Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду та просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача у її користь на підставі рішення Сокальського районного суду Львівської області від 26.07.2016р. №454/1864/16-ц в розмірі 1500грн. щомісячно на кожну дитину та надалі стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] та дочки [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх доходів та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що перебувала у шлюбі із відповідачем. За час спільного проживання у сторін народилася діти: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Сокальського районного суду від 26.07.2018р. у справі №454/1864/16-ц вирішено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 1500грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Протягом останніх років вона самостійно займається вихованням дітей, дбає про їхній належний духовний та фізичний розвиток, створила сімейну атмосферу любові та поваги, в якій зростають діти, забезпечує всім необхідним, в т.ч. житлом, несе витрати по організації їхнього навчання, забезпечення вікових потреб, організації дозвілля та відпочинку, а також виконує всі інші обов`язки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання дітей.. Також звертає увагу суду на те, що з часу присудження аліментів, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилась вартість життя. У зв`язку з чим визначений раніше судом розмір аліментів не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дітей, що свідчить про те, що майновий стан отримувача аліментів погіршився. Розмір аліментів визначений судом, у зв`язку з підвищенням вартості життя, не вистачає для належного утримання дітей. Ухвалою відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено розгляд справи в загальному порядку. Позивач в судове засідання не прибула, попередньо надала заяву суду про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання двічі не прибув, не повідомив суд про причини неявки, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, будь яких клопотань, пов`язаних з розглядом справи, не подав. За таких обставин, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядкуст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.76ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогамист.81ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено із матеріалів справи сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно рішення Сокальського районного суду Львівської області від 26.07.2016р. №454/1864/16-ц. За час сімейного життя у сторін народилася діти: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , про що свідчать копії свідоцтв про народження [NUMBER] та [NUMBER] . Дані факти знайшли своє підтвердження у матеріалах справи та не оспорюється ніким із її учасників. Згідно з рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 26.07.2016р. у цивільній справі №454/1864/16-ц встановлено, що судом присуджено розмір аліментів які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: сина [PERSON] та дочки [PERSON] у розмірі 1500,00 грн. щомісячно на кожну дитину і до досягнення дітьми повноліття. Дане рішення набрало законної сили та видано виконавчий лист. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначені ч.3 ст. 181 СК України, яка вказує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Вирішуючи питання про аліменти відповідно до ст. 183 СК України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. П.5 статті передбачає, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Конвенція ООН чч. 1, 2 ст. 27 про права дитини від 20.11.1989 року , яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. 17.05.2017 року Президент України підписав ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", згідно з яким внесено зміни до законодавчих актів України відповідно ч.2 ст. 182 СК України викладено в такій редакції: "Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку". Верховний Суд України у постанові від 05.02.2014р. зазначив, що право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Враховуючи, що витрати на утримання дітей не можуть в повній мірі забезпечуватися позивачем і розмір аліментів, які отримує позивач від відповідача за рішенням суду, не забезпечує в повній мірі гармонійного розвитку дітей, тому права дітей сторін на належне утримання з боку батька порушені, тому підлягають судовому захисту. Враховуючи, що усі обставини, які становлять предмет доказування, мають бути підтверджені визначеними у ч.2 ст.76 ЦПК України засобами доказування, суд вважає достовірно встановленими ті факти та обставини, які підтверджуються письмовими доказами, наданими до позову. Зокрема, що сторони мають спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] , спосіб утримання яких є предметом даного спору і на утримання яких з відповідача стягнуто аліменти згідно із рішенням Сокальського районного суду від 26.07.2016р., у зв`язку із чим на позивачку з якою проживають діти, покладено більший обсяг обов`язків по утриманню дітей, ніж на відповідача, що ставить сторони у нерівні умови. Таким чином, судом встановлено, що розмір сплачуваних відповідачем аліментів не достатньо та у неповній мірі забезпечує матеріальне становище дітей для їх гармонійного розвитку, що суперечить вимогам ч.2 ст.182 СК України. Відтак, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позов про зміну способу стягнення аліментів підлягає задоволенню. Згідно ст.183 СК України частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Системно аналізуючи норми матеріального права та надані сторонами докази, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням положеньст.ст.182,192 СК України, враховуючи фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved