Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-01 00:00:00

Позивач, керівник Ужгородської окружної прокуратури Домніцький Ю. звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою в інтересах держави в особі Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Закарпатській області (Закарпатський рибоохоронний патруль та Ужгородської міської ради до відповідача [PERSON] , про відшкодування шкоди, завданої рибним запасам, за якою просить: -стягнути з [PERSON] ( [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , паспорт громадянина України [NUMBER] , виданий Ужгородським MB УМВС України в Закарпатській області 03.01.1996) в дохід держави шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в розмірі 3 128 грн. на казначейський рахунок: UA948999980313060106000007001, отримувач Головне управління Казначейства у Закарпатській області, код отримувача ЄДРПОУ) 37975895, призначення платежу 21081100: грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, для подальшого перерозподілу до спеціального фонду охорони навколишнього природного середовища Державного бюджету України (30 %) та до спеціального фонду охорони навколишнього природного середовища бюджетів Ужгородської міської ради (50%) та Закарпатської обласної ради в сумі (20 %); -стягнути з [PERSON] ( [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , паспорт громадянина України [NUMBER] , виданий Ужгородським MB УМВС України в Закарпатській області 03.01.1996) на користь Закарпатської обласної прокуратури (м. Ужгород, вул. Коцюбинського, 2а, код UA228201720343130001000018475, отримувач ЄДРПОУ Головне 02909967, управління Казначейства у Закарпатській області, МФО 820172) судові витрати, понесені по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 3028 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив наступне. 28.03.2024 близько 23:30 год. на околиці м. Ужгород, на річці Уж гр. [PERSON] всупереч вимогам ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», п.п. 1 п. 1 роз. 4 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №700 від 19.09.2022, грубо порушив правила рибальства, а саме здійснював лов риби забороненим знаряддям лову, а саме «сіткою-плутанкою», внаслідок чого зловив рибу річкову за видом тараня (плітка звичайна) у кількості 2 штуки, чим завдав матеріальної шкоди рибному господарству на загальну суму 3 128 гри. Вказане підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 005936 від 28.03.2024 року, складеним уповноваженою особою Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Закарпатській області, протоколом про виявлення, вилучення знарядь лову, іншого рибальського майна плавучих та інших транспортних засобів, риби та інших водних живих ресурсів, виявлених у порушника №005936 від 28.03.2024 року, розрахунком розміру шкоди, завданої рибному господарству внаслідок порушень правил рибальства та охорони водних біоресурсів. Згідно з розрахунком матеріальної шкоди до протоколу № 005936 від 28.03.2024, проведеним завідувачем сектору іхтіології, регулювання рибальства, меліорації та аквакультури Камінським Д.Є. , незаконним виловом цінних видів риб, а саме 2 тараней (пліток звичайних) [PERSON] завдано збитків рибному господарству у сумі 3 128 грн, що залишаються невідшкодованими на даний час. Розрахунок шкоди, заподіяної [PERSON] рибному господарству, проводився відповідно до Такс для обчислення розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) України (крім континентального шельфу України, виключної (морської) економічної зони України), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.09.2023 № 1042. Відповідно до п.п. 1 п. 1 роз. 4 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №700 від 19.09.2022 забороняється добування (вилов) сітками та пастками усіх типів та конструкцій, а також іншими сітковими знаряддями лову, за винятком раколовок конструкції «хапка» та підсак, встановлених цими правилами розмірами. Станом на час вчинення адміністративного правопорушення [PERSON] як користувач водних біоресурсів, що здійснює рибогосподарську діяльність в органах рибоохорони не зареєстрований, дозвіл на лов водних біоресурсів на умовах спеціального використання не отримував. Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 16.05.2024 по справі № 308/6534/24 [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, а саме «сітки - плутанки» у кількості 3 штук та незаконно добутих водних живих ресурсів: риби річкової «плітки звичайної» у кількості 2 штуки. Питання щодо відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу при розгляді справи про адміністративне правопорушення судом не вирішувалось. Зазначена постанова суду від 16.05.2024 у справі № 308/6534/24 не оскаржувалася і набрала законної сили 26.05.2024. Про обізнаність необхідності сплати грошових коштів у розмірі 3 128 грн свідчить підпис [PERSON] в протоколі про адміністративне правопорушення № 005936 від 28.03.2024. Крім того, Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Закарпатській області додатково повідомляло [PERSON] про необхідність сплати грошових коштів у розмірі 3 128 грн. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2025 справу було розподілено на суддю Наумову Н.В. За ухвалою від 14.07.2025 року судом було відкрите провадження у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження. Прокурор в судовому засіданні позов підтримав та просив його повністю задовольнити. В судове засідання 24.12.2025 року позивач та його представник не прибули, жодних письмових заяв до суду не подали. Відповідач та його представник до суду також не прибув, причини неприбуття не повідомив. Заслухавши прокурора, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши в судовому засіданні всі подані сторонами докази, суд дійшов до наступних висновків. Як вбачається з наданих суду доказів, а саме з постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.05.2024 року у справі № 308/6534/24 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП і призначене йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680,00 (шістсот вісімдесят) гривень, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, а саме «сітки-плутанки» у кількості 3 штуки, а також конфіскацією незаконно добутих водних живих ресурсів: риба річкова «плітка звичайна» у кількості 2 штуки. Стягнуто з [PERSON] судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 гривень. При цьому судом встановлено наступне. 28.03.2024 близько 23:30 год. [PERSON] , перебуваючи на околиці м. Ужгород, на річці Уж проводив лов риби забороненим знаряддям, а саме «сіткою-плутанкою», чим порушив п.п. 1 п.1 розділу IV Правил любительського рибальства, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП. Вина [PERSON] стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення № 005936 від 28.03.2024, даними протоколу №005936 про виявлення, вилучення знарядь лову, іншого рибальського майна, плавучих та інших транспортних засобів, риби чи інших водних живих ресурсів від 28.03.2024 року. Зазначена постанова у апеляційному порядку не оскаржувалася і набрала законної сили 27.05.2024. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Питання щодо відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу при розгляді справи про адміністративне правопорушення судом не вирішувалось. Згідно з розрахунком матеріальної шкоди до протоколу № 005936 від 28.03.2024, проведеним завідувачем сектору іхтіології, регулювання рибальства, меліорації та аквакультури Камінським Д.Є. , незаконним виловом цінних видів риб, а саме 2 тараней (пліток звичайних) [PERSON] завдано збитків рибному господарству у сумі 3 128 грн, що залишаються невідшкодованими на даний час. Відповідно до п.п. 1 п. 1 роз. 4 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №700 від 19.09.2022 забороняється добування (вилов) сітками та пастками усіх типів та конструкцій, а також іншими сітковими знаряддями лову, за винятком раколовок конструкції «хапка» та підсак, встановлених цими правилами розмірами. Станом на час вчинення адміністративного правопорушення [PERSON] як користувач водних біоресурсів, що здійснює рибогосподарську діяльність в органах рибоохорони не зареєстрований, дозвіл на лов водних біоресурсів на умовах спеціального використання не отримував. Про обізнаність необхідності сплати грошових коштів у розмірі 3 128 грн свідчить підпис [PERSON] в протоколі про адміністративне правопорушення № 005936 від 28.03.2024. Крім того, Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Закарпатській області додатково повідомляло [PERSON] про необхідність сплати грошових коштів у розмірі 3 128 грн. Крім того, позивачем 05.04.2024 року була направлена відповідачеві лист - претензія про відшкодування шкоди, яка залишилася без відповіді та виконання. Однак, відшкодування вказаної матеріальної шкоди відповідачем у добровільному порядку не здійснено, протилежного матеріалами справи не встановлено. Згідно з ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків, у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Статтею 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» визначено, що шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Водні біоресурси, що знаходяться у водних об`єктах (їх частинах), територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України (ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів»). Разом з тим, згідно зі ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Матеріалами справи підтверджено, що оскільки органи, уповноважені державою на захист інтересів держави та територіальної громади не здійснюють надані їм повноваження, до цього часу до суду з таким позовом не звернулися, даний позов подано прокурором у межах своєї компетенції, передбаченої ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. 56 ЦПК України в інтересах держави в особі Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Закарпатській області (Закарпатський рибоохоронний патруль) та Ужгородської міської ради.. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, оцінюючи досліджені докази, зважаючи на те, що відповідачем були порушені вимоги чинного законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, внаслідок чого завдані збитки, які не відшкодовані в добровільному порядку, суд приходить до висновку про обґрунтованість і доведеність заявлених позовних вимог, в зв`язку з чим позов підлягає до задоволення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, з відповідача на користь Закарпатської обласної прокуратури підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved