Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

І. Суть справи. Заступник керівника Прилуцької окружної прокуратури в інтересах держави, в особі Ладанської селищної ради звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за землю. Мотивує позовні вимоги тим, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, об`єкт нерухомого майна загальною площею 91.8 кв.м. розташований за адресою: [ADDRESS] , з 11.07.2013 належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору дарування № 1763 від 11.07.2013. Нежитлова будівля, що розташована за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 101971174241), розміщена на земельній ділянці, площею 0,0240 га, кадастровий номер якої 7424183700:02:000:0280, цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, для обслуговування магазину. Незважаючи на те, що право власності на нежитлову будівлю [PERSON] набула 11.07.2013, однак, станом на листопад 2024 року, з заявами ні до Івковецької сільської ради (до 2022 року), ні до Ладанської селищної ради про відведення земельної ділянки у користування остання не зверталась. Як наслідок, договір оренди вищезазначеної земельної ділянки станом на дату подачі позовної заяви, не укладено та не зареєстровано, грошові кошти за використання земельної ділянки з кадастровим номером 74241 83700:02:000:0280 [PERSON] не сплачувались. Отже, [PERSON] з 11.07.2013 до теперішнього часу не набула права користування на земельну ділянку загальною площею 0,0240 га. з кадастровим номером 7424183700:02:000:0280, що розташована за адресою: [ADDRESS] , а тому, використовує земельну ділянку під об?єктом нерухомості без достатніх правових підстав та без сплати коштів за її використання. Земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі правовий висновок викладений також в постанові Верховного Суду від 12.2020 року у справі N?922/981/18). З аналізу інформації з Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером 7424183700:02:000:0280 площею 0,0240 га сформована та зареєстрована в Державному земельному кадастрі. Власником земельної ділянки площею 0,0240 га з кадастровим номером 7424183700:02:000:0280 на даний час є територіальна громада в особі Ладанської селищної ради (правонаступник Івковецької сільської ради) на підставі ст. 82 3К України. Таким чином, [PERSON] у період часу з липня 2013 по листопад 2024, зважаючи на належність на праві власності нерухомого майна, фактично користувалася земельною ділянкою з кадастровим номером 7424183700:02:000:0280 площею 0,0240 га, без достатньої правової підстави, а тому відповідно до положень ст. 1212, 1214 Цивільного кодексу України повинна відшкодувати Позивачу всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна. Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку вказаної земельної ділянки, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: у 2024 році - 86 841,60 грн.З 2013 по 2016 рік нормативна грошова оцінка земельної ділянки за період з 2013 року по 2016 рік не проводилась. Разом з цим, нормативно-грошова оцінка 1кв.м. земельної ділянки з кадастровим номером 7424183700:01:000:0280 становить станом на 01.01.2017 - 197,51 грн. 01.01.2018 - 197,51 грн., 01.01.2019 - 197,51 грн., 01.01.2020 - 197,51 грн. 01.01.2021 - 197,51 грн., 01.01.2022 - 217,26 грн,01.01.2023 - 250,52 грн. Таким чином, вартість земельної ділянки у 2017-2021 роках становила 47 402,40 грн.; у 2022 році становила - 52 142,40 грн; у 2023 році - 60 124,80 грн. У відповідності до п. 5.5 Положення про земельний податок, що затверджувалось рішенням 6 сесії 7 скликання Івковецької сільської ради від 20.05.2016, рішенням 14 сесії 7 скликанняІвковецької сільської ради від 22.05.2017, рішенням 21 сесії 7 скликання Івковецької сільської ради від14.06.2018, рішенням 29 (позачергової) сесії 7 скликання Івковецької сільської ради від 26.06.2019 та рішенням 38 сесії 7 скликання Івковецької сільської ради від 25.06.2020, встановлено, що орендна плата встановлюється у договорі оренди між орендодавцем (власником) та орендарем в розмірі не менше 3 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. У відповідності до п. 5.5 Положення про порядок справляння плати за землю на території Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, затвердженого рішенням 12 сесії 8 скликання Ладанської селищної ради № 9 від 05.07.2021 встановлено, що орендна встановлюється у договорі оренди між орендодавцем (власником) та в розмірі не менше 12 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. З огляду на зазначене, розрахувати розмір доходу за використання [PERSON] земельної ділянки з липня 2013 року по квітень вбачається за можливе, оскільки відсутня інформація про нормативно оцінку ділянки. Разом з цим, розмір доходу за використання [PERSON] земельної ділянки у період з 02.04.2017 до 30.11.2024 земельної площею 240 кв. м, кадастровий номер якої 7424183700:02:000:0280 склав 29 781,52 грн. Таким чином, належним позивачем у даній справі є Ладанська селищна рада, у комунальній власності якої перебуває земельна ділянка, яку без належно оформленого та зареєстрованого права оренди, використовувала [PERSON] , розмір збережених [PERSON] коштів від безпідставно набутого майна склав 29 781,52 грн. Тому позивач просить стягнути безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 29 781,52 грн, а також витрати по сплаті судового збору у сумі 3028 грн. Крім того, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, об?єкт нерухомого майна загальною площею 98 кв.м. розташований за адресою: [ADDRESS] , з 19.12.2016 належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору дарування № 3392 від 19.12.2016. Нежитлова будівля, що розташована за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 1123080574241), розміщена на земельній ділянці, площею 0,0499 га, кадастровий номер якої 7424184303:03:000:0059, цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, для обслуговування магазину. Незважаючи на те, що право власності на нежитлову будівлю [PERSON] набула 19.12.2016, однак, станом на листопад 2024 року з заявою до Ладанської селищної ради про відведення земельної ділянки у користування остання не зверталась. Як наслідок, договір оренди вищезазначеної земельної ділянки станом на дату подачі позовної заяви, не укладено та не зареєстровано, грошові кошти за використання земельної ділянки з кадастровим номером 7424184303:03:000:0059 [PERSON] несплачувались. Отже, [PERSON] у період часу з 19.12.2016 до теперішнього часу не набула права користування на земельну ділянку загальною площею 0,0499 га з кадастровим номером 7424184303:03:000:0059, що розташована за адресою: [ADDRESS] , а тому, використовує земельну ділянку під об?єктом нерухомості без достатніх правових підстав та без сплати коштів за її використання. У той же час встановлено, що [PERSON] , маючи у приватній власності нежитлову будівлю загальною площею 98 кв. м за адресою: [ADDRESS] , в період часу з 19.12.2016 до 30.11.2024 користувалася земельною ділянкою з кадастровимномером 7424184303:03:000:0059 площею 0,0499 га, призначеною дляобслуговування вказаної нежитлової будівлі, без оформленого договору оренди на неї з Ладанською селищною радою та державної реєстрації такого права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі (правовий висновок викладений також в постанові Верховного Суду 10.02.2020 року у справі N?922/981/18). З аналізу інформації з Державного земельного кадастру земельна для з кадастровим номером 7424184303:03:000:0059 площею 0,0499 га сформована та зареєстрована у Державному земельному кадастрі. Власником земельної ділянки з кадастровим номером 7424184303:03:000:0059 площею 0,0499 га є територіальна громада в особі Ладанської селищної ради на підставі ст. 82 ЗК України. Таким чином, [PERSON] у період часу з грудня 2016 листопад 2024, зважаючи на належність на праві власності нерухомого майна, фактично користувалася земельною ділянкою з кадастровим номером 7424184303:03:000:0059 площею 0,0499 га, без достатньої прав підстави, а тому відповідно до положень ст. 1212, 1214 ЦКУ повинна відшкодувати Позивачу всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна. Відповідно до витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 499 кв. м, кадастровий номер якої 7424184303:03:000:0059, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: у 2024 році - 262 715,76грн.; у 2023 році - 249 876,27 грн. У відповідності до п. 5.5 Положення про порядок справляння плати за землю на території Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, затвердженого рішенням 12 сесії 8 скликання Ладанської селищної ради № 9 від 05.07.2021 встановлено, що орендна плата встановлюється у договорі оренди між орендодавцем (власником) та орендарем в розмірі не менше 12 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. З огляду на зазначене, розрахувати розмір доходу за використання [PERSON] земельної ділянки з грудня 2016 року по грудень 2021 не вбачається за можливим, оскільки відсутня інформація про нормативно грошову оцінку ділянки. Разом з цим, розмір доходу за використання [PERSON] земельної ділянки № 7424184303:03:000:0059у період з 01.01.2022 до 30.11.2024 склав 78 911,95 грн. Тому, позивач просить стягнути безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у розмірі78911,95 грн з [PERSON] ,а також витрати по сплаті судового збору у сумі 3028 грн. Таким чином, відповідач використовує земельні ділянки без виникнення права користування та без державної реєстрації такого права, внаслідок чого вона зберегла у себе майно - грошові кошти, які прокурор просить суд стягнути з неї на підставі ст. 1212 ЦК України. ІІ. Стислий виклад заперечень відповідача. Відповідач [PERSON] надала до суду відзив, у якому зазначила, що вимоги Позивача, викладені в позовній заяві, нею не визнаються в обсязі заявленої площі 0,024 га щодо земельної ділянки з кадастровим ноером7424183700:02:000:0280 з тих причин, що на зазначеній земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] розташована нежитлова будівля магазину, на яку [PERSON] набула право власності 11.07.2013 р. на підставі Договору дарування. Кадастровий номер 7424183700:02:000:0280 було отримано в результаті укладення Договору оренди земельної ділянки між Івковецькою сільською радою та [PERSON] (її мамою), яка на той час володіла нежитловою будівлею розташованою у [ADDRESS] . Згідно технічної документації з проекту відведення земельної ділянки, виготовленої ПП "Прилуки-Геоцентр" для [PERSON] , погодження меж сільським головою Черепом М.П. та начальником управління Держкомзему у Прилуцькому районі Чернігівської області Зінченко К.М., площа земельної ділянки з кадастровим номером 7424183700:02:000:0280 становила 0,0240 га, а її межі дозволяли вільний доступ до згаданої вище будівлі з фронтальної сторони, з лівої бічної та тильної сторони будівлі - у межах двох метрів. З правої бічної сторони будівля належала іншому власнику.По факту, користування зазначеною земельною ділянкою в обсязі погоджених межнеможливе по причині відсутності доступу до бічної та тильної сторін будівлі через забудову кам?яним парканом та кам?яною будівлею з лівого боку,з правого боку примикає будівля під назвою" Гостинний двір", до якої примикає бетонний паркан з воротами, який далі примикає до цегляного паркану. Згідно з Актом перенесення меж земельних ділянок в натурі (на місцевість), (кадастровий номером 74241837000:02:000:0280 для обслуговування магазину [ADDRESS] від 10 березня 2025 р., виданим КП "Прилуцьке МБТ":з?ясувалося, що межі неможливо винести у зв?язку з тим, що на частині вищевказаної ділянки розміщені споруди та нежитлові будівлі інших власників, а також частина автомобільної дорогизагального користування. Тобто було виявлено, що сформована земельна ділянка з кадастровим номером 7424183700:02:000:0280 не співпадає з земельною ділянкою фактичного користування. Площа формованої ділянки 0,0240 га, а фактичне користування площею 0,0159 га. З огляду на вищезазначене, відповідач просить суд визначити ціну позову за справою за фактичне використання площі земель ділянки з кадастровим номером 7424183700:02:000:0280, а саме- 0,0159 га, а також просить зменшити розмір по сплаті судового збору, оскільки є інвалідом ІІІ групи (а.с. 122-150). Також надала заяву про добровільне відшкодування безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером 7424184303:03:000:0059, розташовану за адресою: [ADDRESS] , у розмірі 78911,95 грн (а.с. 154). ІІІ. Встановлені судом обставини. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомості про об?єкт нерухомого майна, загальною площею 91.8 кв.м. розташований за адресою: [ADDRESS] , з 11.07.2013 належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору дарування № 1 763 від 11.07.2013 (а.с. 11-13). Нежитлова будівля, що розташована за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 101971174241), розміщена на земельній ділянці, площею 0,0240 га, кадастровий номер якої 7424183700:02:000:0280, цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, для обслуговування магазину (а.с. 14-15). Таким чином, [PERSON] набула право власності на нежитлову будівлю 11.07.2013. Матеріали справи не містять жодних доказів звернення відповідача до Івковецької сільської ради чи Ладанської селищної ради із заявами про надання або відведення земельної ділянки, укладення договору оренди зазначеної земельної ділянки, а також доказів сплати [PERSON] грошових коштів за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 74241 83700:02:000:0280 зокрема квитанцій чи інших платіжних документів, що свідчить про використання відповідачем земельної ділянки без належних правових підстав. Згідно зінформацією з Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером 7424183700:02:000:0280 площею 0,0240 га сформована та зареєстрована в Державному земельному кадастрі. Власником земельної ділянки площею 0,0240 га з кадастровим номером 7424183700:02:000:0280 на даний час є територіальна громада в особі Ладанської селищної ради (правонаступник Івковецької сільської ради) на підставі ст. 82 3К України (а.с. 11-12). Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку вказаної земельної ділянки, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: у 2024 році - 86 841,60 грн. З 2013 по 2016 рік нормативна грошова оцінка земельної ділянки за період з 2013 року по 2016 рік не проводилась. Разом з цим, нормативно-грошова оцінка 1 кв.м. земельної ділянки з кадастровим номером 7424183700:01:000:0280 становить станом на 01.01.2017 - 197,51 грн. 01.01.2018 - 197,51 грн., 01.01.2019 - 197,51 грн., 01.01.2020 - 197,51 грн. 01.01.2021 - 197,51 грн., 01.01.2022 - 217,26 грн, 01.01.2023 - 250,52 грн. Таким чином, вартість земельної ділянки у 2017-2021 роках становила 47 402,40 грн.; у 2022 році становила - 52 142,40 грн; у 2023 році - 60 124,80 грн. У відповідності до п. 5.5 Положення про земельний податок, що затверджувалось рішенням 6 сесії 7 скликання Івковецької сільської ради від 20.05.2016, рішенням 14 сесії 7 скликання Івковецької сільської ради від 22.05.2017, рішенням 21 сесії 7 скликання Івковецької сільської ради від 14.06.2018, рішенням 29 (позачергової) сесії 7 скликання Івковецької сільської ради від 26.06.2019 та рішенням 38 сесії 7 скликання Івковецької сільської ради від 25.06.2020, встановлено, що орендна плата встановлюється у договорі оренди між орендодавцем (власником) та орендарем в розмірі не менше 3 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. У відповідності до п. 5.5 Положення про порядок справляння плати за землю на території Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, затвердженого рішенням 12 сесії 8 скликання Ладанської селищної ради № 9 від 05.07.2021 встановлено, що орендна встановлюється у договорі оренди між орендодавцем (власником) та в розмірі не менше 12 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Крім того, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомості про об?єкт нерухомого майна, загальною площею 98 кв.м. розташований за адресою: [ADDRESS] , з 19.12.2016 належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору дарування № 3392 від 19.12.2016. Нежитлова будівля, що розташована за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 1123080574241), розміщена на земельній ділянці, площею 0,0499 га, кадастровий номер якої 7424184303:03:000:0059, цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, для обслуговування магазину (а.с. 81). Матеріали справи не містять відомостей про звернення власника до Ладанської селищної ради із заявою про відведення земельної ділянки у користування, укладення та державну реєстрацію договору оренди відповідної земельної ділянки з кадастровим номером 7424184303:03:000:0059 [PERSON] . Отже, [PERSON] у період часу з 19.12.2016 до теперішнього часу не набула права користування на земельну ділянку загальною площею 0,0499 га з кадастровим номером 7424184303:03:000:0059, що розташована за адресою: [ADDRESS] , а тому, використовує земельну ділянку під об?єктом нерухомості без достатніх правових підстав та без сплати коштів за її використання. Таким чином, [PERSON] , маючи у приватній власності нежитлову будівлю загальною площею 98 кв. м за адресою: [ADDRESS] , в період часу з 19.12.2016 до 30.11.2024 користувалася земельною ділянкою з кадастровим номером 7424184303:03:000:0059 площею 0,0499 га, призначеною для обслуговування вказаної нежитлової будівлі, без оформленого договору оренди на неї з Ладанською селищною радою та державної реєстрації такого права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 82-83). З аналізу інформації з Державного земельного кадастру земельна для з кадастровим номером 7424184303:03:000:0059 площею 0,0499 га сформована та зареєстрована у Державному земельному кадастрі. Власником земельної ділянки з кадастровим номером 7424184303:03:000:0059 площею 0,0499 га є територіальна громада в особі Ладанської селищної ради на підставі ст. 82 ЗК України. Отже, [PERSON] у період часу з грудня 2016 листопад 2024, зважаючи на належність на праві власності нерухомого майна, фактично користувалася земельною ділянкою з кадастро номером 7424184303:03:000:0059 площею 0,0499 га, без достатньої прав підстави, а тому відповідно до положень ст. 1212, 1214 ЦКУ повинна відшкодувати Позивачу всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна. Відповідно до витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 499 кв. м, кадастровий номер якої 7424184303:03:000:0059, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: у 2024 році - 262 715,76грн.; у 2023 році - 249 876,27 грн. У відповідності до п. 5.5 Положення про порядок справляння плати за землю на території Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, затвердженого рішенням 12 сесії 8 скликання Ладанської селищної ради N? 9 від 05.07.2021 встановлено, що орендна плата встановлюється у договорі оренди між орендодавцем (власником) та орендарем в розмірі не менше 2 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 90-93). ІV. Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом. Відповідно до частини другої статті 4 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає у цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема у цивільних, правовідносинах. Тому у відносинах, у які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у пунктах 6.21, 6.22 постанови від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11, у пунктах 4.19, 4.20 постанови від 26 лютого 2019 року у справі № 915/478/18). У судовому процесі, зокрема у цивільному, держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (пункт 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 761/3884/18). Тобто під час розгляду справи у суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України (частина друга статті 19 Конституції України). Відповідно до пункту 3 статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно статті 1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави. У випадках, визначених цим Законом, на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів громадянина або держави в суді (пункт 2 частини першої статті 2 Закону). Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття «інтерес держави». У рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави», висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини). Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й у діяльності приватних підприємств, товариств. Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (пункт 4 мотивувальної частини). Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15 січня 2020 року у справі № 698/119/18 (провадження № 14-350цс19) дійшла висновку, що у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві, і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (абзац другий частини п`ятої статті 56 ЦПК України). Як зазначено у статті 23 Закону України "Про прокуратуру" та пункті 81 Правового висновку Великої палати Верховного Суду у справі 912/2385/18, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Як встановлено судом, перед зверненням до суду Прилуцькою окружною прокуратурою 26.12.2024 скеровано повідомлення про встановлення підстав та намір здійснювати представництво інтересів держави у суді до Ладанської селищної ради. Зазначене доводить те, що уповноважений державою орган місцевого самоврядування на здійснення відповідних функцій в спірних правовідносинах, не забезпечив належний захист інтересів держави шляхом звернення з позовом до суду, а тому прокурор за такий орган звернувся до суду з позовом в порядку вимог чинного законодавства. Тоді як в іншому випадку порушені інтереси держави залишилися б незахищеними. Відповідно до ст. 1 Конституції України Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава, а відповідно до Преамбули до Основного Закону метою цього суспільного договору є забезпечення прав і свобод людини та гідних умов її життя, що неможливо без виконання законних обов`язків по сплаті орендних платежів. Тому суд без зайвого формалізму вважає поза розумним сумнівом доведеним той факт, що участь прокурора у цій справі є доцільною і обґрунтованою, оскільки обумовлена необхідністю притягнення до цивільно-правової відповідальності особи, яка без дотримання встановленого законом порядку набуття і оформлення прав на земельну ділянку, яка перебуває у власності держави, користувалася нею без правовстановлюючих документів. Предметом позову у цій справі є стягнення з власника об`єкта нерухомого майна коштів за фактичне користування земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розміщено. Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (висновок, сформульований Верховним Судом України у постанові від 02 березня 2016 року у справі № 6-3090цс15). За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Натомість, для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути лише майно, яке безпідставно набув (зберіг), або вартість цього майна. Судом встановлено, що відповідач є власником нерухомого майна, яке розміщене на земельних ділянках комунальної форми власності. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14.02.2022 у справі № 646/4738/19 зробив правовий висновок щодо застосування положень земельного законодавства щодо сформованості земельної ділянки при стягненні безпідставно збережених коштів та зазначив, що необхідність встановлення сформованості земельної ділянки, як об`єкта оренди, визначення її меж, кадастрового номера, внесення інформації до Державного земельного кадастру залежить від конкретних обставин справи. Згідно з частинами першою та другою статті 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Згідно з частиною першою статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташовані ці об`єкти, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України. Такий правовий висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18). Згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. V. Висновки суду. Щодо вимоги про стягнення безпідставно збережених коштів [PERSON] у вигляді плати за земельну ділянку з кадастровим номером 7424183700:02:000:0280 у період з 02.04.2017 до 30.11.2024 у розмірі 29 781,52 грн суд зазначає наступне. Судом беззаперечно встановлено, та не оспорюється відповідачем, що остання з 11.07.2013 є власником нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 7424183700:02:000:0280, загальною площею 0,0240 га, власником якого є територіальна громада в особі Ладанської селищної ради (правонаступник Івковецької сільської ради) на підставі ст. 82 3К України. Згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Таким чином, [PERSON] у період часу з липня 2013 по листопад 2024, зважаючи на належність на праві власності нерухомого майна, фактично користувалася земельною ділянкою з кадастровим номером 7424183700:02:000:0280 площею 0,0240 га, без достатньої правової підстави, а тому відповідно до положень ст. 1212, 1214 Цивільного кодексу України повинна відшкодувати Позивачу всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна. Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку вказаної земельної ділянки, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: у 2024 році - 86 841,60 грн. З 2013 по 2016 рік нормативна грошова оцінка земельної ділянки за період з 2013 року по 2016 рік не проводилась. Разом з цим, нормативно-грошова оцінка 1 кв.м. земельної ділянки з кадастровим номером 7424183700:01:000:0280 становить станом на 01.01.2017 - 197,51 грн. 01.01.2018 - 197,51 грн., 01.01.2019 - 197,51 грн., 01.01.2020 - 197,51 грн. 01.01.2021 - 197,51 грн., 01.01.2022 - 217,26 грн, 01.01.2023 - 250,52 грн. Таким чином, вартість земельної ділянки у 2017-2021 роках становила 47 402,40 грн.; у 2022 році становила - 52 142,40 грн; у 2023 році - 60 124,80 грн. У відповідності до п. 5.5 Положення про земельний податок, що затверджувалось рішенням 6 сесії 7 скликання Івковецької сільської ради від 20.05.2016, рішенням 14 сесії 7 скликання Івковецької сільської ради від 22.05.2017, рішенням 21 сесії 7 скликання Івковецької сільської ради від 14.06.2018, рішенням 29 (позачергової) сесії 7 скликання Івковецької сільської ради від 26.06.2019 та рішенням 38 сесії 7 скликання Івковецької сільської ради від 25.06.2020, встановлено, що орендна плата встановлюється у договорі оренди між орендодавцем (власником) та орендарем в розмірі не менше 3 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. У відповідності до п. 5.5 Положення про порядок справляння плати за землю на території Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, затвердженого рішенням 12 сесії 8 скликання Ладанської селищної ради № 9 від 05.07.2021 встановлено, що орендна встановлюється у договорі оренди між орендодавцем (власником) та в розмірі не менше 2 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Розмір доходу за використання [PERSON] земельної ділянки у період з 02.04.2017 до 30.11.2024 земельної площею 240 кв. м, кадастровий номер якої 7424183700:02:000:0280 склав 29 781,52 грн. Згідно технічної документації з проекту відведення земельної ділянки, виготовленої ПП "Прилуки-Геоцентр" для [PERSON] , погодження меж сільським головою Черепом М.П. та начальником управління Держкомзему у Прилуцькому районі Чернігівської області Зінченко К.М., площа земельної ділянки з кадастровим номером 7424183700:02:000:0280 становила 0,0240 га, а її межі дозволяли вільний доступ до згаданої вище будівлі з фронтальної сторони, з лівої бічної та тильної сторони будівлі - у межах двох метрів. З правої бічної сторони будівля належала іншому власнику. По факту, користування зазначеною земельною ділянкою в обсязі погоджених межнеможливе по причині відсутності доступу до бічної та тильної сторін будівлі через забудову кам?яним парканом та кам?яною будівлею з лівого боку з правого боку примикає будівля під назвою" Гостинний двір", до якої примикає бетонний паркан з воротами, який далі примикає до цегляного паркану (а.с.132-145). Згідно Акту перенесення меж земельних ділянок в натурі (на місцевість), (кадастровий номером 7424183700:02:000:0280 для обслуговування магазину [ADDRESS] від 10 березня 2025 р., виданим КП " Прилуцьке МБТ": межі неможливо винести у зв?язку з тим, що на частині вищевказаної ділянки розміщені споруди та нежитлові будівлі інших власників, а також частина автомобільної дороги загального користування (а.с. 146). Тобтовідповідачем було виявлено, що сформована земельна ділянка з кадастровим номером 7424183700:02:000:0280 не співпадає з земельною ділянкою фактичного користування. Площа формованої ділянки 0,0240 га, а фактичне користування площею 0,0159 га. Також до суду надано копії поземельних книг на земельні ділянки з кадастровими номерами 7424183700:02:000:0280 та 7424183700:02:000:0327, з яки вбачається,що площа земельної ділянки з кадастровим номером 7424183700:02:000:0280 становить 0,0240 га, землі які використовуються у комерційних цілях 0,0111 га, забудовані землі 0,0129 га (а.с. 196-218). З огляду на вищезазначене, суд погоджується з доводами відповідачащодо визначення розміру заборгованості за фактичне використання площі земель ділянки з кадастровим номером 7424183700:02:000:0280, а саме- 0,0159 га. Згідно зі змістом глави 15 Земельного кодексу України правові підстави користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується через право постійного користування або право оренди. Статтями 93, 125 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (п. "в" ч. 1 ст.96 Земельного кодексу України). Принцип платного використання землі також передбачено ст. 206 Земельного кодексу України, за змістом якої використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (п.п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України ). Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою ( п. п. 14.1.72, 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України). Отже, законодавець розмежовує поняття "земельний податок" та "орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності" залежно від правових підстав передання прав землекористування такими ділянками. Водночас згідно зі статтями 122 - 124 Земельного кодексу України, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди (договором купівлі-продажу права оренди), зобов`язані сплачувати за неї орендну плату. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, як це передбачено частиною 1 статті 21 Закону України "Про оренду землі". Оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, ураховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, особа яка придбала такий об`єкт стає фактичним користувачем тієї земельної ділянки, на якій такий об`єкт нерухомого майна розташований, а відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформлення прав на цю ділянку (без укладення договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, у постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі № 912/1188/17, від 21.01.2019 у справі № 902/794/17, від 04.02.2019 у справі № 922/3409/17, від 12.03.2019 у справі № 916/2948/17, від 09.04.2019 у справі № 922/652/18, від 21.05.2019 у справі № 924/552/18, а також у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі № 922/1008/15, від 07.12.2016 у справі № 922/1009/15, від 12.04.2017 у справах № 922/207/15 і № 922/5468/14 та у постанові Верховного Суду від 17.03.2020 у справі № 922/2413/19. Отже, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг ( заощадив ) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України. Такий самий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 р. у справі № 629/4628/16-ц та від 20.09.2018 р. у справі № 925/230/17. Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у справі № 922/2060/20 вказав, що із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього майна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташоване. При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими. Судами встановлено, що об`єкти нерухомого майна, які на праві власності належать відповідачеві розташовані на земельній ділянці, яка є сформованою та має чітко визначені межі. Таким чином, із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, відповідач як власник такого майна став фактичним користувачем спірної земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, тому саме із цієї дати у Відповідача виник обов`язок належно оформити правовідносини щодо користування земельною ділянкою (укласти відповідний договір та оформити речові права на земельну ділянку), а також обов`язок сплачувати за користування земельною ділянкою, на якій розташовано майно. За умовами ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків. Верховний Суд у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку із безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цього Кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Верховний Суд неодноразово викладав правову позицію, згідно з якою для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів на підставі положень статей 1212 - 1214 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований, необхідно насамперед з`ясувати: 1) фактичного користувача земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянками у відповідний період, або наявність правової підстави для використання земельної ділянки у такого фактичного користувача; 2) площу земельної ділянки; 3) суму, яку мав би отримати власник земельної ділянки за звичайних умов, яка безпосередньо залежить від вартості цієї ділянки (її нормативно-грошової оцінки); 4) період користування земельною ділянкою комунальної власності без належної правової підстави. Отже, встановлення саме таких обставин входить до предмета доказування у межах вирішення спору у цій справі. Згідно із частинами 1 - 4, 9 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах 6, 7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі. Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.06.2021 р. у справі № 922/1646/20 та від 04.03.2021 р. у справі № 922/3463/19. Відповідно до пунктів 289.1, 289.2 ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за певною формулою. Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки підставою для перегляду розміру орендної плати, який у будь-якому разі не може бути меншим ніж установлено положеннями підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України. Статтею 12 Закону України "Про оцінку земель" передбачено, що нормативно - правові акти з проведення оцінки земель затверджуються Кабінетом Міністрів України. Для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності нормативна грошова оцінка земель проводиться обов`язково (статті 13 цього Закону); нормативно - грошова оцінка земельних ділянок у межах населених пунктів проводиться не рідше ніж на 5-7 років (стаття 18 Закону України "Про оцінку земель"). Відповідно до ст. 20 Закону України "Про оцінку земель" за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт. Частиною другою ст. 20 Закону України "Про оцінку земель" передбачено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформлюються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Згідно з частиною третьою ст. 23 цього Закону витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику в сфері земельних відносин. Грошова оцінка загальної площі земельної ділянки визначається шляхом множення нормативної грошової оцінки одного квадратного метра зазначеної ділянки на її загальну площу.За результатами нормативної грошової оцінки земель складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформлюються за заявою зацікавленої особи як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Результатом нормативної грошової оцінки конкретної земельної ділянки є технічна документація на неї, а надання витягу з технічної документації є послугою компетентного органу (Держгеокадастру та його територіальних органів), який веде відповідний облік згідно з Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. № 1051. Технічна документація на конкретну земельну ділянку, яка виготовляється на замовлення землекористувача (власника), відповідно до ст. 20 Закону України "Про оцінку земель", також є джерелом інформації про нормативну грошову оцінку певної земельної ділянки. Власник (землекористувач) може використати технічну документацію на обґрунтування нормативної грошової оцінки, надавши суду її оригінал або належно засвідчену копію. Відтак технічна документація, виготовлена на конкретну земельну ділянку уповноваженим органом, може бути належним доказом на обґрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка набула статусу об`єкта цивільних прав. З огляду на те, що земельним законодавством та Податковим кодексом України не обмежується можливість подання доказів щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної (комунальної) власності для цілей сплати орендної плати виключно витягом з Державного земельного кадастру, належними доказами на обґрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки можуть бути: технічна документація на спірну земельну ділянку, виготовлена компетентним органом для оформлення договору оренди, довідка з Державного земельного кадастру, витяг з Державного земельного кадастру, а також висновок судової експертизи про встановлення нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, наданий відповідно до статей Цивільного процесуального кодексу України, які містять інформацію щодо предмета спору в цій справі. Отже, виходячи із вказаних норм, а також враховуючи, що у відповідності до п. 5.5 Положення про земельний податок, що затверджувалось рішенням 6 сесії 7 скликання Івковецької сільської ради від 20.05.2016, рішенням 14 сесії 7 скликання Івковецької сільської ради від 22.05.2017, рішенням 21 сесії 7 скликання Івковецької сільської ради від 14.06.2018, рішенням 29 (позачергової) сесії 7 скликання Івковецької сільської ради від 26.06.2019 та рішенням 38 сесії 7 скликання Івковецької сільської ради від 25.06.2020, встановлено, що орендна плата встановлюється у договорі оренди між орендодавцем (власником) та орендарем в розмірі не менше 3 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки суд може самостійно провести розрахунок орендної плати. Отже, враховуючи, що судом встановлено фактичне користування Відповідачем земельної ділянки з кадастровим номером 7424183700:02:000:0280у період з 02.04.2017 до 30.11.2024 площею 0,0159 га, суд розраховує заборгованість відповідача за вказаний період виходячи з фактично використовуваної площі земельної ділянки. Згідно з інформацією ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області нормативно-грошова оцінка 1 кв .м. земельної ділянки з кадастровим номером 7424183700:02:000:0280 станом на 01.01.2017 складала 197,51 грн; станом на 01.01.2018 197, 51 грн; станом на 01.01.2019 197,51 грн; станом на 01.01.2020 197,51 грн, станом на 01.01.2021 197,51 грн; станом на 01.01.2022 217,26 грн; станом на 01.01.2023 250,52 грн. Отже, вартість земельної ділянки, якою фактично користувалась Відповідач, площею 0,0159 га у 2017-2021 роках складала 31404,09 грн; у 2022 році 34544,34 грн; у 2023 році 39832,68 грн. Відтак, розмір доходу за використання [PERSON] зазначеної земельної ділянки при площ 0, 0159 га складає: за 2017 рік (з 02.04.2017 по 31.12.2017) 706,59 грн (197,51*159*3%/9 міс); за 2018 рік 942,12 грн (197,51*159*3%); за 2019 рік 942,12 грн (197,51*159*3%); за 2020 рік 942,12 грн (197,51*159*3%); за 2021 рік 942,12 грн (197,51*159*3%); за 2022 рік 4145,32 (217,26*159*12%); за 2023 рік 4779,92 грн (250,52*159*12%) за 2024 рік 6903,91 грн. (361,84*159*12%). Усього за 2017-2024 роки розмір заборгованості а використання [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером 7424183700:02:000:0280 площею 0,0159 га становить 20304,22 грн. Щодо вимоги про стягнення безпідставно збережених коштів [PERSON] у вигляді земельної плати за земельну ділянку з кадастровим номером 7424184303:03:000:0059 у період з 01.01.2022 до 30.11.2024 у розмірі 78 911,95 грн. суд зазначає наступне. [PERSON] , маючи у приватній власності нежитлову будівлю загальною площею 98 кв. м за адресою: [ADDRESS] , в період часу з 19.12.2016 до 30.11.2024 користувалася земельною ділянкою з кадастровим номером 7424184303:03:000:0059 площею 0,0499 га, призначеною для обслуговування вказаної нежитлової будівлі, без оформленого договору оренди на неї з Ладанською селищною радою та державної реєстрації такого права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. [PERSON] у період часу з 19.12.2016 до теперішнього часу не набула права користування на земельну ділянку загальною площею 0,0499 га з кадастровим номером 7424184303:03:000:0059, що розташована за адресою: [ADDRESS] , а тому, використовує земельну ділянку під об?єктом нерухомості без достатніх правових підстав та без сплати коштів за її використання. Таким чином, [PERSON] у період часу з грудня 2016 листопад 2024, зважаючи на належність на праві власності нерухомого майна, фактично користувалася земельною ділянкою з кадастровим номером 7424184303:03:000:0059 площею 0,0499 га, без достатньої прав підстави, а тому відповідно до положень ст. 1212, 1214 ЦКУ повинна відшкодувати Позивачу всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна. Вказана обставина відповідачем визнається. Крім того, [PERSON] надала заяву про добровільне відшкодування безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером 7424184303:03:000:0059, розташовану за адресою: [ADDRESS] , у розмірі 78911,95 грн (а.с. 154). Кошти сплачено відповідно до платіжної інструкції №18 від 09.04.2025, тобто до початку розгляду справи по суті. Таким чином, відсутній спір щодо стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за земельну ділянку 7424184303:03:000:0059 [PERSON] . Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Вказане узгоджується з Постановою Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) за яким Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. VІ. Розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Прокурором сплачено судовий збір в сумі 3028 грн за позовну вимогу про стягнення безпідставно збережених коштів [PERSON] у вигляді земельної плати за земельну ділянку з кадастровим номером 7424184303:03:000:0059 у період з 01.01.2022 до 30.11.2024 у розмірі 78 911,95 грн. та судовий збір в сумі 3028 грн за позовну вимогу про стягнення безпідставно збережених коштів [PERSON] у вигляді плати за земельну ділянку з кадастровим номером 7424183700:02:000:0280 у період з 02.04.2017 до 30.11.2024 у розмірі 29 781,52 грн. Приймаючи до уваги, що відповідачем визнано позовну вимогу в частині стягнення 78911,95 грн, 50 відсотків сплаченого прокурором судового збору (1514 грн) підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. Відтак, решта сплаченого судового збору (1514 грн) підлягає стягненню з Відповідача на користь позивача. Оскільки в частині позовної вимоги про стягнення безпідставно збережених коштів [PERSON] у вигляді плати за земельну ділянку з кадастровим номером 7424183700:02:000:0280 у період з 02.04.2017 до 30.11.2024 у розмірі 29 781,52 грн. суд дійшов до переконання про необхідність часткового задоволення позовних вимог на суму 20304,22 грн, з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2064,19 грн (3028 грн*68,17%).

Outcome: partial