Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

20.10.2025 до Ржищівського міського суду Київської області надійшла вказана вище позовна заява АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "СЕНС БАНК" (далі - АТ "СЕНС БАНК". Позивач мотивував позовні вимоги тим, що 23.09.2019 між Акціонерним товариством «Альфа Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача 30 листопада 2022 року внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник [PERSON] зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого заборгованість за вказаним кредитним договором становить 152080,38 грн. З метою досудового добровільного врегулювання спору на адресу позичальника надіслано досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, дану вимогу відповідачем залишено без реагування. Відповідач [PERSON] свідомо не скористався своїм правом на дотримання строку для погашення заборгованості за кредитним договором, тому позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом. На підставі вищезазначеного позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ "СЕНС БАНК" заборгованість у розмірі 152080 грн 38 коп. та витрати на відшкодування судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 24.10.2025 відкрито провадження та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Матеріали справи містять докази надсилання копії позовної заяви з додатками на адресу відповідача. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві заявляв клопотання про розгляд справи без участі представника, проти заочного розгляду не заперечував, позовні вимоги підтримував. Крім того, 01.12.2025 надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника, проти заочного розгляду не заперечував, позовні вимоги підтримував (а.с.92-96). Відповідач [PERSON] копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви з додатками, судові повістки не отримав, рекомендовані листи з повідомленнями про вручення поштових відправлень, що надіслані на адресу місця реєстрації відповідача, повернулись на адресу суду без вручення адресату з приміткою листоноші: "адресат відсутній за вказаною адресою". У судове засідання відповідач не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся через оголошення про виклик на веб-сайті судової влади України в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Про причини неявки не повідомляв, заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, відзив на позов у встановлений судом строк, та клопотань про відкладення розгляду справи не надсилав. Відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України суд вирішив провести заочний розгляд справи. Обставини справи, встановлені судом. 23.09.2019 [PERSON] та АТ "Альфа-Банк", у подальшому назву АТ "Альфа-Банк" змінено на АТ "СЕНС БАНК", підписано оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії за наступними умовами: ліміт кредитної лінії - 200000 грн, процентна ставка - 35,99%, тип процентної ставки - фіксована (а.с. 48). Також між сторонами підписано паспорт споживчого кредиту та анкету- заяву (а.с. 48 (зворот),49). 12 серпня 2022 року позачерговими загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» прийнято рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про найменування АТ «Сенс Банк» внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. Вказані обставини підтверджені копією Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 30 листопада 2022 року. Відповідно до виписки по особовим рахункам АТ «Сенс Банк» та розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 25.03.2025 року загальна заборгованість відповідача становить 152080,38 грн, з яких: 93737,14 грн - заборгованість за тілом кредиту, 58343,24 грн - заборгованість по відсотках (а.с.58, 59-63). Згідно із списком згрупованих відправлень Укрпошта Стандарт та опису вкладення у цінний лист, 19.06.2025 та 24.07.2025 відповідачу на його поштову адресу, АТ «СЕНС БАНК» надіслало досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань. Однак, всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Норми права, застосовані судом. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли всіх істотних умов договору. За правилами ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Частиною першою статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст.ст. 1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Із змісту ст.ст. 1054, 1055 ЦК України слідує, що за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, відповідно до ст.ст. 549 - 552 ЦК України, що нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідачеві відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості. Належними та допустимими доказами у справі доведено, що позичальник [PERSON] не виконав взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість, яка повинна бути стягнута у судовому порядку. Отже, позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "СЕНС БАНК" до [PERSON] щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Факт сплати судового збору позивачем підтверджується меморіальним ордером № 977076 від 10.07.2025 про сплату судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. В порядку, передбаченому ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved