Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі ТзОВ «Діджи Фінанс») звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23.05.2023 між ТзОВ «Слон Кредит» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту (далі Договір) №1034121, шляхом приєднання через підписання індивідуальної частини договору. Згідно з Договором відповідачу надається кредит у гривні строком на 731 день, з кінцевим терміном повернення 23.05.2025 (включно), а відповідач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним (орієнтовна реальна річна процентна ставка 258,83 % річних) та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Мета отриманн кредиту: (особисті) потреби. На підставі платіжного документу відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок у сумі 10000,00 гривень. 23.07.2024 між ТзОВ «Слон Кредит» та ТзОВ «Діджи Фінанс» було укладено Договір факторингу №2307-24, за умовами якого, ТзОВ «Слон» відступило право вимоги за кредитним договором №1034121 від 23.05.2023 на користь ТзОВ «Діджи Фінанс». Згідно із зазначеним Договором факторингу, сума боргу [PERSON] перед новим кредитором ТзОВ "Діджи Фінанс" становить 22752,02 грн та складається з наступного: 10000,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 12752,02 гривень - заборгованість за відсотками. На даний час, борг перед новим кредитором не погашений. З огляду на це, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 22752,02 грн та судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просив справу розглядати за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. (а.с. 45-46) Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином. (а.с. 47) У встановлений судом строк для подання відзиву на позовну заяву, відзив до суду не подала. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди представника позивача, враховуючи неявку відповідача без повідомлення її причин та неподання нею відзиву на позов, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 23.05.2023 між [PERSON] та ТзОВ «Слон Кредит» укладено Договір про надання споживчого кредиту №1034121, згідно з яким відповідач отримала кредит у сумі 10000,00 гривень на 731 день, з терміном повернення 23.05.2025. Фіксована процентна ставка складає: перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних), наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 100,00% річних. (а.с. 18) Згідно з умовами Договору факторингу №2307-24 від 23.05.2024 та витягом з Додатку до вказаного договору ТзОВ «Слон Кредит» було відступлено право вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №1034121 від 23.05.2023 на користь ТзОВ «Діджи Фінанс», сума боргу [PERSON] перед новим кредитором ТзОВ "Діджи Фінанс" становить 22752,02 грн та складається з наступного: 10000,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 12752,02 гривень - заборгованість за відсотками. (а.с.12, 21-22) Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України). Правилами абз.2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. У силу ч.1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Отже, електронний договір має містити всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним в зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що договір №1034121 від 23.05.2023 укладений між ТзОВ «Слон Кредит" та [PERSON] підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису, тобто його укладання між сторонами підтверджено належними та допустимими доказами. Без проставлення клієнтом відповідної відмітки про ознайомлення його з внутрішніми правилами, йому не був би доступний договір для ознайомлення та підписання. Інакше кредитний договір про надання грошових коштів між ТзОВ «Слон Кредит" та [PERSON] не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, оскільки відповідачем не надано доказів неукладання договору. 23.05.2023 між ТзОВ «Слон Кредит» та ТзОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 2307-24 про відступлення права вимоги за кредитними договорами, згідно реєстру боржників було передано право вимоги до відповідача. (а.с. 12) 31 липня 2024 року ТзОВ «Діджи Фінанс» на адресу [PERSON] надіслано досудову вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором. (а.с. 27) Як видно з долученого позивачем витягу з Реєстру боржників ТзОВ "Діджи Фінанс" набуло право вимоги до відповідача [PERSON] щодо заборгованості у розмірі 22752,02 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту 10000,00 грн, заборгованості по відсотках 12752,02 грн. Щодо обґрунтованості наведеного вище розміру заборгованості [PERSON] перед первісним кредитором ТзОВ «Слон Кредит», право вимогу за якою, згідно з Договором факторингу № 2307-24 перейшло до позивача ТзОВ «Діджи Фінанс», суд відмічає, що строк кредитування за кредитним договором №1034121, укладеним між ТзОВ «Слон Кредит» та [PERSON] становить 731 день, отже нарахована заборгованість по відсотках у сумі 12752,02 грн, є обґрунтованою та такою, що відповідає умовам договору. (а.с. 18-20) Крім цього, така сума заборгованості по відсотках відповідачем [PERSON] не оспорюється. Як видно з матеріалів справи, [PERSON] прострочила виконання зобов`язання з повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим, їй нарахована заборгованість, яка складається з тіла кредиту та відсотків за його користування. Зазначена у розрахунку сума заборгованості за нарахованими відсотками узгоджується з розміром відсоткової ставки, зазначеної в Договорі. Таким чином, нарахована заборгованість зі сплати суми тіла кредиту та відсотків є обгрунтованою, оскільки передбачена умовами Договору. Тому, проаналізувавши досліджені у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що обов`язок [PERSON] по поверненню кредиту та нарахованих відсотків за його користування, знайшов своє підтвердження у повному обсязі. Позивач, також просить стягнути з відповідача 6000,00 гривень витрат на правову допомогу. Відповідно до п.1 ч.1. ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження надання правової допомоги позивач надав копію договору про надання правової допомоги, акт про підтвердження факту надання правничої допомоги, детальний опис виконаних робіт. (а.с. 8, 14-16) Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (постанови Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 01 червня 2018 року у справі №904/8478/16). Суд, зважаючи на предмет позовних вимог та категорію справи, яка є малозначною за ціною позову, розгляд справи за відсутності позивача та його представника на підставі наявних матеріалів, а також враховуючи обсяг виконаної роботи адвокатом, дійшов висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивачем ТзОВ «Діджи Фінанс» сплачено судовий збір у сумі 2422,40 гривень, що об`єктивно підтверджується платіжною інструкцією від 01.08.2025 №1034121, тому з відповідача слід стягнути судовий збір у вказаній сумі. (а.с. 26) На підставі викладеного,

Outcome: approved