Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 08.11.2012, зареєстрованого виконавчим комітетом Нижанковицької селищної ради Старосамбірського району Львівської області, про що зроблено актовий запис № 4. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликалася на те, що з 08.11.2012 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, у якому народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя між ними не склалось через відсутність взаєморозуміння між подружжям, розходженням поглядів на сімейні відносини, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, спосіб суспільного життя, та те що в них різні погляди на життя. Вважає, що спільне життя і збереження сім`ї є неможливим, а шлюбні відносини між ними припинені. Переконана, що подальше спільне життя і збереження щлюбу суперечить їхнім інтересам, заперечує щодо примирення, у зв`язку із чим просить шлюб розірвати. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану позовну заяву передано на розгляд судді Жилі В.С. Ухвалою судді від 16.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилися, подала заяву, в якій позов підтримала, просила суд такий задовольнити, а розгляд справи здійснювати за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов визнав, а розгляд справи здійснювати за його відсутності. У зв`язку з неявкою сторін, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. За умовами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Відповідно до положень ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як видно із свідоцтва про шлюб від 08.11.2012 серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 08.11.2012, зареєстрували такий у виконавчому комітеті Нижанковицької селищної ради Старосамбірського району Львівської області, про що зроблено актовий запис № 4. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та № [NUMBER] відповідно. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Між ними втрачено почуття любові та поваги, без яких повноцінна сім`я існувати не може, та примирення неможливе. Враховуючи те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнав, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачкою при поданні позову через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС понесено судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 968,96 грн., останній необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 484,48 грн., а решту судових витрат у розмірі 484,48 грн. стягнути з відповідача на користь позивачки. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Таким чином, датою ухвалення рішення у справі є дата складення повного судового рішення, а саме 07.01.2026.

Outcome: approved