Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

10.10.2025 р. КП «Харківводоканал» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь КП «Харківводоканал» заборгованість у сумі 8890 грн. 02 коп., з яких: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 березня 2022 по 31 серпня 2025 у розмірі 4839 грн. 88 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 вересня 2021 по 31 серпня 2025 у розмірі 2864 грн. 94 коп.; за абонентське обслуговування за період з 01 травня 2022 по 31 серпня 2025 у сумі 1185 грн 20 коп., а також судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп. та витрати пов`язані з розглядом справи. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та являється споживачем послуг з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, а також абонентського обслуговування, облік нарахувань та оплат за які здійснюються за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] . Нарахування за надані послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за вказаною адресою проводяться на підставі тарифів, встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики і комунальних послуг у відповідності до п. 20-21 Правил № 630. 03.10.2025 відповідачу була направлена претензія № 397 з пропозицією погасити борг у 3-денний термін. На момент подання позову відповідач не здійснив ніяких заходів до погашення заборгованості. В порушення обов`язку щодо своєчасної оплати наданих послуг з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 7 Закон № 2189-VIII, ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», п. 37 Правил № 690, п.п. 18, 30 Правил № 630, відповідач неналежним чином виконував зобов`язання з оплати наданих послуг. У підсумку за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 7704 грн 82 коп, а саме: - за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 березня 2022 по 31 серпня 2025 у розмірі 4839 грн 88 коп; - за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 вересня 2021 по 31 серпня 2025 у розмірі 2864 грн 94 коп. На момент подання позовної заяви відповідач не здійснив жодних заходів до повного погашення заборгованості. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08.01.2026 р. позивачу відмовлено в задоволенні клопотання про витребування доказів. В судове засідання сторони не з`явились, будучи повідомленими про день та час розгляду справи. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач причини неявки не повідомила. Враховуючи те, що відповідач у встановленому законом порядку був повідомлений про місце і час судового засідання, суд, за згодою позивача, розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відомостями з Пісчинської селищної ради від 20.10.2025 р. Відповідно до розрахунку суми заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , існує заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.03.2022 по 31.08.2025 у розмірі 4839,88 грн., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.09.2021 по 31.08.2025 у розмірі 2864,94 грн. та за абонентське обслуговування за період з 01.05.52022 р. по 31.08.2025 р. в сумі 1185,20 грн. Стаття 11 Цивільного кодексу України передбачає різні підстави виникнення цивільних прав і обов`язків. Крім договорів і інших угод відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права й обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Частиною 2 ст. 205 Цивільного Кодексу України передбачено, що угода, для якої не встановлена обов`язкова письмова форма, враховується вчиненою, якщо поведінка сторін свідчить про їх волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідач не відмовлялася від послуг водопостачання у письмовій формі. Таким чином, поведінка відповідача свідчить про її волю до настання відповідних правових наслідків, а саме того факту, що послуги водопостачання і водовідведення вона отримувала. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. При цьому ст.150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 156 цього кодексу визначено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. Згідно з вимогами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875 від 24.06.2004 року (втратив чинність 01.05.2019) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 6 ч.1 ст. 20 цього Закону визначено, що споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII, яка введена в дію з 10.06.2018, визначено, що Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Пунктом 6 ч.1 ст.7 цього Закону визначено, що на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» №2918 від 10.01.2002 року споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно з абз.2 п.11, п. 18 Правил, плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до п.п.2 п. 17 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. №630, споживач зобовязаний повiдомляти виконавця про осiб, строк тимчасового проживання яких у квартирi (будинку садибного типу) перевищив мiсяць, а також протягом мiсяця про змiни, що вiдбулися у станi пiдсобного господарства i санiтарно-технiчного та iнженерного обладнання (за умови проведення розрахункiв за наданi послуги згiдно з нормативами (нормами) споживання) За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказане відповідає висновку Верховного Суду України, висловленому у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13. Аналогічний правовий висновок визначений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року по справі № 712/8916/17. Оскільки відповідач зареєстрована за вищевказаною адресою, користувалась послугами з централізованого водопостачання та водовідведення, відповідних документів, що остання не проживає за вказаною адресою не було надано позивачу, від надання послуг не відмовлялася, відсутні прилади обліку, нарахування здійснювались відповідно до законодавства на кількість зареєстрованих осіб та відповідно до встановлених норм споживання, як передбачено п.21 Правил, відповідно до якого, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. Таким чином, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за послуги з централізованого водопостачання і централізованого водовідведення та абонентського обслуговування обґрунтованими. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача га користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору в сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved