Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

Концерн «Міські теплові мережі» звернувся з позовом до [PERSON] в якому просять стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, постачання теплової енергії та гарячої води, що надавались за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.11.2021 року по 31.04.2025 року включно в сумі 25451,16 гривня та судовий збір. Ухвалою суду від 04.08.2025 року відкрите провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників. Відповідач у наданий судом строк своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було. В ході розгляду справи позивачем заяви чи клопотання не подавались. При дослідженні матеріалів справи встановлено наступне. За відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру [PERSON] , [INFO] , з 11.06.1975 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За розрахунком позивача за період з листопаду 2021 року по квітень 2025 року включно за адресою [ADDRESS] , надавались послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії, які оплачувались не в повній мірі та несвоєчасно, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 25451,16 гривня. Згідно з довідкою щодо заборгованості за надані послуги, власник [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] , зареєстрована з 14.07.2016 року, є власником квартири згідно ДРРП, особовий рахунок: [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] . Заборгованість за послуги з постачання ТЕ та ГВП за період з 01.11.2021 року по 30.04.2025 року складає 25451,16 гривню. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. При цьому згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189 від 09.11.2017 року визначено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Статтею 1 Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання передбачено визначення кінцевого споживача комунальної послуги як особи, яка здійснює кінцеве споживання комунальної послуги для власних потреб та є стороною договору про надання відповідної комунальної послуги як споживач (або є співвласником багатоквартирного будинку, об`єднання співвласників або управитель якого уклали відповідний договір про надання комунальної послуги в інтересах співвласників) згідно із Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Відповідно до ст. 7 ч. 2 Закону України № 2189, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору, відповідно до положень ст. 9 Закону України № 2189. Відповідно до ст. 9 ч. 3 Закону України №2189, дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Рахунок на оплату спожитих послуг надається споживачу щомісяця на безоплатній основі відповідно до статті 8 Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання. Позивач в обґрунтування заявлених до відповідачів вимог посилався на те, що [PERSON] є власником квартири та споживачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, постачання теплової енергії та гарячої води, які надаються за адресою: [ADDRESS] . Натомість, інформація щодо реєстрації місця проживання відповідача за адресою надання послуг Концерном, а саме: [ADDRESS] , відсутня та [PERSON] з 11.06.1975 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Також позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідач є власником чи користувачем квартири або користувачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, постачання теплової енергії та гарячої води, що надаються за вказаною адресою. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про не доведення позивачем того, що саме [PERSON] є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, постачання теплової енергії та гарячої води у розумінні чинного законодавства, тож підстав для задоволення позову суд не вбачає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed