбувалося з травня 2017 по ВП №51880683 та ВП № 53656719, по ВП №59868210 з серпня 2019 року. Постановою від 27.07.2022 на підставі заяви стягувача приватним виконавцем було повернуто виконавчий документ стягувачу. Листом від 22.05.2023 «Щодо розподілу коштів у виконавчому провадженні» приватний виконавець повідомила, що кошти у виконавчому провадженні розподілені наступним чином: витрати виконавчого провадження 569,00 грн. отримувач приватний виконавець Русецька О.О., борг за виконавчим документом 244981,97 грн. отримувач АТ «Райффайзен банк Аваль», основна винагорода приватного виконавця 24498,13 грн. отримувач приватний виконавець Русецька О.О., повернення авансового внеску 69,00 грн отримувач АТ «Райффайзен банк Аваль». Будучи незгодним з порядком проведення електронних торгів, [PERSON] , діючи через представника, звернувся до суду. Позивачі вважають, що торги відбулися з порушенням вимог законодавства, які вплинули на результат електронних торгів і обмежили їх права та законні інтереси. Реалізація на торгах майна за безпідставною, заниженою ціною безпосередньо порушує права та інтереси боржника. Інформацією з Державного реєстру речових прав №281784033 від 28.10.2021, сформованою приватним виконавцем Русецькою О.О., підтверджується, що у власності [PERSON] перебувало єдине нерухоме майно, а саме, квартира за адресою: [ADDRESS] . Інформацією з Державного реєстру речових прав №403807043 від 14.11.2024 підтверджується, що у [PERSON] відсутнє у власності будь-яке нерухоме майно. До продажу квартири боржника з електронних торгів 29.11.2021 та 30.12.2021 виконання рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.11.2015 по справі №214/6018/15-ц відбувалося з травня 2017 року по ВП № 51880683 (стягнення припинено у грудні 2023 року) та ВП № 53656719 (стягнення припинено у липні 2022 року), по ВП №59868210 з серпня 2019 року (стягнення припинено у липні 2022 року). Однак, у заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач не повідомив приватного виконавця про розмір стягнутих з солідарних боржників [PERSON] та [PERSON] грошових коштів з 2017 року по 2019 рік станом на 21.08.2019 (дату подання заяви про відкриття ВП) по інших виконавчих провадженнях №51880683 та №53656719. При цьому ні стягувач, ні приватний виконавець не визначили саме на дати проведення електронних торгів (29.11.2021 та 30.12.2021), яка сума грошових коштів вже була стягнута з солідарних боржників на виконання судового рішення та яку саме суму залишилося стягнути за виконавчим провадженням з виконання рішення, та чи перевищує ця сума 20 розмірів мінімальної заробітної плати. Боржники не мали можливості відреагувати та надати приватному виконавцю відповідні докази стягнення грошових коштів за іншими виконавчими провадженнями до електронних торгів, оскільки не знали про виконавче провадження №59868210. Окрім того, [PERSON] був позбавлений можливості подати заперечення щодо звіту, оскільки постанови про відкриття ВП №59868210, звіту про оцінку майна від приватного виконавця боржники не отримував. При цьому матеріали виконавчого провадження №59868210 не містять жодних заяв боржника [PERSON] від 23.09.2019, якими б підтверджувалася обізнаність боржника про це виконавче провадження. Не містять також матеріали виконавчого провадження №59868210 і жодних конвертів, адресованих приватному виконавцю від боржника [PERSON] , якими б підтверджувалося надсилання боржником будь-яких листів. Про наявність ВП №59868210 боржник дізнався з акту про реалізацію предмета іпотеки від 11.01.2022, який був отриманий боржником 05.02.2022. З травня 2017 року і станом на 30.12.2021 дату проведення електронних торгів з боржника та його дружини як солідарного боржника стягувались грошові кошти в рахунок погашення заборгованості по ВП № №51880683 та №53656719 з примусового виконання виконавчого листа № 214/6018/15 (провадження № 2/214/3189/15), виданого 16.03.2016 Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу. Про можливість появи нового виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №214/6018/15 (провадження № 2/214/3189/15) виданого 16.03.2016 Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області боржник разом зі своєю дружиною навіть і здогадуватись не могли. При цьому ні виконавець, ні оцінювач не зверталися до боржника з вимогою забезпечити доступ оцінювача до об`єкта для його об`єктивної оцінки (такі вимоги відсутні в матеріалах виконавчого провадження № 59868210). Ухвалою суду від 18.04.2022 (головуючий суддя Ковтун Н.Г.) відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження; задоволено клопотання позивачів про витребування доказів (а.с.52-53 т.1). Ухвалою суду від 26.12.2022 (головуючий суддя Ковтун Н.Г.) зупинене провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі №214/6015/15-ц (а.с.110 т.3). Ухвалою суду від 06.02.2023 (головуючий суддя Ковтун Н.Г.) задоволено заяву позивачів про забезпечення позову шляхом заборони [PERSON] відчуження квартири за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] відповідно до свідоцтва №140, виданого 21.01.2022 приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбідою Є.М.; заборони виконавцям комунальних послуг з постачання та розподілу природного газу, з постачання та розподілу електронної енергії, з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення здійснювати припинення/відключення комунальних послуг квартири за адресою: [ADDRESS] за заявою [PERSON] (а.с.125-126 т.3). Ухвалою суду від 18.11.2024 (головуючий суддя Ковтун Н.Г.) провадження у справі поновлено (а.с.145 т.3). Ухвалою суду від 18.11.2024 (головуючий суддя Ковтун Н.Г.) задоволено заяву судді Ковтун Н.Г. про самовідвід від розгляду справи (а.с.146 т.3). За результатами повторного автоматизованого розподілу на підставі протоколу матеріали цивільної справи передано в провадження судді Євтушенку О.І. (а.с.147 т.3). Ухвалою суду від 03.12.2024 цивільну справу прийнято до провадження суддею Євтушенком О.І. з призначенням справи до розгляду в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження; задоволені заяви приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору АТ «Райффайзен Банк» про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції з розгляду цивільної справи №214/2107/22 (а.с.90-91 т.4). Ухвалою суду від 11.02.2025, постановленою в судовому засіданні без оформлення окремого документа, прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] , [PERSON] , в інтересах яких діє адвокат Кадук Вікторія Вікторівна, в уточненій редакції зі збільшенням позовних вимог. Ухвалою суду від 11.02.2025, постановленою в судовому засіданні без оформлення окремого документа, відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача-1 Кувшинової Н.В. про долучення до матеріалів справи постанови суду апеляційної інстанції у справі №214/6018/15. Ухвалою суду від 11.02.2025 закрито підготовче провадження у справі з призначенням її до судового розгляду по суті; прийнято до розгляду в уточненій редакції від 29.11.2024 позовну заяву [PERSON] , [PERSON] , подану в їх інтересах адвокатом Кадук В.В. (а.с.149-192 т.3), в якій вони просять суд: - визнати причини пропуску строку оскарження електронних торгів, проведених 30.12.2021 ДП «СЕТАМ» з реалізації арештованого майна, а саме, чотирикімнатної квартири, загальною площею 61,5 кв.м., житловою площею 44,4 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , поважними та поновити його; - визнати недійсними електронні торги, проведені 30.12.2021 ДП «СЕТАМ» з реалізації арештованого майна, а саме, чотирикімнатної квартири, загальною площею 61,5 кв.м., житловою площею 44,4 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , в межах виконавчого провадження №59868210; - витребувати із чужого незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] об`єкт нерухомого майна, а саме, чотирикімнатну квартиру, загальною площею 61,5 кв.м., житловою площею 44,4 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , з подальшим внесенням запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право [PERSON] як власника зазначеного об`єкта нерухомого майна; - стягнути з відповідачів на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 808 грн. 00 коп., правничу допомогу 29 127 грн. 20 коп., оплату послуг спеціаліста з рецензування звіту у розмірі 5 000 грн., послуг спеціаліста з оцінки майна 1 500 грн., а саме, по 14 145 грн. 06 коп. з кожного. Не погоджуючись з пред`явленими вимогами та заперечуючи проти їх задоволення, відповідач приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька О.О. подала відзив на позов (а.с.185-191 т.2). Свої заперечення відповідач мотивувала тим, що на підставі заяви стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» 21.08.2019 нею було відкрито ВП № 59865210. 22.08.2019 на адресу боржника [PERSON] рекомендованим листом направлена постанова про відкриття провадження. На момент відкриття виконавчого провадження від представника стягувача не надходило будь-яких заяв щодо часткового або повного виконання судового рішення з боку солідарних боржників. Крім того, згідно з відміткою на виконавчому документі, попереднє виконавче провадження було завершене державним виконавцем відповідно до п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» 26.12.2017, тобто строк повторного пред`явлення на виконання не було пропущено, відмітка про розмір стягнутої суми була відсутня. Зауважила, що копію постанови про відкриття виконавчого провадження вона направила боржникові, при цьому виконавець не повинен пересвідчуватися в отриманні боржником копії постанови, оскільки це суперечить положенню ст.28 Закону «Про виконавче провадження», адже боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішення, якщо йому надіслано постанову про відкриття провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Окрім того, 23.09.2019 на її адресу від боржника надійшли документи для зняття арешту з карткового рахунку, на підставі яких 24.09.2019 винесено відповідну постанову, тому боржник знав про наявність ВП № 59865210. Звернула увагу, що реалізація майна здійснюється відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням Закону України «Про іпотеку» та Порядку реалізації арештованого майна та інших нормативних актів. 18.09.2019 нею в присутності представника стягувача проведено опис й арешт предмета іпотеки, а саме, житлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що належить боржникові на праві приватної власності за даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; копія постанови направлена останньому рекомендованою кореспонденцією. 28.09.2021 вона в присутності представника стягувача здійснила виїзд за місцем мешкання боржника, але двері ніхто не відчинив, доступу до квартири не було. 29.09.2021 винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, копія якої направлено сторонам. 26.10.2021 надійшов звіт про оцінку майна, вартість предмета іпотеки становила 253 400,00 грн., 27.10.2021 копію оцінки направлено боржнику рекомендованим листом. При цьому, 28.10.2021 нею відповідно до Порядку реалізації арештованого майна було направлено заявку та документи до ДП «СЕТАМ» для проведення реалізації описаного та арештованого приватним виконавцем майна. Перший електронний аукціон було призначено на 29.11.2021, який не відбувся у зв`язку з відсутністю купівельного попиту допущених учасників торгів. Після проведення уцінки майна на 15% від початкової вартості (з 253 400,00 грн. до 215 390,00 грн.) 30.12.2021 предмет іпотеки було реалізовано на користь [PERSON] . Також відповідач зауважила, що зі змісту позову не вбачається, які саме порушення процедури проведення електронних торгів були допущені. На її переконання, правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Сама по собі незгода з будь-якими діями чи рішеннями виконавця не є підставою для визнання недійсними прилюдних торгів. Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, відповідач ДП «СЕТАМ» також подало відзив на позов з клопотанням про розгляд справи без участі в судовому засіданні представника підприємства (а.с.231-244 т.2). Заперечення представника відповідача по суті позовних вимог мотивовані тим, що вимоги [PERSON] є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Зауважив, що дійсно 30.12.2021 ДП «СЕТАМ» були проведені електронні торги за лотом №502527 з реалізації предмета іпотеки, а саме: житлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Проведені прилюдні торги позивачі просять визнати недійсними з підстав допущення приватним виконавцем порушень законодавства України. Разом з тим, відповідно до п.п.2, 4 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, організатор здійснює внесення до системи інформації про арештоване майно (формування лота) за заявкою відділу ДВС або приватного виконавця. Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до системи, достовірність зазначеної в заявці інформації відповідають саме посадові особи відділу ДВС або приватний виконавець. Організатор лише перевіряє повноту заповнення заявки та у разі виявлення недоліків повідомляє про це відділ ДВС або приватного виконавця із необхідність усунення таких недоліків протягом 3-х робочих днів. Самі по собі дії приватного виконавця, на які посилаються позивачі, мають самостійний спосіб оскарження, що не може бути підставою для визнання торгів недійсними. Із приводу доводів позивачів про не отримання ними повідомлення від ДП «СЕТАМ» про день, час і місце проведення торгів та початкову ціну реалізації майна, то представник відповідача зауважив, що ДП «СЕТАМ» направляло позивачам повідомлення з цього приводу про початкову ціну реалізації майна за лотами №№499147, 502527 (уцінено лот №499147) листами від 08.11.2021 №5912/08-18-21 та від 03.12.2021 №6595/08-18-21, підтвердженням чому є роздруківки із системи електронного документообігу. Отже, ДП «СЕТАМ» вчинено усі необхідні дії для повідомлення іпотекодавця про день, час і місце проведення торгів та початкову ціну реалізації майна, в той час як відповідно до постанови Верховного Суду від 20.11.2019 у справі №462/4449/16-ц саме по собі неналежне повідомлення боржника про проведення торгів не може бути підставою для визнання їх недійсними. Що стосується порушень прав [PERSON] як співвласника майна проведенням оспорюваних торгів, то представник відповідача зазначив, що системним аналізом ст.ст.1, 5, 6, 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено принцип «цілісності предмета іпотеки» та можливість задоволення іпотекодержателем своїх вимог за рахунок реалізації предмета іпотеки, а не окремої його частини. До того ж за даними державних реєстрів, власником майна є [PERSON] , договір іпотеки було укладено в інтересах сім`ї за згодою [PERSON] як його дружини, що виключає можливість допущення порушення її прав в результаті проведення електронних торгів. Сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя. Докази, що спірне майно було придбано за спільні кошти подружжя, відсутні. Оскільки при проведенні електронних торгів позивачами не доведено належними та допустимими доказами допущення ДП «СЕТАМ» будь-яких порушень законодавства України та прав боржника [PERSON] , його інтересів, представник вважала, що підстави для задоволення пред`явлених позивачем вимог відсутні. Незгода позивача з вартістю реалізованого майна ґрунтується на їх припущеннях, оскільки ними не надано доказів на підтвердження того, що спірне майно могло бути реалізоване за вищою ціною. Позаяк, представник зауважив, що предмет доказування у справах про визнання недійсними електронних торгів не входить в предмет доказування у справах про визнання торгів недійсними, оскільки результати оцінки майна мають окремий, самостійний спосіб оскарження. У ході розгляду справи представник позивачів адвокат Кадук В.В. позовні вимоги в уточненій редакції підтримала, наполягала на їх задоволенні. Інші учасники справи проти задоволення позовних вимог заперечували. З урахуванням позиції учасників справи та відсутності заперечень з їх боку, з огляду на істотну об`ємність справи, завершення розгляду справи та ухвалення рішення проводиться судом у письмовому порядку. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, врахувавши доводи позивача та заперечення відповідачів, позицію третіх осіб у справі, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01.12.2001 відділом реєстрації актів громадянського стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 01.12.2001, а.с.15 т.1). 11.04.2007 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/0122/32207/74, за умовами якого позичальник отримав кредит в розмірі 17 980 доларів США строком до 10.04.2027 зі сплатою процентів 13,250% річних (а.с.16-17 т.1). Забезпеченням виконання зобов`язань за договором стала іпотека у вигляді чотирикімнатної квартири, загальною площею 61,5 кв.м., житловою площею 44,4 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , належної [PERSON] відповідно до договору іпотеки №014/08/11-21/007/07 від 11.04.2007 (а.с.17а-19). Відповідно до п.2.1.4 договору предмет іпотеки є особистою приватною власністю іпотекодавця. 25 листопада 2015 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалено заочне рішення по цивільній справі №214/6018/15 (провадження №2/214/3189/15) про стягнення, солідарно, з [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської дирекції, достроково, заборгованості за кредитним договором № 014/0122/32207/74 від 11.04.2007 у сумі 14 670 доларів 02 центів США, що еквівалентні 351 335 гривень 84 копійки, відповідно до курсу Національного банку України станом на 25.11.2015, з яких: заборгованість за кредитом 11 214 доларів 32 центи США, що еквівалентні 268 574 гривень 45 копійок, відповідно до курсу Національного банку України станом на 25.11.2015; заборгованість по сплаті відсотків 1 565 доларів 21 цент США, що еквівалентні 37 485 гривень 59 копійок, відповідно до курсу Національного банку України станом на 25.11.2015; пеня за невчасну сплату кредиту та відсотків 1 890 доларів 49 центів США, що еквівалентні 45 275 гривень 80 копійок, відповідно до курсу Національного банку України станом на 25.11.2015; та судового збору в розмірі 1550 гривень 07 копійок. Всього підлягають стягненню 352 885 гривень 91 копійка (а.с.21-22 т.1). Заочне рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось, заяв про його перегляд від відповідачів не надходило, а відтак набрало законної сили 02.02.2016 та на його виконання судом видано виконавчі листі 16.03.2016 за кожним із боржників (а.с.193 т.2). На виконання заочного рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.11.2015 по цивільній справі № 214/6018/15 (провадження № 2/214/3189/15) було відкрито чотири виконавчі провадження, а саме: -ВП №51880683 постанова про відкриття виконавчого провадження Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 11.08.2016 (постановою від 26.12.2017 по ВП № 51880683 виконавчий лист № 2/214/3189/15, виданий 16.03.2016 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» - відсутність у боржника майна) (а.с.23-24 т.1); - ВП №53656719 постанова про відкриття виконавчого провадження Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 30.03.2017 (постановою від 26.12.2017 по ВП № 53656719 виконавчий лист № 2/214/3189/15, виданий 16.03.2016 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» - відсутність у боржника майна) (а.с.24, 28 т.1); - ВП № 62278195 постанова про відкриття виконавчого провадження Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 09.06.2020 (постановою від 16.08.2022 виконавчий лист №2/214/3189/15, виданий 16.03.2016 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, повернуто стягувачу); - ВП №59868210 постанова про відкриття виконавчого провадження приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. від 21.08.2019 (постановою від 27.07.2022 виконавчий лист №2/214/3189/15, виданий 16.03.2016 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, повернуто стягувачу). По виконавчим провадженням: ВП № 51880683, ВП № 53656719, ВП № 59868210 та ВП № 62278195 звернуто стягнення на заробітну плату солідарних боржників [PERSON] та [PERSON] , зокрема: -по ВП №51880683 - 14.04.2017 винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату боржника [PERSON] (помилково зазначено ВП № 53656719) на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на реквізити: р/р [NUMBER] в Дніпропетровській ОД АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 305653, код ЄДРПОУ 19358201, отримувач: Дніпропетровська ОД АТ «Райфайзен Банк Аваль»; -по ВП №53656719 - 14.04.2017 винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату боржника [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на реквізити: р/р [NUMBER] в Дніпропетровській ОД АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 305653, код ЄДРПОУ 19358201, отримувач: Дніпропетровська ОД АТ «Райфайзен Банк Аваль; -по ВП №62278195 - 21.10.2020 винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату боржника [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на реквізити: ЄДРПОУ 19358201, [NUMBER] АТ «Райффайзен Банк Аваль»; -по ВП № 59868210 - 10.10.2019 винесені постанови про звернення стягнення на заробітну плату та постанова про звернення стягнення на пенсію боржника [PERSON] . Приватний виконавець зобов`язала ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області здійснювати відрахування із доходів боржника за наступними реквізитами: отримувач приватний виконавець Русецька О.О., р/р [NUMBER] , МФО 305299, ЄДРПОУ/ ДРФО [NUMBER] , в АТ КБ «Приватбанк». Згідно з довідкою від 07.04.2022 №811-15/1-8454, виданою ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», з [PERSON] за період з травня 2017 року по березень 2022 року з його заробітної плати утримувалася заборгованість згідно виконавчого листа Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області №2/214/3189/15 (214/6018/15-ц) від 16.03.2016 до погашення боргу в сумі 352885,91 грн. на користь Райффайзен Банк Аваль. За період з 01.05.2017 по 31.03.2022 утримано і перераховано 136 893,75 грн.. Залишок заборгованості станом на 01.04.2022 становить 215 992,16 грн (ВП № 51880683 помилково зазначено ВП № 53656719). Згідно з довідками №№32, 33, 34 від 16.02.2022, виданими Криворізьким державним педагогічним університетом, з [PERSON] за період з травня 2017 по січень 2022 з її заробітної плати стягнуто на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у рахунок погашення боргу: 54475,95 грн. з наступного розрахунку: 4646,00 (2017) + 8627,00 (2018) + 11313,96 (2019) + 12532,46 (2020) + 15961,31 (2021) + 1395,22 (2022) = 54475,95 грн (ВП № 53656719). 21 серпня 2019 року стягувач звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання цього ж виконавчого листа № 214/6018/15 від 16.03.2016 про стягнення з боржника [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у загальній сумі 352 885 грн. 91 коп. (сума зазначена відповідно до рішення суду). 21 серпня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. відкрито виконавче провадження №59868210 з примусового виконання виконавчого листа № 214/6018/15 про стягнення з боржника [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у загальній сумі 352 885 грн. 91 коп. У рамках ВП № 59868210 приватний виконавець здійснила наступні виконавчі дії: -27.09.2019 винесла постанову про арешт та опис майна боржника [PERSON] , а саме: житлового приміщення, загальною площею 61,5 кв.м., житловою площею 44,4 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] ; -10.10.2019 винесла постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника [PERSON] та направила її до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»; -10.10.2019 винесла постанову про звернення стягнення на пенсію боржника [PERSON] та направила її до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області. З наданих постанов від 10.10.2019 по ВП №59868210 вбачається, що приватний виконавець зобов`язала ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області здійснювати відрахування із доходів боржника за наступними реквізитами: отримувач приватний виконавець Русецька О.О., р/р [NUMBER] , МФО 305299, ЄДРПОУ/ДРФО [NUMBER] , в АТ КБ «Приватбанк». До реалізації майна боржника з електронних торгів 30.12.2021 на виконання рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 листопада 2015 року по справі №214/6018/15-ц стягнення відбувалося з травня 2017 по ВП №51880683 та ВП № 53656719, по ВП №59868210 з серпня 2019 року. Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. За положеннями ч.ч.1,3 ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст.12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. За змістом ст.41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, проводиться шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи. Главою 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначається загальний порядок звернення стягнення на майно боржника. Серед іншого, відповідно до частини першої статті 52 цього Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Положеннями ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» визначено особливості звернення стягнення на заставлене майно. Зокрема, згідно із частиною восьмою цієї статті примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку». Отже, за змістом вказаних норм, підставою для застосування положень Закону України «Про іпотеку» до спірних правовідносин є звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто його арешт, вилучення та примусова реалізація в розумінні ст.52 Закону України «Про виконавче провадження». Оскільки ст.575 ЦК України іпотеку визначено як окремий вид застави, норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють звернути стягнення на іпотечне майно для задоволення вимог іпотекодержателя. Таким чином, норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобов`язань, за таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем; дотримання порядку реалізації майна, визначеного Законом України «Про іпотеку». З огляду на зазначене вище у справі, яка розглядається, до спірних правовідносин підлягає застосуванню норма ст.45 Закону України «Про іпотеку». 29 вересня 2021 року, в ході виконавчого провадження, постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О., призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання [PERSON] , який має сертифікат, виданий 10.08.2021 за № 615/21, виданий Фондом державного майна України (строк дії: 10.08.2024) для надання останнім звіту з визначення вартості описаного та арештованого майна боржника за постановою про опис та арешт майна боржника від 27.09.2019 ВП № 59868210. 25 жовтня 2021 року суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання [PERSON] виконано оцінку предмету іпотеки чотирикімнатної квартири, загальною площею 61,5 кв.м., житловою площею 44,4 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належить боржнику [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 100659, посвідченого 11.04.2007, приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дацко Я.О., за реєстром № 3332 та витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів від 11.04.2007, реєстраційний номер майна 17803258, номер запису 312 в книзі 252П-312 та складено звіт про оцінку майна від 25.10.2021. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.06.2020 №211031813, право власності на житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу ВЕК №100659 від 11.04.2007, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дацко Я.О., зареєстрованого в реєстрі за №3332, форма власності - приватна (а.с.20 т.1). Звертаючись до суду з позовом про визнання недійсними та скасування протоколу, акту проведення електронних торгів з реалізації предмету іпотеки, витребування майна у набувача, представник позивачів посилалася на допущення істотних порушень процедури проведення електронних торгів, позбавлення [PERSON] можливості прийняти участь в торгах та заниження вартості предмету іпотеки. Надаючи оцінку таким доводам сторони позивача суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як визначено ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою, третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства. Процедура реалізації майна на прилюдних торгах полягає у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів за плату. Така процедура полягає в укладенні та виконанні договору купівлі-продажу. На підтвердження його укладення складається відповідний протокол, а на підтвердження виконання з боку продавця - акт про проведені прилюдні торги (близький за змістом підхід застосував Верховний Суд України у висновку, викладеному у постановах від 24 жовтня 2012 року у справі № 6-116цс12 та від 13 лютого 2013 року у справі № 6-174цс12 і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 (провадження № 12-127гс19)). У ст. 650 ЦК України закріплено такий спосіб реалізації майна, як укладення договорів на біржах, аукціонах (торгах), конкурсах, та відсилає до інших нормативних актів, які мають встановлювати особливості укладення цих договорів. До цього зводиться і зміст припису частини четвертої статті 656 ЦК України, згідно з яким до таких договорів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. За змістом ч. 2 ст. 638 та ч.1 ст. 640 ЦК України моментом укладення договору купівлі-продажу на прилюдних торгах є момент визначення переможця торгів, тобто момент акцепту пропозиції останнього щодо ціни. Оформлення та підписання договору купівлі-продажу як окремого документа Тимчасове положення не передбачало. Підставою набуття у власність нерухомого майна, придбаного на прилюдних торгах, є договір купівлі-продажу та дії, спрямовані на передання такого майна у володіння покупця, що підтверджують відповідний протокол, акт про проведені прилюдні торги та державна реєстрація права власності за покупцем, а не свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (провадження № 14-577цс19)). Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуте стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складення за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів, є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином. Наведене узгоджується з нормами ч. 4 ст. 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі №678/301/12 (провадження № 14-624цс18) викладено правовий висновок про те, що правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів. Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем, відповідно, є переможець електронних торгів. Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Враховуючи, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами першою-третьою та частинами п`ятою, шостою статті 203 ЦК України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина перша статті 215 ЦК України). Однак, підставою визнання прилюдних торгів недійсними є наявність не лише порушень вимог закону при проведенні прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Отже, не лише недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, є способом захисту та підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Тобто для визнання судом торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання торгів недійсними (порушення правил проведення торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Як наявність підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним, так і порушення суб`єктивного цивільного права або інтересу особи, яка звернулася до суду, має встановлюватися, саме на момент вчинення оспорюваного правочину. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх добровільно, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи. Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх добровільно. Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, який діяв на час проведення оспорюваних електронних торгів (далі Порядок). Згідно з Розділом 1 п. 1 Порядку, арештоване майно - рухоме або нерухоме майно боржника (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та цінних паперів), на яке звернено стягнення і яке підлягає примусовій реалізації; електронний аукціон - продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних аукціонів, за яким його власником стає учасник, який під час аукціону запропонував за нього найвищу ціну. Відповідно до абз. 1 п. 3 розділу II Порядку, виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім-шістнадцятим пункту 2 цього розділу. Абзацами 3-5 п. 4 розділу II Порядку визначено, що приватний виконавець самостійно формує і перевіряє заявку та документи щодо передання майна на реалізацію на відповідність вимогам законодавства та після встановлення відповідності документів таким вимогам підписує (за допомогою кваліфікованого електронного підпису із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її разом із документами, передбаченими абзацами четвертим-восьмим пункту 3 розділу ІІ цього Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет приватного виконавця для внесення інформації про проведення електронного аукціону (аукціону за фіксованою ціною) до Системи. Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець). Організатор перевіряє повноту заповнення заявки. У разі невідповідності заявки вимогам, передбаченим пунктом 2 цього розділу, Організатор через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) повідомляє начальника відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) про необхідність усунення недоліків протягом трьох робочих днів. Організатор повертає заявку на реалізацію майна приватному виконавцю у разі зупинення або припинення діяльності приватного виконавця відповідно до Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». У постанові Верховного Суду від 19.03.2021 року у справі № 1533/660/2012 (провадження № 61-3485св20) визначено, що «для визнання судом електронних торгів недійсним необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Підставою для пред`явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність порушення норм закону при проведенні торгів водночас із порушенням прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює». Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. У статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Згідно з частинами першою, другою статті 61 Закону України "Про виконавче провадження" реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Аналіз положень Закону України "Про виконавче провадження" свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і стаття 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна. Відповідно до наведених правових норм виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів (у тому числі й оцінку майна), а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими виконавча служба укладає відповідний договір. Таким чином, дії виконавця щодо передачі майна на реалізацію є підготовчими діями з метою проведення прилюдних торгів, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів та мають самостійний спосіб та строки оскарження, а відтак не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними в зазначений спосіб. Перевіряючи законність реалізації предмету іпотеки та поетапність виконання процесуальних дій, судом встановлено наступну хронологію. Так, 27.09.2021 в межах виконавчого провадження ВП №59868210 приватним виконавцем Русецькою О.О. винесено постанову про опис та арешт майна боржника [PERSON] квартири [ADDRESS] . На квартиру накладено арешт та встановлено заборону відчуження, знищення, пошкодження. За ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. Відповідно до ч.6 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. З метою подальшого проведення виконавчих дій з реалізації майна боржника, виконавцю необхідно отримати звіт з визначення вартості арештованого майна, а відтак постановою від 29.09.2021 призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання [PERSON] (а.с.84-85 т.2). Рішення приватного виконавця про призначення суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні не оскаржувалось. 25 жовтня 2021 року суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання [PERSON] виконано оцінку предмету іпотеки - чотирикімнатної квартири, загальною площею 61,5 кв.м., житловою площею 44,4 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належить боржнику [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 100659, посвідченого 11.04.2007, приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дацко Я.О., за реєстром № 3332 та витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів від 11.04.2007, реєстраційний номер майна 17803258, номер запису 312 в книзі 252П-312 та складено звіт про оцінку майна від 25.10.2021. Згідно звіту та висновку про оцінку майна від 25.10.2021, вартість вищевказаної квартири квартири склала 253 400,00 грн. (а.с.90-91, 93-105 т.2). Повідомлення про оцінку майна було направлене приватним виконавцем Русецькою О.О. сторонам виконавчого провадження 26.10.2021 за вих. №36409 (а.с.92 т.2). Оскарження висновку про оцінку квартири протягом встановленого строку від сторін не надходило. 28 жовтня 2021 року приватним виконавцем було направлено до ДП «СЕТАМ» заявку на реалізацію арештованого майна разом з пакетом документів, у тому числі інформацією з державного реєстру речових прав №281784033 від 28.10.2021, сформованою приватним виконавцем Русецькою О.О., якою підтверджується реєстрація права власності [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS] та зареєстровані обтяження на цю квартиру (арешти, іпотека) (а.с.106-108 т.1). Перший електронний аукціон було призначено на 29.11.2021 о 09.00 год. (повідомлення направлене сторонам виконавчого провадження 08.11.2021, а.с.109 т.2), який не відбувся в зв`язку з відсутністю купівельного попиту допущених учасників торгів. В подальшому другий електронний аукціон після проведення уцінки майна на 15 % від початкової вартості відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» (з 253 400 грн. до 215 390 грн.) призначено на 30.12.2021 о 09.00 год. (повідомлення направлене сторонам виконавчого провадження 03.12.2021, а.с.170 т.2). Зазначений аукціон відбувся, предмет іпотеки було реалізовано за стартовою ціною другого аукціону без додаткових цінових пропозицій від учасників, тобто за 215 390,00 грн., переможцем торгів став [PERSON] , що слідує з протоколу №564919 від 30.12.2021 (а.с.135-136 т.1). За результатами цього також було складено акт про реалізацію предмета іпотеки від 11.01.2022 (а.с.154-156 т.2). Вказані обставини в своїй сукупності з документами, витребуваними у ДП «СЕТАМ» щодо проведення електронних торгів, детально досліджених судом, є свідченням виконання ДП «СЕТАМ» як організатором проведення торгів вимог Закону України «Про іпотеку» та Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 2909.2016 № 2831/5. Таким чином, суд вважає недоведеними посилання позивачів та їх представника про неналежне повідомлення боржника [PERSON] про електронні торги, оскільки даний факт останнім належним чином не підтверджений та спростований обсягом наявних в матеріалах справи доказів. Крім того, враховуючи те, що на момент проведення прилюдних торгів, у тому числі повторних торгів, звіт про оцінку майна був дійсним, тому суд приходить до переконання про недоведеність посилань позивача в частині, що стосується заниження оцінки предмету іпотеки та її невідповідності ринковій ціні. Доказів, які б свідчили про зворотне, матеріали справи не містять. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Всупереч ст.10 ЦПК України, позивачем не доведено існування порушень які є суттєвими і які могли б вплинути на результат торгів, як і не доведено, ким саме та яким чином було порушено його права та інтереси. Аналізом встановлених обставин справи суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсними прилюдних торгів, оскільки реалізація майна здійснена за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який не втратив чинність, жодних порушень прав і законних інтересів [PERSON] як особи, яка оспорювала ці прилюдні торги та є боржником у зобов`язанні, внаслідок невиконання якого з нього судовим рішенням стягнуто заборгованість, порушені не були. Що стосується доводів, наведених у позовній заяві, про порушення прав [PERSON] як співвласника майна, набутого ними у шлюбі, то такі доводи є безпідставними з огляду на таке. Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто. Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам. У зв`язку з викладеним, у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому, сам по собі факт придбання [PERSON] спірного майна в період шлюбу з [PERSON] не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя, зважаючи на наявність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про реєстрацію за ним права приватної власності на спірну квартиру, як і відсутність посилань на зворотне у правовстановлюючих документах на квартиру. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, що спірне майно було придбано за спільні кошти подружжя. Суд вважає, що наявними у справі доказами спростовуються доводи позивача [PERSON] щодо незаконності дій приватного виконавця Русецької О.О., якою, на думку позивача, була порушена процедура проведення електронних торгів та порушено її право як співвласника спірного нерухомого майна, оскільки питання щодо перевірки передачі майна в іпотеку, а також відповідність договорів нормам ЦПК України не належать до компетенції та обов`язків приватного виконавця. Що стосується доводів позивача про наявність порушень, допущених приватним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» при зверненні стягнення на предмет іпотеки до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, його опису, визначення вартості та проведення оцінки майна, його подальшої уцінки тощо, не заслуговують на увагу, оскільки дії приватного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Вирішуючи спір, суд вважає, що стороною позивачів належними та допустимими доказами не доведено, що при проведені електронних торгів відбулось порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна, їх прав чи інтересів, як і не доведено та не надано доказів того, що ці порушення вплинули на результати торгів і права та законні інтереси позивачів були порушені. Реалізація майна відбулася на підставі звіту про оцінку майна, який був чинним. Дії виконавця щодо передачі майна на реалізацію, які є підготовчими діями з метою проведення прилюдних торгів та мають самостійний спосіб та строки оскарження, не були оскаржені та не визнані незаконними в зазначений спосіб, а тому не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Оскільки позивач не надав доказів на підтвердження наявності порушень процедури реалізації майна, які могли вплинути на результати електронних торгів, тобто не довів порушення його прав і законних інтересів, не посилається на будь-які порушення організатором торгів норм Порядку, а обґрунтовує свої вимоги діями державного виконавця, відсутні правові підстави для визнання електронних торгів недійсними. Отже, з`ясувавши права та обов`язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи сторін та давши їм правову оцінку, приймаючи до уваги, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено факт порушення його прав та інтересів, не доведено наявність порушень при проведенні прилюдних, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, недоведеними та такими що не підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки [PERSON] є добросовісним набувачем спірного майна за результатами проведення електронних торгів, де він став переможцем, доведеність правомірності проведення таких торгів та не встановлення порушень, які б свідчили про їх недійсність, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог щодо витребування у нього на користь позивачів спірної квартири. Застосовані судом заходи забезпечення позову відповідно до ухвали суду від 06.02.2023 в силу ч.7 ст.158 ЦПК України підлягають скасуванню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ст.141 ЦПК України, суд враховує відмову у задоволенні позовних вимог, у зв`язку з чим підстави для відшкодування понесених позивачами процесуальних витрат відсутні.

Outcome: dismissed