Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

27 серпня 2025 року до Корольовського районного суду міста Житомира надійшла позовна заява ТзОВ «Алекскредит» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 25 листопада 2020 року між ТзОВ «Алекскредит» та [PERSON] за допомогою веб сайту https://alexcredit.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТзОВ «Алекскредит», укладено Договір про надання кредиту № 4218667 (далі по тексту рішення Кредитний договір), шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором - PS4218667.Відповідно до п.1.3. Кредитного договору ТзОВ «Алекскредит» надало [PERSON] кредит у розмірі 4000 гривень, перерахувавши кошти на картковий рахунок, наданий відповідачем, а саме: № [NUMBER] . Платіж був виконаний 25 листопада 2020 року. Крім того, 18 грудня 2020 року між ТзОВ «Алекскредит» та [PERSON] укладено додаткову угоду до Кредитного договору (далі по тексту рішення Додаткова угода), в якій сторони узгодили сплату відсотків та кінцеву дату виконання Кредитного договору 16 липня 2021 року. [PERSON] умови Кредитного договору належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 30 червня 2025 року має заборгованість у розмірі 28 826, 80 гривень, з яких: 4000 гривень - сума кредиту; 24 826,80 гривень - нараховані проценти за користування кредитом. За період дії договору відповідач сплатила 1 186,80 гривень у рахунок погашення процентів за користування кредитом, що відповідно відображено у розрахунку заборгованості. На підставі наведеного ТзОВ «Алекскредит» просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договором про надання кредиту № 4218667 від 25 листопада 2020 року в розмірі 28 826,80 гривень, а також понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривень. Ухвалою судді від 01 вересня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. У встановлені судом строки відповідач відзиву на позовну заяву не подала. Представник позивача ТзОВ «Алекскредит» у судове засідання не з`явився, попередньо заявив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та надає згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Суд ураховує, що представник відповідача адвокат Гарманчук О. Р., беручи участь у судовому засіданні від 20 листопада 2025 року, вимоги позову заперечувала та просила в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача, обґрунтовуючи свою позицію, зазначала, що ТзОВ «Алекскредит» не підтвердило належними доказами факт укладення Кредитного договору та факт отримання кредитних коштів відповідачем. На запитання суду щодо укладення Додаткової угоди, представник відповідача просила оголосити перерву в судовому засіданні в зв`язку з необхідністю погодження позиції з клієнтом, адже їй не було відомо про укладення Додаткової угоди. У судове засідання 08 січня 2026 року представник відповідача не з`явилась, однак подала до суду додаткові пояснення, відповідно до змісту яких відповідач позов визнає частково. Покликаючись на несправедливість умов Кредитного договору, відповідач вважає, що вимоги ТзОВ «Алекскредит» про стягнення відсотків підлягають частковому задоволенню, зокрема, в розмірі 8 000 гривень, оскільки така сума буде справедливою та співмірною з сумою основного боргу. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд установив, що 25 листопада 2020 року між ТзОВ «Алекскредит» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено договір про надання кредиту № 4218667 (Кредитний договір). Кредитний договір містить посилання на Правила надання кредиту ТОВ «Алекскредит», що розміщені на сайті кредитодавця - https://alexcredit.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТзОВ «Алекскредит» (п.1.1 Кредитного договору). Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору кредитодавець надає позичальнику кредит на інші споживчі цілі (вирішення власних фінансових питань) без додаткового забезпечення у тимчасове, строкове, платне користування, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у відповідності до умов договору. Кредит надається в національній грошовій одиниці України гривні. Сума кредиту 4 000 гривень (п. 1.3 Кредитного договору). Пунктами 1.7., 1.7.1., 1.7.2 Кредитного договору визначено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в такому порядку: у випадку користування кредитом менше ніж 5 календарних днів, позичальник сплачує фіксовану суму процентів за користування кредитом, яка складає 6,45 % від визначеної в п. 1.3. цього договору суми кредиту; у випадку використання позичальником лояльних (покращених) умов кредитування, а саме: при повному поверненні суми кредиту (п. 1.3. Договору) та сплати процентів за користування кредитом протягом 23 календарних днів з 25 листопада 2020 року до 18 грудня 2020 року (включно) (Базовий період - п. 2.4. Правил) процентна ставка за один день користування кредитом складає 1,29% (Акційна ставка). Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні лояльних (покращених) умов кредитування складає 5 186,80 гривень. Відповідно до п. 1.7.3 Кредитного договору при використанні позичальником Загальних умов кредитування процентні ставки складають: - в Базовий період з 25 листопада 2020 року до 18 грудня 2020 року (включно) - 1,70 % за один день користування кредитом (Базова процентна ставка - п. 2.3. Правил); - в Спеціальний період (п. 2.40. Правил) з 19 грудня 2020 року до 16 червня 2021 року (включно) 3 % за один день користування Кредитом (Спеціальна процентна ставка - п. 2.34. Правил). -всього за кредитом з 25 листопада 2020 року до 16 червня 2021 року (включно) загальна сума платежу 5 569,40 гривень. Основна сума кредиту 4000 гривень. Проценти за користування кредитом 1 569,40 гривень. Сторони погодили, що строк дії договору встановлюється з дати укладення договору 25 листопада 2020 року до кінцевої дати виконання договору 16 червня 2021 (включно). Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору, у тому числі сплати заборгованості. Якщо позичальник виконає зобов`язання/сплатить заборгованість за договором до кінцевої дати виконання договору, договір припиняє дію з дати повернення/погашення кредиту (п. 3.1 Кредитного договору). Суд установив, що [PERSON] підписала Кредитний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором - PS4218667. Суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що [PERSON] не підписувала електронним ідентифікатором Кредитного договору. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності Кредитного договору. Також суд ураховує, що в матеріалах справи міститься фотознімок відповідача з паспортом в руках, що підтверджує проходження ідентифікації відповідача під час укладення Кредитного договору. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 Цивільного кодексу України). Правочин не може бути визнано недійсним у зв`язку з його вчиненням в електронній формі, якщо інше не передбачено законом (ч. 3 ст. 5 Закону України «Про електронну комерцію»). Додатком №1 до Кредитного договору є графік платежів. Згідно з довідкою ТОВ ФК «Елаєнс» від 01 листопада 2024 року ТзОВ «Алекскредит» на підставі договору № 41346335_18/10/17 про надання послуг з переказу грошових коштів та про інформаційно-логічну взаємодію та приймання платежів здійснило 25 листопада 2020 року переказ грошових коштів на картку клієнта № [NUMBER] на суму 4 000 гривень. Також установлено, що 18 грудня 2020 року між ТзОВ «Алекскредит» та [PERSON] укладено Додаткову угоду до Кредитного договору, відповідно до умов якої сторони погодили продовжити базовий період за Кредитним договором до 17 січня 2021 року включно. Відповідно до п. 2 Додаткової угоди сторони домовились, що станом на дату укладення цієї угоди позичальник сплачує фактично нараховані проценти за користування кредитом з 25 листопада 2020 року по 18 грудня 2020 року включно у розмірі 1 186,80 гривень. Відповідно до умов Додаткової угоди: встановити Базовий період з 25 листопада 2020 року до 17 січня 2021 року (включно); встановити: Спеціальний період, у якому нараховуються проценти за користування кредитом за спеціальною процентною ставкою 3%, з 18 січня 2021 року до 16 липня 2021 року (включно), кінцеву дату виконання Договору 16 липня 2021 року (включно) (п. 3 Додаткової угоди). Згідно з умовами Додаткової угоди на період з 19 грудня 2020 року встановити наступні ставки нарахування процентів та розмір пені: акційна ставка або ставка за програмою лояльності за один день користування кредитом - 1,36%; базова процентна ставка за один день користування кредитом 1,7%; спеціальна процентна ставка за один день користування Кредитом - 3%; пеня за один день прострочення виконання зобов`язання - 0% (п. 4 Додаткової угоди). Відповідно до представленого позивачем розрахунку заборгованість відповідача [PERSON] за Кредитним договором становить 28 826, 80 гривень, з яких: 4000 гривень - сума кредиту; 24 826,80 гривень - нараховані проценти за користування кредитом. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд ураховує наступне. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України). В силу ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч.1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Пунктом 5 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України) Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Щодо розрахунку спірної заборгованості суд зазначає таке. Як уже встановлено судом, [PERSON] 25 листопада 2020 року на підставі Кредитного договору отримала кредит у розмірі 4 000 гривень. Вказану суму кредиту та проценти за користування кредитом у розмірі 1 186,80 гривень відповідач зобов`язалась повернути до 18 грудня 2020 року. Однак, 18 грудня 2020 року між сторонами укладено Додаткову угоду до Кредитного договору, відповідно до умов якої [PERSON] сплатила проценти за користування кредитом у розмірі 1 186,80 гривень; строк дії кредитного договору продовжено до 16 липня 2021 року; на період з 19 грудня 2020 року по 17 січня 2021 року процентна ставка 1,36 % в день, що становить 1 632 гривні; процентна ставка з 18 січня 2021 року по 16 липня 2021 року 3 % в день. З представленого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] після укладення Додаткової угоди, тобто з 19 січня 2021 року не здійснила жодного платежу на виконання умов Кредитного договору. Суд перевірив представлений позивачем розрахунок заборгованості та встановив, що такий в повній мірі відповідає умовам Кредитного договору та умовам Додаткової угоди. Нарахування процентів за користування кредитом не перевищує погодженого сторонами строку кредитування, застосовані кредитодавцем процентні ставки у певні періоди також відповідає умовам Кредитного договору та Додаткової угоди до неї. На спростування відповідних аргументів сторони відповідача суд зазначає, що умови Кредитного договору та Додаткової угоди є чіткими та зрозумілими, а тому відповідач як споживач кредитних послуг була належним чином поінформована про умови кредитування та порядок повернення кредиту. Те, що відповідач належним чином була поінформована про умови повернення кредиту також свідчить те, що вона 18 грудня 2020 року сплатила проценти за користування кредитом в розмірі 1 186,80 гривень з метою укладення Додаткової угоди. Однак, після 18 грудня 2020 року відповідач свої кредитні зобов`язання більше не виконувала, а тому ТзОВ «Алекскредит» правомірно здійснено нарахування процентів за користування кредитом на залишок заборгованості відповідача. Суд вважає безпідставними доводи відповідача щодо можливості зменшення суми заборгованості по процентах за користування кредитом. Такі аргументи відповідача не відповідають умовам Кредитного договору та вимогам законодавства, що регулюють спірні правовідносини. Також суд ураховує, що відповідач, яка заявляє про несправедливість умов Кредитного договору, до суду з позовом про визнання цього договору недійсним (або окремих його умов, в тому числі умов щодо визначення розміру процентів за користування кредитом) не зверталась. А тому суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2422,40 гривень сплаченого судового збору.

Outcome: approved