Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

В Острозький районний суд Рівненської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу звернулась [PERSON] . В обґрунтування позову зазначає, що з 25 травня 1996 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрованийвиконкомом Оженинської сільської ради Острозького району Рівненської області (актовий запис № 13). Вказує, що від даного шлюбу вони мають двоє дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , які на даний час досягли повноліття. Зазначає, що подружні стосунки між ними не склалися, так як вони мають різні погляди на сімейне життя, між ними відсутні почуття любові, родинної близькості та взаєморозуміння. Шлюбне життя не склалося через несумісність поглядів на подружнє життя та сімейні цінності, що негативно впливає на неї. В сім`ї склалися такі відносини, при яких сумісне проживання стало неможливим. Останні сім років вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов`язків не мають. Вони не змогли побудувати сімейні відносини на почуттях взаємної любові поваги та взаємодопомоги, між ними втрачений інтерес один до одного. Зазначає, оскільки вона з відповідачем не змогли побудувати сімейні відносини між собою на почуттях взаємної любові, поваги, взаємодопомоги та довіри, їхній шлюб існує формально, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить її інтересам. Вказала, що відповідач розірвати шлюб в органах РАЦСу в добровільному порядку відмовляється, що спонукало її звернутися до суду з вищевказаним позовом. Просила позовні вимоги задовольнити, судові витрати залишити за нею. Ухвалою суду від 18.11.2025 року відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Позивачка в поданій до суду заяві просила позовні вимоги задовольнити, розглядати справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, зокрема шляхом розміщення оголошення на сайті Острозького районного суду веб-портал "Судова влади України" http://ost.rv.court.gov.ua/sud1713/, правом подати до суду відзив на позовну заяву не скористався, заперечень щодо позову до суду не подав, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст.131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця про\-живання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 25 травня 1996 року виконкомомОженинської сільської ради Острозького району Рівненської області (актовий запис №13), що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 25.05.1996 року. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Аналогічне положення містить ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] втратили почуття любові один до одного, на даний час шлюб фактично припинено, оскільки сторони протягом семи років разом не проживають, спільного господарства не ведуть, спроби відновити шлюбні відносини сторони не роблять. Таким чином, шлюб існує формально, а тому вбачаються підстави для його розірвання в судовому порядку. З доводів позивачки судом встановлено, що вона та відповідач зареєстровані за адресою : [ADDRESS] , проте проживають окремо. З матеріалів справи вбачається, що сім`я фактично розпалася, оскільки сторони спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов`язків не мають, подружніх стосунків не підтримують, що свідчить про формальне існування шлюбу, а відтак суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв`язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує формально. На даний час фактично шлюб припинено і подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Окрім того, суд бере до уваги, що позов про розірвання шлюбу було подано до суду 10.11.2025 року, сторони з клопотанням про надання строку на примирення до суду не звертались, у зв`язку з цим суд приходить до висновку про те, що у позивачки та відповідача було достатньо часу для прийняття виваженого рішення про необхідність розірвання шлюбу. На підставі ст.ст.105, 110, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved