Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

До Миронівського районного суду Київської області звернулася представник позивача Доорошенко О.М. та просила суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області грошові коштии в сумі 7994,67 грн. та судовий збір в сумі 3028,00 грн. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що [PERSON] перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України у Київській області та одержує пенсію по інвалідності, згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Виплата пенсії Відповідачу здійснюється шляхом перерахування пенсійних коштів на його рахунок № [NUMBER] , відкритий в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», встановлена дата виплати 21 число. Відповідач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою за перерахунком пенсії по інвалідності від 26.06.2023 № 1183 відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII та додав відповідні документи. На підставі вищезазначеної заяви, яка опрацьовувалася за принципом екстериторіальності, в порядку єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів, пенсія Відповідача була перерахована з 28.03.2023. Згідно з абзацом 2 пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24.02.2023 № 168 (далі постанова від 24.02.2023 № 168) розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не може перевищувати 1500 грн. Проте при проведенні перерахунку пенсії перехід з одного виду пенсії на інший вид на підставі заяви Відповідача від 28.03.2023 розмір пенсійної виплати було встановлено без врахування вимог постанови від 24.02.2023 № 168, що призвело до невірного визначення розміру пенсії з 28.03.2023. Листом від 27.02.2025 № 1000-0308-5/26237 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області звернулося до Департаменту пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України з проханням надати дозвіл на макетну обробку пенсії [PERSON] для приведення її у відповідність. Листом від 02.04.2025 № 2800-030101-9/21951 Департамент пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України повідомив про надання можливості проведення перерахунку «Макетна обробка», після чого пенсійну справу Відповідача приведено у відповідність з 28.03.2023, здійснивши перерахунок його пенсії по інвалідності з урахуванням обмежень, встановлених постановою від 24.02.2023 № 168 з 01.03.2023. Враховуючи вищевикладене, утворилася переплата пенсії Відповідача за період з 28.03.2023 до 31.03.2025 у розмірі 7994,67 грн. З метою досудового врегулювання спору листом Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 15.04.2025 № 1000-0404-8/51017 Відповідача повідомлено про суму надміру виплачених коштів пенсії, а також надано реквізити для їх добровільного повернення. 14.07.2025 Відповідач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою, в якій повідомляє, що відмовляється повертати надміру виплачені кошти. Станом на 24.10.2025, Відповідачем у добровільному порядку не було повернено переплату пенсії в розмірі 7994,67 гривень. У судове засідання представник позивача не з`явилася до суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просить задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення, та вказала що переплата пенсії відбулася внаслідок вини самого позивача. Заслухавши пояснення представника відповідача, суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні, що відповідач [PERSON] перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію по інвалідності. Виплату пенсії отримує на картковий рахунок, відкритий в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», встановлена дата виплати 21 число. Відповідач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою за перерахунком пенсії по інвалідності від 26.06.2023 № 1183 відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII та додав відповідні документи. На підставі вищезазначеної заяви, яка опрацьовувалася за принципом екстериторіальності, в порядку єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів, пенсія Відповідача була перерахована з 28.03.2023. Проте при проведенні перерахунку пенсії перехід з одного виду пенсії на інший вид на підставі заяви Відповідача від 28.03.2023 розмір пенсійної виплати було встановлено без врахування вимог постанови від 24.02.2023 № 168, що призвело до невірного визначення розміру пенсії з 28.03.2023. Відповідно до експертного висновку від 27 березня 2023 року №34, [PERSON] має захворювання пов`язане з роботами по ліквідації наслідків на ЧАЕС (а.с. 8). Згідно виписки до акту огляду медико-соціальною комісією серії АВ №1090146, [PERSON] має третю групу інвалідності з 28 березня 2023 року, захворювання пов`язане з роботами по ліквідації наслідків на ЧАЕС (а.с. 11). Відповідачу було направлено вимогу про повернення переплаченої у зв`язку тим, що при перерахунку пенсії не було застосовано обмеження індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» та у відповідача виникла переплата пенсії за період з 28 березня 2023 року по 31 березня в сумі 7994,67 грн. (а.с. 15). Як вбачається із заяви [PERSON] від 14 липня 2025 року не погоджується повертати переплату пенсії (а.с. 7). Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно зі ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Пунктом 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, закон встановлює два виключення із загального правила, щодо повернення майна набутого без достатньої правової підстави: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Аналогічні за своїм змістом висновки про застосування статті 1215 ЦК України викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 22 січня 2014 року у справі № 6-151цс13, від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14, підстав відступити від яких Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц не встановила. Згідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, зокрема у випадку надання недостовірної інформації, взагалі ненадання відповідної інформації або наявності рахункової помилки зі сторони ПФУ при виплаті пенсії. ПостановоюПленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що лічильна (рахункова) помилка - це помилка, яка була допущена під час проведення арифметичних підрахунків. До лічильних помилок, наприклад, належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період. Допущена позивачем помилка може бути віднесена до рахункової помилки, оскільки помилка має характер неправильного підрахунку розміру пенсії, разом з тим, відповідачкою не подано до суду відзив на позовну заяву з відповідними доказами, а цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, тому, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав, передбачених ст. 1215 ЦК України, для стягнення з відповідачу виплаченої йому пенсії за період 28 березня 2023 року до 31 березня 2025 року в сумі 7994,67 грн. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст. ст. 79, 80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.1 ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам наданих позивачем в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Позивач при подачі позову до суду сплатив судовий збір в розмірі 3028,00 грн (а.с. 11). Згідно ч. 2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому, з відповідачки на користь позивача стягуються судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved