Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою, у якій вказує, що з 07 вересня 2018 року перебуває у шлюбі з відповідачем, в якому у них народилися троє дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між ними не склалося, в них виявилися різні характери та погляди на життя, шлюб та сім`ю, вони не можуть дійти згоди при вирішенні простих побутових питань. Шлюб носить формальний характер, подальше збереження сім`ї суперечить її інтересам. Тому просить шлюб розірвати, повернути їй дошлюбне прізвище та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з`явився, його представник адвокат Дикун І.В. подав письмову заяву якій позовні вимоги визнав та не заперечує щодо задоволення позову в повному обсязі. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд встановив наступне. 07 вересня 2018 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Баня-Березівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 07 вересня 2018 року (а.с. 6). У шлюбі в сторін народилися троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 13, 14, 15). Згідно зі статтею 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу (ч. 3 ст. 105 СК України). Згідно з ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення, спільно не проживають. Тому суд дійшов висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, а тому подальше його збереження суперечитиме їх інтересам. Відтак, враховуючи відсутність перешкод, передбачених статтею 110 СК України, беручи до уваги, що сім`я повинна будуватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які втрачені сторонами, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, з огляду на що позов слід задовольнити в повному обсязі. Також обґрунтованою є просьба позивачки про повернення їй дошлюбного прізвища, оскільки це право передбачене ст. 113 ЦК України. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У зв`язку із задоволенням вимог позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України, до стягнення з відповідача на користь позивачки підлягає сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved