Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (далі ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал»), в інтересах якого діє адвокат Столітній М. М., звернулося до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь товариства заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 1661468 від 15.06.2024 року в розмірі 45 795,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 15.06.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» (далі - ТОВ «Слон Кредит») і [PERSON] за допомогою інформаційно-комунікаційної системи ТОВ «Слон Кредит» в електронній формі та з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором було укладено договір про надання споживчого кредиту № 1661468. За умовами цього договору [PERSON] надано кредит у розмірі 7 100,00 грн (шляхом перерахування кредитних коштів на його платіжну картку № [NUMBER] ) на строк 359 днів із встановленням плати за користування кредитом в розмірі 1,5 % в день (стандартна процентна ставка) та 1,43 % в день (знижена процентна ставка). 27.06.2025 року між ТОВ «Слон Кредит» і ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» було укладено договір факторингу № 27062025, на підставі якого ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором. Внаслідок порушення [PERSON] умов кредитного договору № 1661468 від 15.06.2024 року, неповернення суми кредиту та несплати процентів у встановлені договором строки, заборгованість відповідача за договором становить 45 795,00 грн, з яких 7 100,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 35 145,00 грн заборгованість за процентами, 3 550,00 грн штрафні санкції. З огляду на наведені обставини позивач просить стягнути з [PERSON] вищевказаний розмір заборгованості, а також судові витрати, які складаються з 2 422,40 грн сплаченого судового збору та 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. У письмовій заяві по справі відповідач [PERSON] просить здійснити перерахунок відсотків у справі, оскільки на час отримання кредиту і до 18.12.2024 року він був військовослужбовцем. Окрім того, просить зменшити витрати на професійну правничу допомогу. Представник ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 26.11.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, а також задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано в Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») інформацію про належність [PERSON] платіжної картки [NUMBER] та зарахування на неї 15.06.2024 року коштів в розмірі 7 100,00 грн від ТОВ «Слон Кредит». Суд встановив такі обставини. 15.06.2024 року між ТОВ «Слон Кредит» і [PERSON] (далі позичальник, споживач) за допомогою інформаційно-комунікційної системи (далі ІКС) кредитодавця та з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором В071 в електронній формі укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» № 1661468. За цим договором ТОВ «Слон Кредит» зобов`язалось надати [PERSON] кредит у гривні, а відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.2 договору). Укладаючи кредитний договір № 1661468, його сторони погодили, зокрема, суму кредиту (загальний розмір), яка складає 7 100,00 грн (п. 1.3 договору), строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів (п. 1.4 договору), тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка 1,5 % в день, яка застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 договору (п. п. 1.5, 1.5.1 договору). Окрім того, в п. 1.5.2 договору передбачено розмір зниженої процентної ставки 1,425 % в день, яка застосовується, якщо споживач (позичальник) до 15.07.2024 року або протягом трьох календарних днів після вказаної дати сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Відповідно до умов п. 3.1 договору проценти, що нараховуються за договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». За змістом п. 1.7 договору денна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1,50 % в день (п. п. 1.7.1 договору), за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 1,49 % в день (п. п. 1.7.2 договору). Як відомо зі змісту п. 2.1 договору, його сторони погодили, що кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Відповідно до п. 6.4 договору у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем (позичальником) зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, останній зобов`язаний сплатити товариству штраф у розмірі 355,00 грн на 4 день такого невиконання та/або неналежного виконання та у розмірі 71,00 грн, починаючи з 5 дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання. Економічна сутність штрафу - грошова сума, яку споживач повинен сплатити товариству у випадку порушення строків сплати кредиту та/або процентів. Штрафи за договором нараховуються для цілей бухгалтерського/податкового обліку у момент сплати, але в будь-якому випадку граничний розмір сукупної суми неустойки (штрафів), нарахованої за порушення споживачем зобов`язань за цим договором, обмежується сумою визначеною, відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» (п. п. 6.4.1 6.4.3 договору). До позовної заяви, серед іншого, долучено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (додаток № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 1661468 від 15.06.2024 року), паспорт споживчого кредиту, які підписані [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а також копію офіційних правил програми лояльності ТОВ «Слон Кредит» для споживачів сервісу «Slon Credit» по продукту «Комфортний» від 10.01.2023 року, правил надання коштів або банківських металів у кредит ТОВ «Слон Кредит» (нова редакція) від 22.04.2024 року. Як відомо з інформаційного листа ТОВ «Пейтек» № 20250702-987 від 02.07.2025 року між ТОВ «Пейтек» і ТОВ «Слон Кредит» 06.06.2022 року було укладено договір про організацію переказу грошових коштів № 06062022-1. На підставі вказаного договору 15.06.2024 року ТОВ «Пейтек» здійснено транзакцію № e1c4cb45-e705-4892-b3b4-5e681ea31a5a (номер транзакції в системі ТОВ «Слон Кредит» - 16614681718432616) та перераховано 7 100,00 грн на картку № [NUMBER] . Згідно з відповіддю № 20.1.0.0.0/7-251205/49968-БТ від 07.12.2025 року в АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] емітовано карту № [NUMBER] , на яку 15.06.2024 року здійснено переказ коштів на суму 7 100,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом, складеної ТОВ «Слон Кредит», станом 25.07.2025 року загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 1661468 від 15.06.2024 року становила 45 795,00 грн, з яких 7 100,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 35 145,00 грн заборгованість за відсотками, 3 550,00 грн штраф/пеня. Зі змісту цього розрахунку відомо також, що 15.07.2024 року відповідачем сплачено 3 035,25 грн відсотків, нарахованих за перший період строку кредитування. 27.06.2025 року між ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (фактор) і ТОВ «Слон Кредит» (клієнт) було укладено договір факторингу № 27062025, за умовами п. 1.1 якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнтові. Сторони цього договору погодили, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 3 (п. 1.2 договору). 27.06.2025 року ТОВ «Слон Кредит» і ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» складено акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 27062025 від 27.06.2025 року, відповідно до якого клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників, після чого до фактора перейшли права вимоги заборгованості від боржників. На підтвердження відступлення на користь позивача права вимоги за кредитним договором № 1661468 від 15.06.2024 року до позовної заяви долучено витяг з реєстру боржників від 27.06.2025 року. З його змісту відомо, що ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» право вимоги до [PERSON] за договором № 1661468 на загальну суму 45 795,00 грн, з яких 7 100,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 35 145,00 грн заборгованість за відсотками, 3 550,00 грн заборгованість за пенею. Згідно з копією військового квитка [PERSON] серії [NUMBER] від 22.09.2022 року відповідач 04.10.2022 року був призваний у Збройні Сили України по мобілізації. Наказом командира військової частини [NUMBER] (по особовому складу) № 280-РС від 18.12.2024 року [PERSON] звільнено з військової служби у запас. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» слід задовольнити частково з таких підстав. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є: умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). 24.12.2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (далі Закон № 3498-ІХ від 22.11.2023 року), яким, серед іншого, ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частинами чотири шість. Так, у ч. 4 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції Закону № 3498-ІХ від 22.11.2023 року) визначено, що денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях. Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Водночас у п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Тобто починаючи з 24.12.2023 року до 21.04.2024 року розмір денної процентної ставки не повинен бути більшим 2,5 %, з 22.04.2024 року до 19.08.2024 року не більше 1,5 %, а з 20.08.2024 року не більше 1 %. Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 ЦК України). Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до абз. 1 ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з правилами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про електронну комерцію»). В силу ч. 5 ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та не розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України). Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Відповідно до приписів ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з правилами ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що 15.06.2024 року між ТОВ «Слон Кредит» і [PERSON] було укладено кредитний договір № 1661468, право вимоги за яким надалі перейшло до позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал». За умовами вказаного кредитного договору відповідачу перераховано кредитні кошти в розмірі 7 100,00 грн на строк 360 днів із встановленням плати за користування кредитом в розмірі 1,50 % у день (стандартна процентна ставка) та 1,425 % в день (знижена процентна ставка). Отримавши кредит, [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором, внаслідок чого в нього виникла заборгованість. Визначаючись із розміром заборгованості [PERSON] за договором № 1661468 від 15.06.2024 року, суд звертає увагу на таке. Пунктом 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (тут і надалі у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями, Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України (далі - військових формувань, правоохоронних та розвідувальних органів), Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей. Як вже було зазначено, відповідач [PERSON] у період з 04.10.2022 року до 18.12.2024 року проходив військову службу за призовом під час мобілізації як військовослужбовець Збройних Сил України. Отже, на момент укладення кредитного договору № 1661468 від 15.06.2024 року, а також упродовж строку нарахування відсотків за договором з 15.06.2024 року до 18.12.2024 року та штрафних санкцій з 14.08.2024 року до 13.10.2024 року [PERSON] був військовослужбовцем Збройних Сил України, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, і на нього поширювались пільги, передбачені п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Тобто до відповідача не могли застосовуватись штрафні санкції за невиконання зобов`язань за кредитним договором і, окрім того, у відповідача був відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом. З огляду на наведене суд вважає, що у силу п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з відповідача не підлягає стягненню заявлена позивачем сума заборгованості за відсотками за період з 15.06.2024 року до 18.12.2024 року, як і не підлягає стягненню 3 550,00 грн штрафу, нарахованого у зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором. Окрім того, вказана сума штрафу не підлягає стягненню з відповідача і за період після його звільнення з військової служби в силу п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Визначаючись із розміром заборгованості відповідача за відсотками, яка підлягає стягненню на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за період з 19.12.2024 року до 10.06.2025 року за договором № 1661468 від 15.06.2024 року, суд звертає увагу на таке. З матеріалів позовної заяви відомо, що у вказаний період ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» нараховувало проценти за користування кредитом за стандартною процентною ставкою 1,5 %. Водночас з урахуванням п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки з 20.08.2024 року не повинен перевищувати 1 %. На підставі наведеного, розмір відсотків, нарахованих позивачем за вищевказаний період, має становити 12 354,00 грн (7 100,00 грн х 1 % х 174 дні). Водночас в рахунок погашення вказаної заборгованості слід зарахувати сплачені відповідачем 15.07.2024 року відсотки в сумі 3 035,25 грн. Залишок заборгованості за відсотками становить 9 318,75 грн. Отже, з [PERSON] слід стягнути на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал»заборгованість за кредитним договором № 1661468 від 15.06.2024 року в розмірі 16 418,75 грн, з яких 7 100,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 9 318,75 грн заборгованість за відсотками, нарахованими за період з 19.12.2024 року до 10.06.2025 року. Щодо судових витрат позивача суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Суд звертає увагу на те, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що передбачено ч. 6 ст. 137 ЦПК України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що до позовної заяви, серед іншого, долучено копії договору про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024 року, заявки № 12603 від 21.10.2025 року на виконання доручення до договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 року, ордера на надання правничої допомоги серії АІ № 2051518 від 19.11.2025 року, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 9422/10 від 18.09.2020 року, акта № 12603 від 19.11.2025 року прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 року, рахунку на оплату № 12603-19/11-2025 від 19.11.2025 року за договором № 10/12-2024 від 10.12.2024 року. Так, за договором про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024 року, укладеним між адвокатом Столітнім М. М. і ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (клієнт), клієнт доручив, а адвокат взяв на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених цим договором (п. 1.1 договору). Розділом 4 вказаного договору передбачено, серед іншого, порядок оплати послуг адвоката, обставини, які враховуються при визначені розміру гонорару. Згідно з п. 4.8 договору клієнт здійснює оплату гонорару адвоката згідно з узгодженим та підписаним актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) протягом 30 календарних днів з моменту набуття рішенням суду по справі законної сили. В постанові від 31.07.2024 року в справі № 295/7967/23 Верховний Суд звернув увагу на те, що згідно з вимогами частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За змістом вказаних вимог закону розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги в разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачена. Згідно з актом № 12603 від 19.11.2025 року прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 року адвокат Столітній М. М. надав ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» послуги професійної правничої допомоги загальною вартістю 10 000,00 грн. В додатковій постанові від 19.02.2020 року в справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Отже, одним із критеріїв визначення та розподілу судових витрат є їх дійсність. Суд звертає увагу на те, що до заявленої вартості наданої адвокатом Столітнім М. М. правничої допомоги включено представництво інтересів клієнта під час здійснення цивільного судочинства за позовною заявою клієнта про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1661468 від 15.06.2024 між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] , в тому числі участь у судових засіданнях, вартістю 1 640,00 грн (п. 10 акта № 12603 від 19.11.2025 року прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно з договором № 10/12-2024 від 10.12.2024 року). Однак, як видно з матеріалів справи, представник позивача не брав участі в жодному судовому засіданні в цій справі та заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав підстав для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 640,00 грн за участь адвоката Столітнього М. М. в судових засіданнях, оскільки судом розглянуто цю справу за відсутності представника позивача. Врахувавши критерії реальності, розумності та співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи і виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) на підставі наданих стороною позивача доказів, а також взявши до уваги те, що відповідачем не надано обґрунтованих заперечень щодо невідповідності заявлених витрат вказаним критеріям, суд дійшов висновку про доведеність позивачем понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 360,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] пропорційно розміру задоволених позовних вимог Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на наведене, зважаючи на приписи ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал»слід стягнути витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 2 997,29 грн (16 418,75 грн * 8 360,00 грн / 45 795,00 грн), тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Також у силу вимог ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача слід стягнути 868,50 грн сплаченого судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог (16 418,75 грн * 2422,40 грн / 45 795,00 грн). На підставі наведеного,

Outcome: partial