Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

17 грудня 2025 року до Перечинського районного суду Закарпатської області надійшов позов [PERSON] , поданий представником адвокатом Алексійчуком О.М., до відповідача [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач [PERSON] зазначає, що 07 червня 2023 року між ним, [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Боярської міської ради Фастівського району Київської області за актовим записом № 87, про що було видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Позивач вказує, що від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Також позивач посилається на те, що сумісне життя з відповідачем не склалося, між ними зникло взаєморозуміння, любов та повага, вони не розділяють відчуття сімейного комфорту, спілкування звелося до конфліктів. Шлюб існує лише формально. Спільного господарства не ведуть. Кожен з них має різні погляди на життя та ведення спільного господарства, крім спільної дитини їх нічого не пов`язує. Позивач вказує, що на даний час шлюбні відносини між подружжям припинилися, сімейні відносини не підтримуються, спільне господарство не ведеться. Майнові спори між ними відсутні. За таких обставин позивач вважає, що шлюб фактично розпався, примирення вважає неможливим, у зв`язку з чим змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому позивач просить розірвати шлюб, укладений між ним, [PERSON] , [INFO] та відповідачем [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований 07 червня 2023 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Фастівського району Київської області актовий запис № 87 (а.с.1-2). Ухвалою судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 22.12.2025 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 304/2897/25 в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений судом своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомлено, уточнень, доповнень до раніше заявлених позовних вимог на адресу суду позивачем [PERSON] не подано. Проте, 26.12.2025 року до суду позивачем подано заяву, в якій останній просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі, доповнень не має. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена судом своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомлено, проте на адресу суду подано [PERSON] заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, доповнень не має, відзиву (заперечень) щодо заявлених позовних вимог, на адресу суду відповідачем не подано. Враховуючи те, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до приписів ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалося. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи № 304/2897/25, з`ясувавши всі обставини по цій справі, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з наданих матеріалів, сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] 07 червня 2023 року уклали шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Боярської міської ради Фастівського району Київської області, актовий запис № 87, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , копія якого є в матеріалах даної справи (а.с.9). Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.08.2023 року (а.с.8). Подружні стосунки між сторонами припинені по причині розбіжностей характерів та різних поглядів на життя, відсутністю взаєморозуміння, що в цілому призвело до втрати почуття любові та взаємоповаги один до одного, у зв`язку з чим позивач звертається до суду з даним позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Чинним законодавством України передбачено право подружжя на розірвання шлюбу за позовом одного із них на підставі рішення суду: зокрема, положеннями ст.ст.104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1 Сімейного кодексу України (далі - СК України). Частинами 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст.111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх неповнолітньої дитини, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи вищенаведені законодавчі норми, виходячи з принципів об`єктивності, розумності, справедливості та доцільності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі та суд приходить до висновку, що дана сім`я розпалася остаточно та будь-яких підстав до її збереження судом не встановлено та відповідачем в судовому засіданні не доведено. Крім того, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням його до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Примушування до шлюбу не допускається, відповідно до приписів статті 24 СК України. А тому, подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу між сторонами суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування заявлених [PERSON] позовних вимог, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, викладені у позовній заяві свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, шлюбні стосунки сторони не підтримують, та будь-яких підстав до збереження сім`ї судом не встановлено та відповідачем в ході розгляду справи в суді не доведено, та формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що мають істотне значення, тому суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересах їх малолітньої дитини. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved