Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 496813206 від 28.12.2021 у розмірі 52447,10 грн, судовий збір в розмірі 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 28 грудня 2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем укладено договір кредитної лінії № 496813206 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Згідно умов кредитного договору первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 21500,00 грн на банківську карту № [NUMBER] відповідача, яку відповідач вказав у заявці при укладенні кредитного договору. 28 листопада 2018 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01. Первісний кредитор та ТОВ "Таліон плюс" на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги № 175 від 5 травня 2022 року, за яким від первісного кредитора до ТОВ "Таліон плюс" відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у реєстрі прав вимоги. 5 серпня 2020 року між ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" укладено договір факторингу № 05/0820-01. ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги № 9 від 30.05.2023 року, за яким від ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у реєстрі прав вимоги. 29 травня 2025 року ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" та позивачем укладено договір факторингу № 29/057/25-Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на загальну суму 52447,10 грн. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за кредитним договором. Загальна заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 52447,10 грн, яка складається з: 21500 грн - заборгованість по тілу кредиту; 30947,10 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Ухвалою від 22 вересня 2025 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. У позовній заяві представник позивача просить провести розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про визнання позову в частині тіла кредиту. Просив застосувати до спірних правовідносин приписи ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, 28 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладений договір кредитної лінії № 496813206, підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором MNV62М4W (далі - кредитний договір). Акцепт оферти позичальником (підписання договору одноразовим ідентифікатором) підтверджується довідкою щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога". Відповідно до п.1.1 кредитного договору, за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 21500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту "СМАРТ Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».. Відповідно до п.1.2. Сума Кредитного ліміту, вказана в п.1.1 Договору, це максимальна сума Кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні Позичальника.. Відповідно до п.1.3. Кредитодавець надає Позичальнику перший транш за Договором в сумі 21500,00 грн. одразу після укладення Договору, який має бути повернено до 27.01.2022 р. Відповідно до п. 1.4. Другий та решта Траншів з Договором надаються Позичальнику протягом Дисконтного періоду кредитування на умовах передбачений цим Договором. Відповідно до п. 1.5. Загальна сума Кредиту за цим Договором складається у сум Кредиту за всіма наданими Траншами, що отримані Позичальником протягом всього строку дії Договору. Відповідно до п.1.7. Позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого Позичальник може збільшувати суму Кредиту в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. Повернути суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання Позичальником першого траншу. Згідно з п.2.2.2.1. Позичальник зобов`язаний сплатити Кредит, проценти за користування ним, неустойку та інші нарахування, передбачені цим Договором. Переказ ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" коштів в сумі 21500,00грн на платіжну картку відповідача № 4441-11ХХ-ХХХХ-4677 згідно договору № 496813206 від 28.12.2021 підтверджується платіжним дорученням № de499229-b0a1-4a54-aa1b-ab85c2ee1be7 від 28.12.2021, довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» № 496813206/23052025/Є від 23 травня 2025 року. 28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» укладений договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого ТОВ "Таліон плюс" набуло права вимоги до, серед інших, боржника [PERSON] за кредитним договором № 496813206 від 28.12.2021 на загальну суму 52447,10 грн, що підтверджується договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, реєстром прав вимоги № 175 від 05.05.2022, актом звірки взаємних розрахунків станом зі сплати суми фінансування за реєстром прав вимоги № 175 від 5 травня 2022 року за договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, протоколом узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно реєстру прав вимоги № 175 від 5 травня 2022 року. 5 серпня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн фінанс" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Таліон плюс" уклали договір факторингу № 05/0820-01, за умовами якого ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" набуло права вимоги, зокрема до боржника [PERSON] за кредитним договором № 496813206 від 28.12.2021 на загальну суму 52447,10 грн, що підтверджується договором факторингу № 05/0820-01 від 5 серпня 2020року, реєстром прав вимоги №9 від 30 травня 2023 року, платіжною інструкцією № 4097 від 30 травня 2023 року про оплату за відступлення права вимоги. 29 травня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн фінанс" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" уклали договір факторингу № 29/05/25-Е, за умовами якого позивач набув право вимоги до, серед інших, боржника [PERSON] за кредитним договором № 496813206 від 28.12.2021 на загальну суму 52447,10 грн, що підтверджується договором факторингу № 29/05/25-Е від 29 травня 2025 року, реєстром боржників до договору факторингу № 29/05/25-Е від 29 травня 2025 року, актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №29/05/25-Е від 29 травня 2025 року, платіжними інструкціями № 243 від 4 червня 2025 року, № 245 від 4 червня 2025 року, № 246 від 5 червня 2025 року про оплату фінансування за відступлення права вимоги. За розрахунком позивача та згідно з випискою з особового рахунка за кредитним договором № 496813206 від 28.12.2021 заборгованість відповідача станом на 5 червня 2025 року становить 52447,10 грн та складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 21500,00 грн, заборгованості за процентами в сумі 30947,10 грн. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). За приписами ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно доумов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться. Згідно зі ст.611 ЦК України,у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За положеннями п.1 ч.1ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Докази повернення відповідачем кредиту та сплати процентів за користування кредитом в порядку та на умовах, передбаченими спірним договором, у справі відсутні. Оскільки всупереч наведеним нормам закону та умовам спірного договору відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором у встановлені ним строки, позовні вимоги про стягнення заборгованості щодо стягнення тіла кредиту належить задовольнити. [PERSON] призваний на військову службу під час мобілізації на посаду водія електрика взводу зв`язку запасного командного пунктувійськової частини [NUMBER] від 1 березня 2023 року, де служить по даний час. Вказане підтверджується копією довідки № 7/3976 від 12.08.2025 (форма 5), копією довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України № 8/728 від 28.08.2024, копією військового квитка серії [NUMBER] . Суд вважає за необхідне застосувати до даних правовідносин приписи передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" стосовно відповідача [PERSON] . Зокрема, відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції станом на 15.12.2020), - військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Застосування приписів п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" обумовлено самим фактом наявності статусу військовослужбовця у конкретної особи, їх застосування жодним чином не обумовлено відомостями про обізнаність банку щодо наявності в особи спеціального статусу. При цьому, за наявності позову про стягнення боргу за кредитним договором «суди повинні самостійно здійснювати перерахунок кредитної заборгованості з огляду на поширення на позичальника пільг, передбачених пунктом 15 статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (зменшити визначений банком обсяг заборгованості за тілом кредиту на суми зарахованих платежів на погашення штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом)». Даний висновок щодо застосування відповідних норм права висловлено, у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі № 642/548/21. Окремо слід відмітити, що положення п. 15 ст. 14 Закону не обмежують своє застосування виключно щодо позичальників за кредитними зобов`язаннями, поширюють свою дію на усі випадки нарахування санкцій та процентів за невиконання будь - яких зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, в тому числі банками. Частиною 9 статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" визначено, що військовослужбовці це особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час. Відповідно до абз. 5 ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Вирішуючи питання щодо меж дії особливого періоду в розумінні ЗУ "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 серпня 2020 року у справі № 813/402/17 дійшла висновку, що навіть за невведення у країні воєнного стану, особливий період, початок якого пов`язаний з моментом оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової чи прихованої), хоч і охоплює час мобілізації, однак не може вважатися закінченим лише зі спливом строку, протягом якого підлягали виконанню визначені у відповідному рішенні про мобілізацію заходи. Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу. На підставі Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 "Про часткову мобілізацію" з 18 березня 2014 року в Україні розпочався особливий період. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який продовжувався і діє на час розгляду справи. Тобто, введення та продовження строку воєнного стану у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України було визначено в законодавчому порядку і також є особливим періодом. Таким чином, з огляду на те, що відповідач перебуває на військовій службі у Збройних Силах України, він має право на визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" пільги, гарантії та компенсації, передбачені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", зокрема на звільнення від обов`язку сплачувати проценти за користування кредитом, штрафні санкції та пеню за невиконання зобов`язань за кредитним договором. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача процентів за користування кредитом слід відмовити. За правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 992,39 грн. Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч.2 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, серед іншого, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу до позовної заяви додано договір про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29 травня 2025 року, додаткову угоду № 25770497458 від 30 травня 2025 року до договору про надання правничої допомоги, акт прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги від 5 червня 2025 року, відповідно до якого вартість послуг становить 7000 грн. Враховуючи категорію та складність справи, ціну позову, обсяг наданих адвокатом послуг,

Outcome: partial