Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

26.11.2025 року ТОВ «Брайт Інвестмент» через підсистему «Електронний суд» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , у якій просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2017161538 від 30.11.2017 року у розмірі 16289,13 грн., а також просить стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.11.2017 року між AT «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 2017161538, відповідно до умов якого AT «ОТП Банк» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 4396,61 грн. на споживчі цілі строком на 19 місяців, а [PERSON] зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором та додатком № 1 «Графік платежів». Внаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань за кредитним договором у [PERSON] виникла заборгованість у розмірі 16289,13 грн., з яких 11155,03 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 5134,10 грн. - заборгованість за відсотками. 24.03.2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено договір факторингу № 24/03/23, відповідно до умов якого АТ «ОТП Банк» передало ТОВ «Брайт Інвестмент» право грошової вимоги за кредитними договорами, укладеними з боржниками в розмірі портфеля заборгованості, зазначених у Реєстрі боржників, що є додатком №1 до договору, зокрема, і за кредитним договором № 2017161538 від 30.11.2017 року, укладеним між AT «ОТП Банк» та [PERSON] .. Ухвалою суду від 26.11.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просить розгляд справи провести за його відсутності, проти заочного рішення не заперечуює. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачка повідомлялася про розгляд справи належним чином, відзив на позовну заяву не подала, у зв`язку із чим, суд, враховуючи відсутність заперечень представника позивача, відповідно до вимог ст.ст. 280 - 282 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником позивача докази в їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. За правилами ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямовована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимогст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг. Відповідно до положень ст.ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідност. 611 ЦК Україниу разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що 30.11.2017 року між AT «ОТП Банк» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 2017161538. Відповідно до п. 1.1 зазначеного договору, позичальник отримав кредит у загальному розмірі 4396,61 грн. на придбання товару та послуг, строком на 19 місяців. В додатку № 1 до договору про споживчий кредит № 2017161538 від 30.11.2017 року сторонами визначений графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту з урахуванням вартості всіх сукупніх послуг, згідно з яким за період з 30.11.2017 року по 30.06.2019 року загальна вартість кредиту 4396,98 грн., з яких 4396,61 грн. сума кредиту, 0,37 грн. проценти за користування кредитом. Реальна річна процентна ставка 0,01%. У паспорті споживчого кредиту, підписаному 30.11.2017 року AT «ОТП Банк» та [PERSON] , зокрема, зазначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, а саме: тип кредиту кредит, сума/ліміт кредиту 4396,61 грн., строк кредитування 19 місяців, мета отримання кредиту придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення споживчих потреб, спосіб надання кредиту безготівково, на поточний рахунок продавця (постачальника) товарів/послуг. Відповідно до специфікації до кредитного договору № 2017161538 від 30.11.2017 року, АТ «ОТП Банк» прийнято позитивне рішення щодо можливості надати позичальнику [PERSON] кредит, на наступних умовах: сума кредиту на товар 3741,20 грн., процентна ставка 0,01%, термін кредиту 19 місяців. Згідно наданої позивачем виписки з рахунка приватного клієнта № 2017161538 CARD за період з 30.11.2017 року по 24.03.2023 року відповідачка активно користувався кредитними коштами, здійснюючи перекази грошових коштів, оплачувала покупки в магазинах, здійснювала часткове погашення заборгованості за кредитним договором. Згідно розрахунку заборгованості, у [PERSON] станом на 24.03.2023 року наявна заборгованість перед АТ «ОТП Банк» за договором № 2017161538 від 30.11.2017 року в розмірі 16289,13 грн.. 24.03.2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладений договір факторингу № 24/03/23, відповідно до умов якого АТ «ОТП Банк» передає, а ТОВ «Брайт Інвестмент» приймає право грошової вимоги, що належить АТ «ОТП Банк», і стає кредитором за договорами, укладеними між АТ «ОТП Банк» і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості. ТОВ «Брайт Інвестмент» передає грошові кошти в розпорядження АТ «ОТП Банк» за плату відповідно до умов цього договору. Відповідно до витягу з додатку № 1 до договору факторингу № 24/03/23 від 24.03.2023 року Реєстру боржників, ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 2017161538 від 30.11.2017 року у розмірі 16289,13 грн., з яких 11155,03 грн. загальна сума боргу по тілу кредиту, 5134,10 грн. загальна сума боргу по відсотках. Кількість днів прострочення 541. Згідно платіжної інструкції № 46 від 24.03.2023 року ТОВ «Брайт Інвестмент» сплатило АТ «ОТП Банк» грошові кошти у розмірі 7155000,00 грн., призначення платежу сплата згідно договору факторингу № 24/03/23 від 24.03.2023 року без ПДВ. Отже, судом встановлено, що відповідачка отримала кредитні кошти та користувалася кредитними коштами позивача, знімала з кредитного рахунку кошти для власних потреб, періодично сплачувала кошти в рахунок повернення отриманих кредитних коштів, але свої зобов`язання за вказаним кредитним договором у повному обсязі не виконала, в результаті чого станом на 24.03.2023 року у неї виникла кредитна заборгованість перед АТ «ОТП Банк» в розмірі 16289,13 грн.. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до приписів ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту та процентами. При цьому, відповідачка не скористалась своїм процесуальним правом та не надала суду належних та допустимих доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ «ОТП Банк» та підтверджували б факт погашення відповідачкою кредитної заборгованості у повному обсязі. Крім того, контррозрахунку заборгованості, що спростовує розмір заборгованості, відповідачкою також не надано. У п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. На підставі досліджених письмових доказів, наданих позивачем, які не спростовані відповідачкою належними доказами, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ТОВ «Брайт Інвестмент» засновані на законі та умовах укладеного договору про споживчий кредит, обґрунтовані належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, повязаніі з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. У ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Представник позивача надав до суду договір про надання правничої допомоги № 43115064 від 01.07.2025 року та додаткову угоду № 2017161538 від 17.11.2025 року до договору про надання правничої допомоги № 43115064 від 01.07.2025 року. Крім того, надано детальний опис робіт (наданих послуг) від 17.11.2025 року, згідно якого Адвокатське Бюро «Ольги Клещ» надало ТОВ «Брайт Інвестмент» наступні послуги: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій), щодо захисту інтересів ТОВ «Брайт Інвестмент» - (1,5 год.) 1500,00 грн., складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, позивач (3 год.) 3000,00 грн., формування додатків до позовної заяви (письмові докази) (0,5 год.) 500,00 грн.. Разом 5000,00 грн.. Крім того, надано платіжну інструкцію № 3204 від 19.11.2025 року, згідно якої ТОВ «Брайт Інвестмент» заплатило Адвокатському Бюро «Ольги Клещ» грошові кошти у розмірі 5000,00 грн.. Призначення платежу: оплата згідно акту № 2017161538 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги до договору № 43115064 від 01.07.2025 без ПДВ. Проаналізувавши надані суду документи, суд вважає, що такі види юридичних послуг, як: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій), щодо захисту інтересів ТОВ «Брайт Інвестмент»; формування додатків до позовної заяви (письмові докази), що не передбачено вимогами закону, як передумова для звернення до суду - не є окремими процесуальними діями, а є діями, що направлені на досягнення одного результату, яким в даному випадку є складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості. Зокрема, Верховний Суд у пунктах 48-49 додаткової постанови від 08.04.2021 у справі № 922/2321/20 виклав правовий висновок, за яким зазначені окремо у Акті надання правової допомоги послуги адвоката зі здійснення аналізу нормативного матеріалу, консультації, пошук і вивчення судової практики в аналогічних справах, публікацій науковців, коментарів спеціалістів охоплюються послугою зі здійснення підготовки відзивів на касаційні скарги; правова позиція боржника викладена у відзивах на касаційні скарги вже була сформована до касаційного розгляду справи, а доказів додаткового комплексного та усестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин не надано та з матеріалів справи не вбачається. Суд вважає, що цей правовий висновок у повній мірі застосовний до цієї цивільної справи, з огляду на що вищевказані послуги, надані позивачу, не відповідають критерію «неминучості», охоплені за своєю суттю іншою послугою, а тому не підлягають розподілу. Отже, суд виходячи з критерію реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру за конкретних обставин справи вважає, що справедливою та реальною сумою витрат на професійну правничу допомогу, яка понесені позивачем є 3000,00 грн., враховуючи, що адвокат участі у судовому засіданні не брав. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, згідно договору про надання правничої допомоги № 43115064 від 01.07.2025 року в розмірі 3000,00 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved