Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

17.03.2025 р. АТ «Таскомбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 002/12277913-СК_SB від 27.10.2021 р. у розмірі 76415,56 грн та витрати по сплаті судового збору. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 27.10.2021 р. між сторонами було укладено кредитний договір № 002/12277913-СК_SB, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 49600,00 грн шляхом встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом - 37,00 % річних. З огляду на те, що відповідач не виконує зобов`язання за кредитним договором і має прострочену заборгованість, позивач вимушений був звернутись до суду за захистом свого порушеного права. Ухвалою від 09.06.2025 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі відповідачем отримано, про що свідчить відповідна відмітка у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. При цьому докази надсилання копії позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів за місцем проживання відповідача, зареєстрованим у встановленому законом порядку, позивачем додано до матеріалів позовної заяви, оскільки вона подана в електронній формі через електронний кабінет. Разом з тим, у встановлений в ухвалі строк відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 27.10.2021 р. між сторонами було укладено кредитний договір № 002/12277913-СК_SB, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 49600,00 грн шляхом встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом - 37,00 % річних. Станом на 21.02.2025 р. заборгованість за кредитним договором становить 76415,56 грн, яка складається з: 49431,87 грн - заборгованості по тілу кредиту; 26983,69 грн - заборгованості по процентах. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 цієї статті встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно з ч.1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Враховуючи, що між сторонами було укладено кредитний договір, умови якого позивачем були виконані, шляхом надання відповідачу кредитних коштів, останній взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 76415,56 грн, з яких: 49431,87 грн - заборгованості по тілу кредиту; 26983,69 грн - заборгованості по процентах. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн, а всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 78837,96 грн (76415,56 грн + 2422,40 грн).

Outcome: approved