Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі - ТОВ «ФК «Ейс») звернулося до П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що 24.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс кредит» (далі - ТОВ «Макс кредит») та [PERSON] укладено кредитний договір № 00-9689413 на суму 6 820,00 грн у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора 41825. На виконання умов кредитного договору, 24.03.2024 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через ТОВ «Платежі онлайн» на платіжну картку № [NUMBER]. 25.11.2024 між первісним кредитором та позивачем укладено договір факторингу № 25112024-МК/Ейс, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором, становить - 23 512,26 грн, яка складається з: 6 820,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 16 692,26 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 0,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Враховуючи вищезазначене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 23 512,26 грн, а також понесені судові витрати по справі зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. Згідно довідки по справі № 190/2189/25, долучені до позовної заяви додатки не були роздруковані у зв`язку з їх наявністю в електронному суді (а.с. 6). Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 22.10.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до [PERSON] про стягнення заборгованості направлено за підсудністю до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 14.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, частково задовольнивши клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів в АТ КБ «ПриватБанк». Представник позивача просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав, тому суд, відповідно до ст. 280-281 ЦПК України, вирішує справу у заочному порядку за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні в системі «Електронний суд», вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 24.03.2024 ТОВ «Макс кредит» та [PERSON] уклали договір кредитної лінії № 00-9689413, який підписаний [PERSON] , разом з Графіком платежів (Додаток № 1 до кредитного договору № 00-9689413 від 24.03.2024), електронним підписом одноразовим ідентифікатором 41825. Згідно умов договору, сума ліміту кредитної лінії складає: 6 200,00 грн, строк дії кредитної лінії: 360 календарних днів, зі сплатою процентів за користування кредитом, визначених договором, та зі сплатою одноразової комісії за надання кредиту у розмірі 620,00 грн. Також, 24.03.2024 [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором 69193 підписав Паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма). Довідкою про ідентифікацію підтверджується направлення ТОВ «Макс кредит» Бесчасному Р.О. на номер мобільного телефону [NUMBER] одноразового ідентифікатора 41825. Факт перерахування коштів 24.03.2024 в розмірі 6 200,00 грн на платіжну карту [PERSON] № [NUMBER] підтверджується Інформаційними довідками ТОВ «Платежі онлайн» та ТОВ «Макс кредит». Порядок отримання та надання коштів у кредит ТОВ «Макс кредит» регламентується Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Макс кредит» (нова редакція), затверджених наказом ТОВ «Макс кредит» № 05-01/24 від 05.01.2024. Згідно наданого ТОВ «Макс кредит» розрахунку заборгованості за догоровором № 00-9689413 від 24.03.2024 на дату 25.11.2024, заборгованість [PERSON] в загальній сумі становить 23 512,26 грн. 25.11.2024 ТОВ «Макс кредит» та ТОВ «ФК «Ейс» уклали договір факторингу № 25112024-МК/Ейс, у відповідності до умов якого, ТОВ «Макс кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «Ейс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Ейс» приймає належні ТОВ «Макс кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 25.11.2024 до договору факторингу № 25112024-МК/Ейс від 25.11.2024, ТОВ «ФК «Ейс» отримало право вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9689413 від 24.03.2024 у загальному розмірі 23 512,26 грн. Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором № 00-9689413 від 24.03.2024, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК «Ейс», станом на 01.10.2025 (включно), складає 23 512,26 грн, з яких: просрочена заборгованість за сумою кредиту - 6 820,00 грн; просрочена заборгованість за процентами - 16 692,26 грн. За правилами ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є: умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеном у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікаторомдані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1ст. 1077 ЦК України). Частиною 1 ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Як вбачається зі ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що між відповідачем та первісним кредитором укладено кредитний договір у належній формі та погоджені всі його істотні умови, відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань, а тому, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі та, з відповідача на користь позивача, підлягає стягненню заборгованість, що у загальному розмірі становить 23 512,26 грн. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи ,покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» та Адвокатським бюро «Соломко та партнери» 20.08.2025 укладено договір про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 та додаткова угода № 25770808799 до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025. В Акті прийому-передачі наданих послуг від 01.10.2025 зафіксовано обсяг робіт та послуг, наданих адвокатським бюро та їх вартість. Вказані обставини дають суду підстави для висновку, що доведено факт понесення позивачем витрат на правничу допомогу та їх розмір, а відтак, понесені позивачем витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 7000,00 грн. Понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн (а.с. 5зв.) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved