Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» пред`явило позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтований тим, що 29.03.2023 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №696103 за продуктом «NewShort» шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Відповідно до умов договору споживач зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором (п. 4.4 договору). Однак, відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору та у порушення вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України не виконав свої зобов`язання - не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. Термін повернення кредиту у повному обсязі настав. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором. Між ТОВ «Селфі Кредит» та позивачем 01.02.2024 було укладено договір факторингу №01022024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «СелфіКредит», включно і до [PERSON] за кредитним договором №696103 від 29.03.2023. Загальний розмір заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за договором станом на дату складання позовної заяви становить 11 697 грн, в тому числі: 1 500 грн - заборгованість за тілом кредиту; 10 197 грн - заборгованість за відсотками. Посилаючись на викладене та те, що відповідач має непогашену заборгованість за вищевказаним договором в загальному розмірі 11 697 грн, позивач просив стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість. Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 24.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання, відповідно до якого просив провести розгляд справи за його відсутності, а також вказав, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, відзив на позовну заяву не подав, повідомлений судом про дату час та місце розгляду справи шляхом направлення на адресу його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, що також вказана у позовній заяві, ухвали про відкриття провадження у справі та судових повісток. Проте, 11.12.2025 та 02.01.2026 до суду повернуто конверти з відправленням, згідно довідки підприємства поштового зв`язку причина невручення: «адресат відсутній за вказаною адресою». Також виклик відповідача у справі у судове засідання здійснено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. У постанові Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 757/15603/19 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність за вказаною адресою, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії, а повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки. Згідно ч. 5 ст. 259, ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом із занесенням до протоколу судового засідання, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280, 281 ЦПК України. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, суд,

Outcome: approved