Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій просить суд стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість за кредитним договором № 10003080357 від 01.02. 2021 року у розмірі 58 669, 54 грн. та судові витрати по справі по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу (правову) допомогу адвоката. В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилався на те, що 01.02.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та [PERSON] укладений кредитний договір № 10003080357. Відповідач не виконував належним чином кредитні зобов`язання що призвело до виникнення заборгованості. Згідно договору факторингу № 10052024/1 від 10.05.2024 року ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» відступило право вимоги до відповідача за договором № 10003080357 від 01.02.2021 року на користь ТОВ «Діджи фінанс» у сумі 58 669 грн., з яких: заборгованість за кредитом становить 8 700 грн; заборгованість за відсотками 49 969,54 грн. У зв`язку з викладеним позивач звертається до суду. Ухвалою суду від 28.05.2025 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом/повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позові просив суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримав, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за її відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 01.02.2021 між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту № 10003080357, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 8 700 грн. кінцевим терміном повернення до 01.03.2021. 10.05.2024 між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу № 10052024/1, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» зобов`язується відступити ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги, зазначені в Реєстр прав вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» зобов`язується їх прийняти та сплатити ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором. Згідно витягу з Додатку до договору факторингу № 10052024/1 від 10.05.2024 року на момент відступлення прав вимоги заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 10003080357 від 01.02.2021 року складає 58 669 грн., з яких: заборгованість за кредитом становить 8 700 грн; заборгованість за відсотками 49 969,54 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Пунктом 5 частини 1статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. 2ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»(далі Закону) накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ст. 6 та ч. 4, 6 ст. 11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч. 8ст. 11 Закону у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 Цивільного Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що відповідач порушив умови кредитного договору, внаслідок чого позивач не може повернути кредитні кошти, які були видані останньому у тимчасове користування зі сплатою процентів за користування даними коштами. Судом також встановлено, що до теперішнього часу заборгованість за кредитом відповідачем не погашена, жодних доказів зворотного останньою суду не надано. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи, тому підлягають задоволенню, а заборгованість за кредитним договором № 10003080357 від 01.02.2021 в сумі 58 669 грн., з яких: заборгованість за кредитом становить 8 700 грн; заборгованість за відсотками 49 969,54 грн., підлягає стягненню. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір 2422,40 грн. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, також належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги № 42649746 від 01.01.2025, детальний описробіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" щодо стягнення кредитної заборгованості. Розмір здійснених позивачем витрат на правничу допомогу підтверджується належними доказами. Клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та будь-яких доказів їх неспівмірності від відповідача не надійшло. Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 9000 грн.

Outcome: approved