Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

МКП «Одеська теплоелектроцентраль № 2» звернулось до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що відповідач є споживачем теплової енергії, яка їй надається за абонентським номером № 103011013. Через несвоєчасну сплату за надані позивачем послуги відповідач за період з листопада 2021 року по серпень 2025 року має заборгованість в сумі 41227,49 грн., яку до теперішнього часу добровільно не сплатила. Просили стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електроенергію та понесені судові витрати по сплаті судового збору - 4122,45 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн.. В судове засідання позивач надав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду із заявою в якій проти позову не заперечувала, однак просила зменшити розмір витрат на правову допомогу через необґрунтованість розміру зазначеного в позові. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог МКП «Одеська теплоелектроцентраль № 2». Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем житлово-комунальних послуг, а саме теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . Для проведення розрахунків з МКП «Одеська теплоелектроцентраль № 2» на ім`я побутового споживача [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . За розрахунковий період листопад 2021 року - серпень 2025 року [PERSON] було надано послуги з опалення, вартість яких складає 41227,49 грн.. Судом встановлено, що МКП «Одеська теплоелектроцентраль № 2» є з 2017 року виробником, транспортувальником, постачальником теплової енергії та виконавцем послуг з теплопостачання (опалення) в м. Теплодар. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ч.1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За ч. 5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства, а також плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2021 року № 1011 затверджено Правила надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії». Відповідно до зазначених правил затверджено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання та який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному сайті КП «Одеська теплоелектроцентраль № 2» Пунктом 13 Правил встановлено, що послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги") може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Судом встановлено, що 01 жовтня 2021 року примірник індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії був оприлюднений на сайті позивача, тобто офіційному сайті КП «Одеська ТЕЦ-2». За таких даних індивідуальний договір вважається укладеним з 01 листопада 2021 року. Крім того, факт приєднання [PERSON] до умов договору підтверджується фактом отримання послуг з опалення. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст. ст. 610, 614 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до розрахунку заборгованості наданому позивачем, борг [PERSON] складає 41227,49 грн., що відповідачем не оспорюється. Розрахунок боргу проведено відповідно до встановлених рішенням виконкому Теплодарської міської ради від 16.11.2021 року № 135/В-2021 «Про встановлення одноставкових тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та тарифів на послугу з постачання теплової енергії, які надаються міським комунальним підприємством «Одеська теплоелектроцентраль № 2» тарифів та рішенням виконкому Теплодарської міської ради від 26 серпня 2022 року № 93/В-2022 «Про встановлення двоставкових тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та тарифів на послугу з постачання теплової енергії, які надаються міським комунальним підприємством «Одеська теплоелектроцентраль № 2», згідно якого двоставкові тарифи для населення продовженні з 01 січня 2022 року на термін протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано. З урахуванням всього вищевикладеного позивачем доведено, а відповідачем не спростовано наявність заборгованості зі сплати послуг за постачання теплової енергії та за абонентське обслуговування, а тому позовна заява МКП «Одеська теплоелектроцентраль № 2» підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо відшкодування судових витрат. Згідно зі статтею 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем під час пред`явлення позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 4122,45 грн., однак відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору повинен складати 3028 грн.. З урахуванням повного задоволення позову, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача у відшкодування судових витрат зі сплати судового збору підлягає 3028 грн., а 1094,45 грн. підлягає поверненню позивачу за його заявою з Державного бюджету. Також, позивачем заявлено до відшкодування витрати на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським об`єднанням, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження здійснення витрат пов`язаних з розглядом справи позивачем надано: - договір № 3/25-10 від 31 січня 2025 року про надання професійної правничої допомоги, укладений між МКП «Одеська теплоелектроцентраль №2» та ФОП [PERSON]. (адвокатом), за умовами якого виконавець зобов`язується надавати послуги з юридичного консультування та юридичного представництва, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги; - акт прийому-передачі наданих послуг від 27 серпня 2025 року, згідно якого сторонами погоджено, що правнича допомога відносно відповідача [PERSON] становить в сумі 5000,00 грн.. яка складається з певних складових за тарифами та погодинною оплатою. Згідно частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру. Судом приймається, що позивачем на підставі поданих доказів було отримано правничу допомогу на підставі договору № 3/25-10 від 31 січня 2025 року про надання правничої допомоги, яка пов`язана з розглядом даної справи. Разом з цим, відповідачем заявлено клопотання про зменшення судових витрат оскільки справа є типовою та адвокат Дударенко С.В. надає правову допомогу позивачу на постійній основі, що підтверджується договором. Сторона відповідача вважає, що витрати позивача на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є значно завищеними. З урахуванням всього вищевикладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн., та витрати на правову допомогу, з урахуванням позиції обох сторін щодо його розміру, у розмірі 2000 грн., що відповідає складності справи та пропорційності заявлених вимог.

Outcome: approved