Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У липні 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (далі ТОВ «Свеа Фінанс») Білосорочка С.А. за допомогою підсистеми «Електронний суд» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтовано тим, що 21 листопада 2023 рокуТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] уклали договір позики № 76944344, за умовами якого товариство зобов`язувалось надати позичальнику кошти, а позичальник зобов`язувався їх повернути та сплатити проценти за їх користування. ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідни Кредитів» свої зобов`язання за вказаним договором виконало та надало відповідачу грошові кошти в обумовленому в договорі розмірі, однак відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував. 22 травня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-14/24, згідно з яким право вимоги за договором позики № 74944344 перейшло до ТОВ «Свеа Фінанс». На момент відступлення права вимоги заборгованість [PERSON] складала 26 824,22 грн з яких 7 312,50 грн заборгованість за основним боргом, 19 511,72 грн - заборгованість за процентами. Вважаючи себе кредитором за договором позики № 74944344 від 21 листопада 2023 року ТОВ «Свеа Фінанс» просило стягнути з відповідача вказану заборгованість, 2 422,40 грн у відшкодування витрат зі сплати судового збору та 10 000 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу. У серпні 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» Паладич А.О. за допомогою підсистеми «Електронний суд» подала заяву про зменшення позовних вимог та остаточно просила стягнути з відповідача заборгованості за договором позики в сумі 26 824,22 грн та 2 422,40 грн у відшкодування витрат зі сплати судового збору. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Відповідно до довідки Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області від 30 липня 2025 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає на [ADDRESS] . Ухвалою судді Рокитнянського районного суду Київської області від 31 липня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Рокитнянського районного суду Київської області. Відповідачу направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі на адресу зареєстрованого його місця проживання, проте судова кореспонденція повернулась до суду не врученою з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18). Згідно вимог частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом статті 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Стислий виклад позиції інших учасників справи Відзив на позовну заяву до суду від відповідача не надходив. Встановлені судом фактичні обставини справи Судом встановлено, що 21 листопада 2023 року ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] уклали договір позики № 76944344, який позичальник підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідно до умов якого товариство зобов`язалося надати позику, а позичальник зобов`язався одержати та повернути кошти позики, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. За умовами договору позики товариство надало відповідачу грошові кошти в сумі 9 000 грн із зниженою процентною ставкою на день 0,625% та з процентною ставкою за понадстрокове користування позикою 2,70% і з кінцевим терміном повернення 20 грудня 2023 рокую Порушивши умови договору позики, [PERSON] зобов`язання не виконував, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 26 824,22 грн з яких: 9 000 грн заборгованість за позикою, 19 511,72 грн заборгованість за процентами. Відповідно довідки про підтвердження платежу, виданої АТ «Таскомбанк», 20 листопада 2023 року на картковий рахунок № [NUMBER] [PERSON] на виконання договору позики № 76944344 зараховано кошти в сумі 9 000 грн. 22 травня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-14/24, згідно з яким право вимоги за договором позики № 74944344 перейшло до ТОВ «Свеа Фінанс». На момент відступлення права вимоги заборгованість [PERSON] складала 26 824,22 грн з яких 7 312,50 грн заборгованість за основним боргом, 19 511,72 грн - заборгованість за процентами. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 22 травня 2024 року № 01.02-14/24 від ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» до ТОВ «Свеа Фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором позики № 76944344 на загальну суму 26 824,22 грн. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Вивчивши матеріали цивільної справи та надавши оцінку поданим доказам, суд виходить з наступного. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Частиною другою статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом частини першої статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша та друга статті 638 ЦК України). Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частинами першою-четвертою статті 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. За змістом статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Відповідно до частини сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною першою статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), від 7 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19 (провадження № 61-9071св20), будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України). У справі, яка розглядається, суд встановив, що: 21 листопада 2023 року ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] уклали договір позики № 76944344, за умовами якого відповідач отримав кошти шляхом перерахування на його картку в розмірі 9 000 грн, які зобов`язувався повернути в строк, визначний договором, та сплатити проценти за користування кредитом; [PERSON] належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість. матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] заперечував наявність договірних зобов`язань перед ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів»; надані позивачем докази підтверджують факт отримання коштів; у [PERSON] існує заборгованість за договором позики у розмірі 28 824,22 грн; право вимоги за вказаними договором набуло ТОВ «Свеа Фінанс». [PERSON] не спростував належними і допустимими доказами розмір заборгованості та правильність розрахунку. З урахуванням викладеного, позивачем доведено існування між сторонами договірних прав та зобов`язань, тобто підтверджено факт отримання позичальником коштів. Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені. Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за договором позики № 76944344. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved