Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

26 березня 2025 року до Новозаводського районного суду міста Чернігова надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на статті 150, 157, 164-166 СК України, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] проживали однією сім`єю із листопада 2008 року по листопад 2016 року. Під час проживання однією сім`єю у сторін народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . З грудня 2016 року сторони припинили проживати однією сім`єю та почали проживати окремо. Діти залишилися проживати разом із позивачем. Відповідач не приймає ніякої участі у вихованні дітей, не відвідує їх, не цікавиться їх здоров`ям, успіхами у навчанні. Судовим наказом Новозаводського районного суду міста Чернігова у справі № 751/5859/17 від 26.09.2017 з відповідача стягнуто на користь позивача на утримання дітей аліменти, проте аліменти не сплачувались жодного разу. Таким чином, [PERSON] самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дітей необхідно позбавити [PERSON] батьківських прав( том 1 а.с. 1-3). Ухвалою судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 08 липня 2025 року, в порядку частини першої статті 31 ЦПК України, позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, про позбавлення батьківських прав, передано за підсудністю на розгляд до Славутицького міського суду Київської області, яка надійшла до канцелярії суду 07 серпня 2025 року ( том 1 а.с. 31-32). Ухвалою судді від 11 серпня 2025 року позовну заяву було залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам пунктів 2, 10 частини третьої статті 175 ЦПК України, частини першої статті 177 ЦПК України( том 1 а.с. 39-41). Ухвалою судді від 05 вересня 2025 року після усунення недоліків прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче засідання у справі на 30 вересня 2025 року. Вказаною ухвалою судді залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Чернігівської міської ради ( том 1 а.с. 47-49). Ухвалою суду від 30 вересня 2025 року відкладено підготовче засідання на 15 жовтня 2025 року на підставі пункту 1 частини другої статті 198, частини п`ятої статті 223 ЦПК України (том 1 а.с. 78-79). Ухвалою суду від 15 жовтня 2025 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Військову частину [NUMBER] , та відкладено підготовче засідання на 05 листопада 2025 року на підставі пункту 2 частини другої статті 198 ЦПК України ( том 1 а.с. 98-101). Ухвалою суду від 05 листопада 2025 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 20 листопада 2025 року( том 1 а.с. 120-122). Ухвалою суду від 20 листопада 2025 року судовий розгляд справи було відкладено на 09 грудня 2025 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України ( том 1 а.с. 137-139). 09 грудня 2025 року в судовому засіданні за клопотанням представника третьої особи Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області оголошено перерву у судовому засіданні до 25 грудня 2025 року на підставі частини другої статті 240 ЦПК України( том 1 а.с. 204-214). Ухвалою суду від 25 грудня 2025 року долучено до матеріалів справи: копію висновку щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав, що є Додатком 2 до рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 18 грудня 2025 року № 678; копію Витягу з рішення Виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 678 від 18 грудня 2025 року «Про особисті немайнові права та обов`язки батьків та дітей»; копію інформації Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області № 79165-2025 від 17.10.2025; копію інформації КНП «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради № 01-12/725 від 26.09.2025; копію інформації Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області № 01-32/342 від 03.12.2025; копію довідки № 01-25/2-244, виданої 30.11.2025 Чернігівською гімназією № 35 Чернігівської міської ради; копію довідки про несплату аліментів № 55610155, виданої 26.11.2025 Центральним відділом державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, які надійшли від Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради 23 грудня 2025 року в підсистемі «Електронний суд» ( том 1 а.с. 245-248). Позивач [PERSON] в судовому засіданні, яке відбулося 09 грудня 2025 року, підтримав позовні вимоги та просив задовольнити, посилаючись на те, що вони з відповідачем [PERSON] з листопада 2008 року по листопад 2016 року проживали однією сім`єю. Під час спільного проживання в них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . В той час, як вони проживали разом, відповідач не займалася належним чином веденням домашнього господарства, протягом останніх років їх спільного проживання вона вживала пиво та часто перебувала у стані алкогольного сп`яніння. В листопаді 2016 року відповідач зібрала речі, покинула його та дітей і сказала, що пішла проживати до іншого чоловіка. З того часу вона не спілкується з дітьми, не вітає дітей з днем народження, не приймає участі у їх вихованні, не цікавиться їх навчанням та здоров`ям, не сплачує аліменти на утримання дітей. На даний час він проходить військову службу за мобілізацією у Збройних Силах України. Діти, поки він перебуває на службі, проживають разом із його матір`ю [PERSON] та батьком, які за ними доглядають. Коли він приїжджає у відпустку, то весь час проводить з дітьми. Де перебуває на даний час відповідач, йому невідомо. Перешкод у спілкуванні з дітьми відповідачу він ніколи не чинив, вона з власної ініціативи покинула дітей та перестала з ними спілкуватися. Враховуючи, що матір дітей не виконує свої батьківські обов`язки, то необхідно в інтересах дітей позбавити її батьківських прав. Проти ухвалення заочного рішення він не заперечує та просить вирішити справу на підставі наявних доказів у справі. Відповідач [PERSON] в судові засідання, призначені на 20 листопада 2025 року, 09 грудня 2025 року, 25 грудня 2025 року, не з`явилася, про дату, час та місце судових засідань повідомлялася за адресою зареєстрованого місця проживання, проте конверти із судовими повістками повернулися до суду не врученими з поштовою відміткою причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». У такому випадку [PERSON] , якій адресовано судову повістку разом з доданими документами, за зареєстрованим місцем проживання, вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце судових засідань відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України. Відзив на позовну заяву відповідач не надіслала, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не направила, причини неявки суд не повідомила. Представник Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, третьої особи у справі, [PERSON] в судовому засіданні, яке відбулося 09 грудня 2025 року, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Суду пояснила, що діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з батьком. Матір дітей [PERSON] самоусунулася від виконання батьківських обов`язків. 03.12.2025 Службою у справах дітей та сім`ї Виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області спільно з дільничним офіцером поліції ВП № 2 Вишгородського РУП було здійснено візит до [PERSON] за адресою зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] , проте двері квартири ніхто не відчинив. Зі слів сусідів їм стало відомо, що відповідача вони взагалі не бачили у вказаній квартирі. Враховуючи, що досліджені докази підтверджують факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, то в інтересах дітей необхідно позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її дітей. Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Чернігівської міської ради, третя особа у справі, свого представника в призначене судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. Військова частина [NUMBER] , третя особа у справі, свого представника в призначене судове засідання не направила, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного документу до електронного кабінету. Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, третя особа у справі, свого представника в призначене судове засідання не направило, про дату, час та місце судового засідання повідомлено належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного документу до електронного кабінету. 23 грудня 2025 року в підсистемі «Електронний суд» від начальника Управління (Служби) у справах дітей Чернігівської міської ради надійшла заява, в якій вона просила провести судове засідання, призначене на 25.12.2025, без участі представника. За наявності умов, передбачених статтями 280-281 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 09 грудня 2025 року суд ухвалив заочне рішення у справі ( том 1 а.с. 215-217). Свідок [PERSON] суду показала, що вона є матір`ю позивача [PERSON] та бабусею дітей: [PERSON] і [PERSON] . З листопада 2008 року її син та [PERSON] проживали однією сім`єю. Спочатку вони проживали всі разом, потім її син та відповідач почали проживати окремо в іншій квартирі. Коли вона приходила в гості до дітей, то бачила, що їх матір не належно вела домашнє господарство, не завжди в квартирі було прибрано та не завжди була приготовлена їжа для дітей. Старший син дуже часто просив забрати його до себе, оскільки йому не подобалась та атмосфера, в якій він жив. Також вона спостерігала останнім часом, що відповідач пила пиво та перебувала у стані алкогольного сп`яніння. З листопада 2016 року відповідач взагалі покинула її сина та дітей, зібрала речі та сказала, що йде проживати до іншого чоловіка. З того часу син та внуки переїхали проживати до неї, вона допомагає сину доглядати за дітьми, особливо на даний час, коли він проходить військову службу. Відповідач взагалі не цікавиться життям дітей, не відвідує їх, не цікавиться їх здоров`ям, навчанням в гімназії, не вітає їх з днем народження та не дарує їм подарунки, не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Перешкод у спілкуванні з дітьми ні вона, ні її син відповідачу ніколи не чинили. Де на даний час проживає відповідач, їй не відомо. Вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дітей. Неповнолітній [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з листопада 2016 року матір не проживає разом з ними, не спілкується, не телефонує їм, не цікавиться їх життям, успіхами у навчанні, не вітає з днем народження та не дарує подарунки. Він проживає з бабусею, дідусем та батьком і молодшою сестрою [PERSON] . На даний час батько проходить військову службу у Збройних Силах України, тому догляд за ним та його сестрою здійснюють бабуся та дідусь. Коли батько приїжджає у відпустку, то постійно проводить з ними час. Вважає, що матір необхідно позбавити батьківських прав, оскільки вона не виконує свої батьківські обов`язки, і він втратив з нею психоемоційний зв`язок. Малолітня [PERSON] в судовому засіданні підтримала намір батька позбавити батьківських прав її матір [PERSON] , оскільки вона її не бачила з 2016 року. Після того, як матір покинула їх з братом та батьком, вони почали проживати разом з батьком у бабусі та дідуся, а матір зовсім до них не приїжджає. Коли батько знаходиться на військовій службі, то доглядають за нею і братом дідусь та бабуся. Матір не цікавиться її життям, здоров`ям та навчанням. На даний час вона вже не бажає спілкуватися з матір`ю, яка відсутня в її житті, як близька людина. Відповідно до висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 вересня 2022 року у справі №1519/2-5034/11, та частин четвертої, п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, вислухавши вступне слово позивача та представника третьої особи - Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, показання свідка, заслухавши думку дітей щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача, вивчивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 06 грудня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, [PERSON] народився [INFO] у місті Чернігові, про що 07 квітня 2009 року складено відповідний актовий запис № 841. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] ( том 1 а. с. 4). Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 20 листопада 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, [PERSON] народилася [INFO] у місті Чернігові, про що 20 листопада 2013 року складено відповідний актовий запис № 2755. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] ( том 1 а. с. 5). Відповідно до довідки № 1037 від 03.03.2025, виданої Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради, Витягів з Реєстру територіальної громади № 2025/003134954 від 06.03.2025, № 2025/003134980 від 06.03.2025, № 2025/003135019 від 06.03.2025 [PERSON] , [INFO] , позивач у справі, та його діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] ( том 1 а.с. 8, 11-13). Згідно з довідкою Управління обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у місті Києві та Київській області від 25.06.2025 відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ( том 1 а. с. 29). Як вбачається з довідки Служби у справах дітей та сім`ї Виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області від 03.12.2025 № 01-32/342, 03.12.2025 Службою у справах дітей та сім`ї Виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області спільно з дільничним офіцером поліції Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області було здійснено візит до [PERSON] за її адресою реєстрації: [ADDRESS] . За вказаною адресою двері помешкання ніхто не відчинив, що унеможливило зробити акт обстеження умов проживання, з`ясувати ставлення [PERSON] щодо позбавлення її батьківських прав по відношенню до її дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , і визначити батьківський потенціал [PERSON] .. Зі слів сусідів [PERSON] їм невідома ( том 1 а.с. 241). Зі змісту довідки Чернігівської гімназії № 35 Чернігівської міської ради № 01-25/2-224 від 09.09.2024 видно, що за період навчання [PERSON] у навчальному закладі з 01.09.2020 по теперішній час мати до навчального закладу не приходила, класних та загальношкільних заходів не відвідувала, з класним керівником не спілкувалася. Батько, [PERSON] , спілкується з класним керівником, відвідує всі заходи, піклується про успішність дочки, забезпечує її всім необхідним для освітнього процесу, робить усе залежне від нього для створення необхідних умов проживання та всебічного розвитку дитини( том 1 а.с. 6). Згідно з довідкою Чернігівської гімназії № 35 Чернігівської міської ради № 01-25/2-220 від 09.09.2024 за період навчання [PERSON] у навчальному закладі з 01.09.2020 по теперішній час мати до навчального закладу не приходила, класних та загальношкільних заходів не відвідувала, з класним керівником не спілкувалася. Батько, [PERSON] , спілкується з класним керівником, відвідує всі заходи, піклується про успішність сина, забезпечує його всім необхідним для освітнього процесу, робить усе залежне від нього для створення необхідних умов проживання та всебічного розвитку дитини( том 1 а.с. 7). Довідкою Чернігівської гімназії № 35 Чернігівської міської ради № 01-25/2-244 від 30.11.2025 підтверджено, що за період навчання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 01.09.2020 по теперішній час мати, [PERSON] , до навчального закладу не приходила, класних та загально шкільних закладів не відвідувала, з класним керівником не спілкується, а також не контролює відвідування онлайн уроків дітьми, не надає конструктивну допомогу у навчанні. Вихованням дітей не займається. Батько, [PERSON] , спілкується з класним керівником, піклується про успішність дітей, забезпечує їх всім необхідним для освітнього процесу, робить усе залежне від нього для створення необхідних умов проживання та всебічного розвитку дітей ( том 1 а.с. 242). Відповідно до довідки № 01-22/725 від 26.09.2025, виданої КНП «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради, декларація з дитиною, [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] укладена з лікарем педіатром [PERSON] .. Про стан здоров`я [PERSON] піклується бабуся, яка приводить її на профілактичні огляди, батько перебуває в лавах ЗСУ. Мати не приводить та не звертається до лікарів за консультацією ( том 1 а. с. 240). Судом встановлено, що судовим наказом, виданим Новозаводським районним судом міста Чернігова 26.09.2017 у справі № 751/5859/17, стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з 07.09.2017 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вказаний судовий наказ перебуває на виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ВП № 55610155. Довідками Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 04.10.2024 та від 26.11.2025 підтверджено, що [PERSON] не отримував аліменти від [PERSON] .. Заборгованість зі сплати аліментів за період з 07.09.2017 по 31.10.2025 становить 339231,94 гривень( том 1 а.с. 9-10, 14, 243). Згідно з інформацією Чернігівського районного управління поліції ГУ НП в Чернігівській області № 79165-2025 від 17.10.2025 з метою встановлення місцезнаходження [PERSON] останню було перевірено по всім наявним облікам з використанням можливостей ЧРУП ГУ НП в Чернігівській області та встановлено, що відомості про перетин державного кордону України за останні 5 років відсутні, згідно даних РАЦС ( свідоцтво про смерть або інша інформація відсутні). Згідно Інформаційного Порталу Національної поліції України значиться адреса: [ADDRESS] , телефон [NUMBER] (вимкнений). Встановити місцезнаходження [PERSON] , [INFO] , не представилось можливим ( том 1 а.с. 239). Позивач у справі [PERSON] , [INFO] , проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] з 01.11.2024, що підтверджено витягом з наказу командира військової частини [NUMBER] ( по стройовій частині) № 324 від 01.11.2024 та довідкою т.в.о. командира військової частини [NUMBER] від 07.11.2024 № 479 (а. с. 86-87). Як зазначено у висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 18 грудня 2025 року № 678, орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Чернігівської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , по відношенню до її дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (том 1 а. с. 236-238). Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. За змістом частини першої статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-12 від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частини першої статті 18 вказаної Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною першою статті 27 цієї Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За змістом статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За правилом частини восьмої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог частини першої статті 164 СК України підставами позбавлення батьківських прав є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України, даних у пунктах 15, 16 постанови № З від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу до осіб, які умисно не виконують батьківських обов`язків, а тому повинні бути вагомі підстави для вжиття саме цього заходу. Як зазначено у частинах четвертій та п`ятій статті 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до положень статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, учасником якої є Україна, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (§ 57, § 58). У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100). Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява N 39948/06). Вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у його право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним. Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, суд з однієї сторони має розглянути правомірність втручання в право відповідача на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції. З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції). Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] з листопада 2016 року не проживає з дітьми: сином [PERSON] , [INFO] , та дочкою [PERSON] , [INFO] . Діти залишилися проживати з батьком за адресою: [ADDRESS] , де створенні належні умови для їх проживання. З листопада 2016 року відповідач життям та здоров`ям дітей не цікавиться, не приїжджає до них та не телефонує, матеріально допомогу на їх утримання не надає. В період з листопада 2016 року по даний час поведінка відповідача по відношенню до дітей не змінилася, оскільки мати відсутня в їх житті як близька людина, що призвело до втрати емоційних зв`язків між ними, про що зазначили діти: [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] в судовому засіданні під час заслуховування їх думки щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача. Суд зауважує, що відповідач свідомо обрала такі життєві умови, за яких відсутня її участь у вихованні дітей. Перебуваючи на відстані, відповідач мала усвідомлювати, що не зможе в достатній мірі піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, а тому несе відповідні ризики порушення нормальних життєвих зв`язків та передбачених законом наслідків невиконання батьківських обов`язків. Отже, відповідач свідомо не брала і не бере участі у вихованні дітей, не піклується про них, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує матеріально, не спілкується з ними в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти. Суд ураховує, що відповідач є тією особою, поведінка чи дії якої можуть свідчити про негативний вплив на дітей, а тому розрив із нею сімейних відносин буде відповідати інтересам дітей. Встановлені обставини свідчать про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, що не є порушенням статті 8 Конвенції, яка передбачає право особи на повагу до свого сімейного життя. ЄСПЛ у рішенні від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти Росії», заява N70879/11, встановив відсутність порушень національними судами Російської Федерації статті 8 Конвенції (право на повагу до приватного та сімейного життя), а також зауважив, що, якщо батько значний проміжок часу не підтримує стосунки з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантованого Конвенцією. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, що сприятиме забезпеченню якнайкращих інтересів дітей. Позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу спілкуватися з дітьми, бачитися з ними, звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Згідно зі статтею 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо зміниться поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 1 211,20 гривень, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1 211,20 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved