Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

19.08.2025 позивач ТОВ "Артеміда-Ф", через свого представника, звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. 05.10.2020 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір №1114899 про надання коштів на умовах фінансового кредиту, за яким відповідачу було перераховано кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 3000,00 грн. 22.02.2021 за договором факторингу №015-220221 ТОВ «Лінеура Україна» відступило право вимоги за кредитним договором №1114899 від 05.10.2020 на користь ТОВ «Сіроко Фінанс». В подальшому, 21.08.2024 згідно умов договору факторингу №20240821/1 ТОВ «Сіроко Фінанс» відступило право вимоги за кредитним договором №1114899 від 05.10.2020 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Артеміда-Ф». Позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №1114899 від 05.10.2020. Кредитним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, інших витрат. Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась станом на 11.08.2025 заборгованість в розмірі 13139,63 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3000,00 грн; заборгованість за відсотками - 8501,00 грн; заборгованість за пенею - 0,00 грн; інфляційне збільшення 1638,63 Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати на професійну правову допомогу у розмірі 7000,00 грн і судовий збір у сумі 2422,40 грн. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 20.08.2025 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Сторони не заперечували проти розгляду справи в спрощеному провадженні. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст.12, ч.ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 05.10.2020 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено кредитний договір № 1114899 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с.8-11). Договір підписано електронним підписом шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору, ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума виданого кредиту становить 3 000,00 грн. Зі змісту п. 1.3 Кредитного договору суд встановив, що строк кредиту становить 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в графіку платежів, що є додатком №1 до кредитного договору. Дата повернення кредиту 04.11.2020. Відповідно до п. 1.4.2 стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 (становить 30 днів) Кредитного договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки. В подальшому у зв`язку із неможливістю у повному обсязі та у встановлений строк виконати відповідачем зобов`язань за кредитним договором, відповівідач ініціював продовження коиристування кредитом, внаслідок чого Додатковим договором від 07.11.2020 (а.с. 12), строк користування кредитом продовжили до 08.12.2020. З довідки №2643_241009093047 від 09.10.2024 вбачається, що ТОВ «Універсальні платіжні рішення» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків; уклало договір з ТОВ «Лінеура Україна» на переказ коштів. Відповідно до договору було перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 05.10.2020 на суму 3 000, 00 грн, маска картки [NUMBER] (а.с. 13). Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 1114899 від 05.10.2020, заборгованість по тілу кредиту становить 3 000, 00 грн, заборгованість по відсотках - 8501,00 грн., заборгованість за пенею - 0,00 грн., інфляційне збільшення - 1638,63 грн (а.с. 14). 22.02.2021 згідно умов Договору факторингу № 015-220221, ТОВ «Лінеура Україна» відступлено право вимоги за кредитним договором № 1114899 від 05.10.2020 на користь ТОВ «Сіроко Фінанс» (а.с. 15-17). Згідно з витягом з акту прийому-прийняття реєстру прав вимог № 015-220221/01 від 19.05.2021 сума боргу відповідача перед позивачем становить 11501,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 3 000,00 грн; заборгованість за відсотками становить 8501,00 грн (а.с.21-22). В подальшому, 21.08.2024 згідно умов Договору факторингу № 20240821/1, ТОВ «Сіроко Фінанс» відступлено право вимоги за кредитним договором №1114899 від 05.10.2020 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Артеміда-Ф». Позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 1114899 від 05.10.2020 (а.с. 23-26). Згідно з витягом з реєстру прав вимог № 20240821/1 від 11.08.2025 сума боргу відповідача перед позивачем становить 11501,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 3 000,00 грн; заборгованість за відсотками становить 8501,00 грн (а.с.31). Як вбачається з детального розрахунку заборгованості (виписка з особового рахунку) від 11.08.2025 року, сума заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ФК «Артеміда- Ф» становить 13 139,63 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3000,00 грн; заборгованість по процентах за користування - 8501,00 грн; заборгованість за пенею - 0,00 грн; інфляційне збільшення - 1 638,63 грн. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 518 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, оскільки не повернув у встановлений договором строк суму кредиту первісному кредитору, а згодом і позивачу. З урахуванням того, що відповідачем не спростована наявність заборгованості станом на день розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3 000,00 грн. підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог в частині стягнення заборгованості по відсотках суд значає наступне. Строк надання кредиту 30 днів (п.1.3 договору №1114899 від 05.10.2020). Як було встановлено судом, 07.11.2020 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено додатковий договір до договору №1114899 про надання коштів на умовах фінансового кредиту від 05.10.2020, з якого слідує, що строк користування кредитом за Договором продовжується на строк, що дорівнює строку, встановленому п.1.3 Договору. Дата повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом 08.12.2020. Таким чином загальний строк кредитування, з урахування пролонгації, складає 60 днів. Оскільки боржник свої зобов`язання за даним кредитним договором не виконав, то розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами відповідно складає 3420,00 грн. (3000 х 1,9% х 60). Таким чином, стягненню підлягають проценти за користування кредитом за період 60 днів (тобто в межах строку дії договору) у розмірі 3420,00 гривень, з врахуванням додаткового договору, яким відповідачу продовжено строк надання кредиту ще на 30 днів. Тому в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Щодо позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 1638,63 грн., то суд зазначає, що у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього, в силу закону, виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати (ч. 2 ст. 625 ЦК України). У нового кредитора згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу. Відповідно до постанови Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі №910/4590/19 зобов`язання зі сплати інфляційних втрат є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги. Стягнення інфляційних втрат є додатковою вимогою від укладеного між сторонами основного зобов`язання. Оскільки сума, що підлягає до задоволення становить 6420,00 грн, тото 3000 грн заборгованість по тілу кредиту та 3420 грн заборгованість по відсотках, то сума інфляційного збільшення розраховується наступним чином: 6420,00 грн х 1,14247719 6420,00 = 914,7 грн. При цьому 1,14247719 загальний індекс інфляції за період з 09.12.2020 по 23.02.2022. Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість в сумі 7334,70 грн, яка виникла з кредитного договору №1114899 від 05.10.2020, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3000,00 грн; заборгованість за відсотками - 3420,00 грн; інфляційне збільшення 914,70. Таким чином позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн., ціна позову становила 13193,63 грн, позов задоволено на суму 7334,70 грн., тобто на 55,6% (7334,70 х 100 % : 13193,63), а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1346,85 грн. (2422,4 х 55,6 %) судового збору. Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено, що 07.08.2025 було укладено Договір про надання правової допомоги №20250807-5Ш між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» та адвокатом Бачинським Остапом Михайловичем (а.с. 35-36), відповідно до якого [PERSON] взяв на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах визначених цим договором, щодо захисту інтересів клієнта у справі за позовом клієнта до [PERSON] за договором №1114899 про надання коштів на умовах фінансового кредиту (п.1.2.1 договору). Відповідно до п. 4.2 договору, у разі ухвалення судом рішення на користь клієнта (задоволення позовних вимог у повному обсязі), клієнт зобов`язується сплатити адвокату винагороду у розмірі 7000 грн. Згідно з п. 4.5 договору, у разі ухвалення судом рішення про часткове задоволення позовних вимог, клієнт зобов`язується сплатити адвокату винагороду пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки за результатами розгляду справи позов було задоволено частково на 55,6%, тому сума яка має бути сплачена адвокату складає 3892,00 грн. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 16, 526, 527, 530, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: partial