Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом направлення 31.10.2025 позовної заяви через підсистему "Електронний суд" в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, яка надійшла до суду 03.11.2025. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем 22.02.2025 в електронній формі укладено кредитний договір №8827911, за умовами якого, позикодавець надав відповідачу кредит в розмірі 8300 грн. Вказує, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подачі позовної заяви, утворилась заборгованість у розмірі 19625,35 грн, з яких 8300 грн заборгованості за позикою, 7175,35 грн заборгованості за відсотками та 4150 грн заборгованості за пенею/неустойкою, чим порушуються права та інтереси позивача, до якого перейшли права за кредитним договором, як до нового кредитора, на підставі договору факторингу №16/10/25 від 16.10.2025 з додатками. У зв`язку з викладеним, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 19625,35 грн, з яких 8300 грн - тіло кредиту, 7175,35 грн - за відсотками, 4150 грн - за пенею/неустойкою, а також просив стягнути судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,4 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн. Ухвалою суду від 10.11.2025 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті; за клопотанням позивача в АТ КБ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" витребувано докази. На виконання ухвали суду 26.11.2025 від АТ КБ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" до суду надійшли витребувані докази. 27.11.2025 від представника позивача Ткаченко Ю.О. до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, яка ухвалою суду від 03.12.2025 прийнята до розгляду. В заяві про зменшення позовних вимог представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за договором кредиту №8827911 в розмірі 15475,35 грн, з яких 8300 грн заборгованості за основною сумою боргу та 7175,35 грн заборгованості за процентами, а також просить стягнути судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,4 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн. 08.12.2025 відповідачем [PERSON] до суду подано відзив на позов, який прийнятий до розгляду. У відзиві відповідач зазначає, що він не заперечує факт отримання ним кредиту та визнає наявність заборгованості, однак вважає заявлену суму завищеною та такою, що підлягає зменшенню. Після отримання позову позивач зменшив вимоги з 19625,35 грн до 15475,35 грн. Водночас, відповідач зазначає, що остаточна сума все одно є надмірною з огляду на такі обставини: нараховані проценти та платежі є непропорційними до суми користування кредитом; його матеріальний стан ускладнений, дохід нестабільний, що не дозволяє погасити заборгованість одноразово. Просив врахувати економічні умови, його реальний фінансовий стан, відсутність умисного ухилення від виконання зобов`язань, готовність до добровільного погашення боргу. У зв`язку з цим, просить суд додатково зменшити суму боргу до розумного та справедливого розміру. Також вказав, що навіть у разі задоволення позову та визначення остаточної суми боргу, він не має можливості сплатити всю суму одноразово. В зв`язку з чим, просив надати йому розстрочку виконання рішення суду строком на 6 місяців та встановити щомісячні платежі рівними частинами, що дозволить йому реалістично виконувати рішення суду та не погіршить його матеріального становища. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), що підтверджується довідкою про доставку судової повістки-повідомлення в електронному вигляді від 08.12.2025; 08.12.2025 представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки-повідомлення в електронному вигляді від 08.12.2025, клопотання про відкладення судового засідання або розгляд справи у його відсутність до суду не подавав. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною першою статті 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст. 625 ЦК України). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. У відповідності до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтями 1048 та 1049 ЦК України визначено що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Відповідно до ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Судом встановлено, що 22.02.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит №8827911. При цьому вбачається, що позичальником під час укладення кредитного договору пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи ВаnkID Національного банку. Далі, за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора "455724" на веб-сайті позикодавця, який позичальник отримала на свою електронну пошту [INFO], підписано (акцептовано) позицію про укладення укладення кредитного договору, отже кредитний договір №8827911 укладено відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Істотні умови договору такі як сума кредиту, строк, процентна ставка та відповідальність за невиконання/неналежне виконання зобов`язання погоджено в Договорі та додатковій угоді, які містять електронний підпис [PERSON] одноразовим ідентифікатором. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копією довідки ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» про ідентифікацію відповідача 22.02.2025; копією договору кредитної лінії №8827911 від 22.02.2025, укладеного між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем. Крім того, такі обставини щодо укладення кредитного договору та отримання коштів визнані відповідачем по справі. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 8300 грн строком на 360 днів з можливістю продовження строку кредиту, з кінцевою датою повернення кредиту 16.02.2026 під 0,95% за 1 день користування кредитом; одноразова комісія за надання кредиту становить 17,25% від суми наданого кредиту; орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 3194,73%; орієнтовна загальна вартість кредиту становить 3194,73 грн, неустойка 415 грн в день. Факт надання кредитних коштів відповідачу підтверджується: копією електронної платіжної інструкції №c71а5с07-677с-48сb-92b0f604dd від 22.02.2025 про перерахування коштів в розмірі 8300 на банківський картковий рахунок № [NUMBER] ; копією довідки від 14.10.2025, виданої ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНЕКСПРЕС" про перерахування коштів на вказаний ним номер платіжної карти позичальнику [PERSON] 22.02.2025 у розмірі 8300 грн на банківську карту № [NUMBER] ; копією довідки від 16.10.2025, виданої ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», про перерахування коштів [PERSON] за договором №8827911 від 22.02.2025; листом АТ «ПУМБ» від 18.11.2025 з випискою за період з 22.02.2025 по 25.02.2025 та звітом по рахунку [NUMBER] відкритого на ім`я [PERSON] , з яких слідує, що банком на ім`я [PERSON] відкрито зазначений рахунок, по якому емітована картка з № [NUMBER] , на яку 22.02.2025 надійшли кредитні кошти у розмірі 8300 грн. Як вбачається з наданих копії договору факторингу №16/10/25 від 16.10.2025 з додатками, укладених між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем по справі, копії реєстру прав вимоги №16/10/25-01 від 16.10.2025, копії платіжної інструкції №579939288.1 від 27.10.2025, копії реєстру прав вимог №16/10/2025 від 16.10.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» за плату, а останнє приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, в тому числі і до [PERSON] в розмірі 19625,35 грн. З наданих позивачем розрахунків заборгованості за кредитним договором станом на 24.10.2025 та копії розрахунку заборгованості первісного кредитора станом на 17.10.2025 вбачається, що [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 16.10.2025 має заборгованість у розмірі 19625,35 грн, яка складається із заборгованості: по тілу кредиту в розмірі 8300 грн, по відсоткам в розмірі 7175,35 грн та по пені в розмірі 4150 грн за період з 15.10.2025 по 24.10.2025. При цьому, позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідача пені. Заперечення відповідача щодо розміру заявлених вимог в частині стягнення суми відсотків за користування кредитом є безпідставними, оскільки такі відсотки нараховані згідно п. 6 кредитного договору за період з 22.02.2025 по 21.08.2025. Твердження відповідача про зменшення суми відсотків також є безпідставними, оскільки суд не може зменшувати розмір відсотків за користування кредитом на відмінну від неустойки, яку позивач не просить стягнути з відповідача. Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості, при цьому відповідач свого розрахунку суду не подав. Отже, в судовому засіданні встановлено, що первісний кредитор виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі, а також знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, відповідач протягом дії договору не сплачує кредит вчасно та у повному обсязі, а відтак, враховуючи викладене, суд задовольняє позов у повному обсязі. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно частин 1, 2, 4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 ст. 137 ЦПК України). Як вбачається з наданої позивачем платіжної інструкції №579941907 від 31.10.2025 та виписки про зарахування судового збору, останній за подання даного позову до суду сплатив судовий збір в розмірі 2422,4 грн, виходячи з розміру, встановленого пунктом 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", що підлягає відшкодуванню відповідачем. Також на відповідача слід покласти понесені позивачем витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, що підтверджується копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Ткаченко Ю.О., копією ордеру, копією акту приймання передачі справ на надання правничої допомоги від 25.08.2025, копією витягу з акту №5ФП від 21.10.2025, копією договору про надання правової (правничої) допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025. Отже, позивачем надані належні докази на підтвердження понесення витрат на правову допомогу у розмірі 4500 грн, які, у зв`язку з відсутністю клопотань про їх зменшення, слід стягнути в повному обсязі з відповідача. Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору судом не встановлено. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. Заява відповідача про розстрочення виконання судового рішення задоволенню не підлягає, оскільки відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження його поганого матеріального становища, про що він зазначив у відзиві на позов. Однак така відмова не позбавляє відповідача в подальшому звернутись з відповідною заявою до суду на стадії примусового виконання судового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved