Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (далі- позивач) Ґедзь О.В. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі- відповідач) із вимогою про стягнення заборгованості за договором №8811979 в розмірі 18 536,50 грн, а також судові витрати у виді судового збору у в розмірі 2422.4 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що 14.03.2025 між ТОВ «1 Безпечне Агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів у кредит №8811979, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 5000,00 грн на строк 365 днів, зі сплатою процентів за ставкою 0,95 % в день. Договір підписано електронним підписом позичальника відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що визначено ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». На виконання умов договору №8811979 від 14.03.2025 року відповідачу було надано кредитні кошті у розмірі 5000,00 грн шляхом перерахування на банківський картковий рахунок. За вказаним договором позики позивач набув право вимоги на підставі договору факторингу№26/06/25 від 26.06.2025 який було укладено між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики №8811979 від 14.03.2025, що укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] . Відповідно до витягів з реєстру боржників ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права вимоги за договором позики укладеного з відповідачем на суму 18 536,50 грн , з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 2 897,50 грн сума заборгованості за відсотками,826,00 грн сума заборгованості за комісією, 9813,00 грн. сума заборгованості за пенею/неустойкою. Таким чином, позивач стверджує що набув право вимоги до відповідача за кредитним договором, який укладено з [PERSON] , а саме: за договором позики № 8811979 від 14.03.2025 та просить стягнути з відповідачки загальну заборгованість в сумі 18 536,50 грн. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 23.07.2025 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами у справі, у строки передбачені ст. 275 ЦПК України. Визначено відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Вказана ухвала двічі надсилалася відповідачу рекомендованим поштовим відправленням за адресою, за якою останній зареєстрований, поштове відправлення повернуте з відміткою «закінчення встановленого терміну зберігання», яка проставлена 14.08.2025, та 21.11.2025, що відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України потрібно вважати днем вручення цього судового рішення. Станом на 26.12.2025 відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходили. За відсутності таких клопотань, суд, у відповідності до ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу за наявними у ній матеріалами. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відзиву на позов та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до такого висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Як було встановлено під час розгляду справи, 14.03.2025 між ТОВ «1 Безпечне Агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , було укладено договір кредитної лінії (надійний) № 8811979, згідно з якого остання отримала грошові кошти в сумі 5000,00 грн строком на 365 днів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,95 %. Позичальник [PERSON] зазначив банківський рахунок №[NUMBER] для отримання грошових коштів від ТОВ «1 Безпечне Агентство необхідних кредитів». Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «738831». Позичальник також підтвердив, що до моменту підписання Договору він вивчив його та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті позикодавця, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення Договору, а також зазначену в Правилах процедуру і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування пролонгації, йому зрозумілі, що зазначено в пункті 4.2. До матеріалів справи долучено копію зазначених «Правил» які розміщені на сайті товариства у загальному доступі для ознайомлення всіх зацікавлених осіб і є публічною офертою Товариства до укладення договору. Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «1 Безпечне Агентство необхідних кредитів» свої договірні зобов`язання виконало належним чином, надавши [PERSON] можливість користуватися обумовленими фінансовими ресурсами, що підтверджується платіжною інструкцією ТОВ «ФК «Фінекспрес» від 26.06.2025 №18e628b6-7e0a-4ca3-ab92-4ef6672ab7e6 від 14.03.2025 року про перерахування коштів у сумі 5000,00 грн на банківську карту відповідача № [NUMBER] . На виконання ухвали суду про витребування доказів від АТ КБ «ПриватБанк» направив на адресу суду лист з інформацію №20.1.0.0.0/7-250804/77002-БТ від 13.08.2025, у якому зазначив, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту №[NUMBER] (IBAN [NUMBER] ) та надано виписку по рахунку №[NUMBER] за період 14.03.2025-17.03.2025, з якої слідує, що 14.03.2025 здійснено зарахування переказу на карту в сумі 5000,00 грн, інформація про платника відсутня. Із дослідженого письмового розрахунку суми заборгованості [PERSON] за договором позики № 8811979 від 14.03.2025, станом на 14.07.2025 року, за період з 25.06.2025 по 14.07.2025 заборгованість відповідача складає у загальній сумі 18 536,50 грн, яка складається з: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 897,50 грн. - сума заборгованості за відсотками, 9813,00 грн - заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею; 826,00 грн - заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією. Згідно з договором факторингу № 26/06/25 від 26.06.2025 який укладено між ТОВ «1 Безпечне Агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» клієнт передає (відступає) за плату факторові належні йому права вимоги, строк виконання за якими настав або виникне в майбутньому, до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Із долученої до матеріалів справи витягу реєстру прав вимоги №26/06/25-01 від 26.06.2025 до договору факторингу убачається, що [PERSON] вказаний у списку боржників під №285 за кредитним договором №8811979, за яким загальна сума заборгованості становить 18 536,50 грн. Мотиви та застосовані норми права. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Статтею третьою Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст.640 ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно з ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Отже, чинне законодавство України надає можливість укладати кредитні договори у формі електронного документу з використанням електронних підписів сторонами. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Отже, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором №8811979 виконало, що підтверджується письмовими доказами які містяться у справі, а саме: 14.03.2025 на емітовану банківську карту відповідача №[NUMBER] перерахувало [PERSON] 5000,00 грн. Суд оцінив докази за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для задоволення позову частково. Оскільки [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, проте погодилась на вказані умови під час ознайомлення та підписання кредитного договору, обов`язкові платежі в рахунок повернення кредитних коштів не здійснювала, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість у розмірі 8723,50 грн, що складається із залишку заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5000,00 грн., по процентам в розмірі 2897,50 грн, комісія у розмірі 826,00 грн, тому суд дійшов висновку що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» в цій частині є обґрунтовані та підлягають до задоволення. Разом з тим у стягненні з відповідача неустойки у розмірі 9813,00 грн за договором № 8811979 від 14.03.2025 потрібно відмовити, з огляду на таке. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Воєнний стан, який був введений на всій території України з 24 лютого 2022 року, діє досі. Крім того, умовами кредитного договору №8811979 від 14.03.2025 строк дії якого визначено до 13.03.2026 року, не передбачає нарахування неустойки, порядок та розрахунок якої позивач не доводить у розмірі 9813,00 грн. З огляду на викладене, відповідач звільняється від сплати штрафних санкцій, нарахованих за даним договором під час дії воєнного стану, вказані штрафні санкції підлягають списанню, внаслідок чого позов в цій частині задоволенню не підлягає. Встановивши такі обставини, враховуючи, що між сторонами по справі виникли кредитні правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», суд задовольняє частково та стягує на його користь заборгованість у розмірі 8723,50 грн. Щодо судових витрат. Згідно з платіжної інструкції №579937370.1 від 16.07.2025 при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1140,00 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн. Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Верховного Суду від 01.09.2021 у справі № 178/1522/18 зазначено, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1647,10 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial