Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Ідея Банк» в особі Махашула Є.І. звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначив, що 02.05.2018 між AT «Ідея Банк» та гр. [PERSON] було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Згідно кредитного договору відповідач отримав кредит шляхом встановлення Кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № [NUMBER] . Згідно кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 200000,00 грн. Зі сплатою 24 % річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежі, у тому числі, процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором та графіком щомісячних платежів. Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно Кредитного договору. Однак, відповідач не виконує свої зобов`язання, передбачені договором кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 105134,33 грн., яка складається з наступного: прострочений борг 67439 грн. 32 коп.; прострочені проценти 37385 грн. 47 коп.; строкові проценти 309 грн. 54 коп., що також підтверджується копію виписки по рахунку. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з даним позовом. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 жовтня 2024 року, вказана справа надійшла до провадження судді Ніколенко Д.М. Ухвалою суду від 17 жовтня 2024 року вказану справу направлено за підсудністю до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 жовтня 2024 року, вказана справа надійшла до провадження судді Вікторович Н.Ю. Ухвалою суду від 31 жовтня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику з повідомленням сторін. Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 листопада 2024 року позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задовольнити. Стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк», суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 105 134,33 грн. та судовий збір. 13 жовтня 2025 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшла заява про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 листопада 2024 року, в якому останні просив суд скасувати вказане заочне рішення, в обґрунтування чого зазначив, що позивач не надав належних доказів отримання кредитних коштів у зазначеному розмірі, розрахунок заборгованості, на його думку, є сумнівним; позивачем не доведено розмір заявленої вимоги; позивачем не надано доказів направлення йому письмової вимоги; між сторонами тривають переговори щодо реструктуризації заборгованості, з частковим погашенням щомісячного боргу. Ухвалою суду від 27 листопада 2025 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення було задоволено, заочне рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 листопада 2024 року п вказаній справі скасовано та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику з повідомленням сторін. Ухвала суду від 27 листопада 2025 року була отримана відповідачем 03.12.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу суду 11.12.2025. 25 грудня 2025 року від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що відповідач не заперечує факту укладення кредитного договору, однак не погоджується з розміром заборгованості та належності доказів наданих позивачем. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено, 02.05.2018 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до укладеної між сторонами угоди С-408-007746-18-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки, банк відкрив відповідачу поточний рахунок [NUMBER] , п. 3.1 вказаної угоди встановлено, що максимальний ліміт кредитної лінії становить 200 000,00 грн. , пунктом 3.3 передбачено, що процента ставка за користування коштами кредитної лінії складає 24,00 % річних. (а.с. 14-16) У постанові Верховного Суду від 20.05.2022 у справі № 336/4796/18, вказано, що для стягнення боргу недостатньо надати кредитний договір та розрахунок заборгованості, потрібно надати і докази видачі кредиту. Це може бути: меморіальний ордер, виписка по рахунку, заява на видачу готівки, платіжне доручення, тощо. Такі документи повинні відповідати положенням Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Якщо кредитор не подає такі документи з позовною заявою, то суд повинен відмовити в задоволенні позову через недоведеність наявності заборгованості. Випискою по рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) вбачається, що [PERSON] користувався кредитними коштами, поповнював рахунок, остання сплата зарахування по Кредитному договору [PERSON] здійснено 21.05.2021 р. що підтверджує факт отримання кредитних коштів відповідачем. (а.с. 17-33) [PERSON] не повернений отриманий кредит у встановлений термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, у зв`язку з чим сума заборгованості, станом на 30.08.2024 року становить 105134,33 грн., яка складається з наступного: прострочений борг 67439 грн. 32 коп.; прострочені проценти 37385 грн. 47 коп строкові проценти 309 грн. 54 коп. Контр розрахунку відповідачем не надано. (а.с. 34) Суд не може погодитись із доводами відповідача проти заперечення розміру заборгованості. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору - ч. 1 ст. 95 ЦПК України. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (ст. 77-80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контрою під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України №75 від 04 липня 2018 року, передбачено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Вказаним положенням передбачено також, що форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. До вказаного висновку також прийшов Верховний Суд у своїй постанові від 25 травня 2021 року по справі №554/4300/16-ц (провадження 61-3689св21). Відповідач не надав суду свого власного контр розрахунку заборгованості, а лише не погодився із розрахунком заборгованості наданим позивачем, оскільки вважає визначений розмір заборгованості завеликим. Надана позивачем виписка по рахунку відповідача, в сукупності з іншими доказами, підтверджує обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість за ним, що узгоджується з детальним розрахунком та не спростовано будь-яким контр розрахунком з боку відповідача. 09.07.2024 року за вих. № 12.4.2/ С-408-007746-18-980 на адресу відповідача було направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. (а.с. 35, 36) Проте, станом на день звернення до суду заборгованість [PERSON] сплачена не була. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання заданим договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов кредитного договору. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог АТ «Ідея банк» в частині стягнення з відповідача заборгованості в 105134,33 грн., яка складається з наступного: прострочений борг 67439 грн. 32 коп.; прострочені проценти 37385 грн. 47 коп., строкові проценти 309 грн. 54 коп. Твердження відповідача на які він посилювався в заяві про перегляд заочного рішення спростовано дослідженими матеріалами справи інших доказів відповідачем не надано. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При зверненні до суду з цим позовом АТ «Ідея банк» сплачено 3028 грн. судового збору за подання позову, що підтверджується платіжним дорученням №6260815 від 19.09.2024 року (а.с.3). Приймаючи до уваги, що позов задоволено в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028 грн. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 16, 526, 530, 543, 549-552, 610, 1054, 1050 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved