Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

Позивач, ОКП «Донецьктеплокомуненерго» звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що, що відповідач є власником нежитлового приміщенняплощею 58,10 кв.м, яке знаходиться в багатоквартирному житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , та абонентом ОКП «Донецьктеплокомуненерго», користується послугами з опалення, однак не в повному обсязі оплачує вартість спожитих послуг, що порушує право позивача на отримання плати за надані послуги з теплопостачання у встановлений законодавством строк. Оскільки нежитлове приміщення відповідача знаходиться в багатоквартирному будинку, який приєднано до системи централізованого теплопостачання, тому він є споживачем житлово-комунальних послуг та на ці відносини поширюється дія Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Станом на дату подання до суду даної позовної заяви до позивача не надходило жодних звернень від власника нежитлового приміщення площею 58,10 м.кв., розташованого за адресою: [ADDRESS] , щодо не проведення стягнення за теплову енергію з наданням документів. У зв`язку з неналежним виконання відповідачем своїх зобов`язань, за період з 01.04.2020 по 01.10.2025 утворилась заборгованість за теплову енергію розмірі 122949,11 грн. Також у відповідача виникла заборгованість по платі абонентського обслуговування в сумі 1521,25 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України, на суму боргу за період з 01.04.2020 по 01.02.2022 нараховані інфляційні втрати в сумі 701,48 грн та 3% річних в сумі 193,82 грн. Просить суд стягнути з відповідача зазначені суми заборгованості, поштові витрати,пов`язані з поштовим відправленням кореспонденції в сумі 45 грн., та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у позовній заяві просила розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, уразі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов ОКП «Донецьктеплокомуненерго» підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником нежитлового приміщення площею 58,10 кв.м., що розташоване в багатоквартирному будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 25562201 від 14.08.2014, а також абонентом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго». Згідно довідки директора ВО ОКП «ДТКЕ» ЦППтаКО» Вострецової Г.Р. від 17 жовтня 2025 року станом на дату видачі даної довідки жодних звернень від [PERSON] приміщення якого розташоване за адресою: [ADDRESS] , щодо не проведення стягнення з наданням документів відповідно до Постанови КМУ «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022 № 206 (зі змінами) до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» не надходило. Згідно розрахунку заборгованості за теплову енергію за адресою: [ADDRESS] нежиле вбудоване приміщення № 3/офіс, опалювальна площа 58,10 кв.м., заборгованість відповідача [PERSON] за теплову енергію за період з 01.04.2020 по 01.10.2025 складає 122949,11 грн.; заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.10.2020 по 01.10.2025 в сумі 1521,25 грн.; 3 % річних за період з 01.04.2020 по 01.02.2022 в сумі 193,82 грн., та інфляційні втрати за період з 01.04.2020 по 01.02.2022, в сумі 701,48 грн. Частиною 3 ст. 13 Конституції України закріплено, що власність зобов`язує, вона не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Відповідно до вимог статі 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно статей 67 і 68, 162 Житлового кодексу України наймач (власник) зобов`язаний своєчасно щомісячно вносити квартирну плату й плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами. Зазначений обов`язок споживача також передбачений Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 із змінами) та Правилами надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 830. Положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. Відповідно до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать зокрема: 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Пунктом 6 ч. 1 ст. 1 вищевказаного закону визначено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Частиною першою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Згідно пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Також, згідно ч. 1 ст. 9 цього Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з п. 11 ч. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води). Такі витрати підлягають відшкодуванню за рахунок плати за абонентське обслуговування всіма співвласниками багатоквартирних будинків, незалежно від того, чи підключено їхнє приміщення до систем теплопостачання виконавця комунальної послуги. Розмір плати за абонентське обслуговування встановлено відповідно до вимог Постанови КМУ від 21 серпня 2019 року №808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами». Нарахування здійснюється щомісяця протягом року у фіксованому розмірі. Таким чином судом встановлено, що між сторонами фактично виникли договірні відносини щодо надання позивачем послуг відповідачам з теплопостачання. Позивач надавав відповідачу такі послуги, а відповідач прийняв їх. Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати за спожиті послуги з теплопостачання, які йому були надані позивачем, внаслідок чого утворилася заборгованість. Крім того, згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як зазначено у частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.04.2020 по 01.10.2025 у розмірі 122949,11 грн., заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.10.2020 по 01.10.2025 в сумі 1521,25 грн., інфляційні витрати за період з 01.04.2020 по 01.02.2022 у розмірі 701,48 грн., три проценти річних за період з 01.04.2020 по 01.02.2022 у розмірі 193,82 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню, сплачений ним судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Також позивачем по справі понесені поштові витрати, пов`язані з поштовим відправленням кореспонденції в сумі 45 грн., тому дані витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved