Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-01 00:00:00

29 жовтня 2025 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить суд ухвалити додаткове рішення в цивільній справі № 675/584/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнути з позивача на користь відповідача понесені витрати, пов`язані з розглядом цивільної справи, в тому числі щодо надання професійної правничої допомоги адвоката, в розмірі 10 000 грн., мотивуючи тим, що при ухваленні рішення судом не було вирішено це питання. Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.4 ст.270 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Заочним рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2020 року позов товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Ухвалено стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованість по кредитному договору № 135942 від 09.02.2017 р. в сумі 64 613 гривень. Рішення суду набрало законної сили. 10 червня 2025 року представник відповідача адвокат Марцонь В.Б. в інтересах [PERSON] звернувся до Ізяславського районного суду Хмельницької області із заявою про перегляд заочного рішення суду № 675/584/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 27.06.2025 року заяву прийнято до розгляду. Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 29 липня 2025 року постановлено заяву [PERSON] задовольнити. Скасовано заочне рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2020 року у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2025 року ухвалено позов задовольнити частково. Ухвалено стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛФІНН» заборгованість за договором позики № 135942 від 09.02.2017 р. в сумі 2355 гривень. В задоволенні решти позовних вимог ухвалено відмовити. Ухвалено стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛФІНН» судові витрати в розмірі 180 грн. 80 коп. Ухвалюючи судове рішення, суд не вирішив питання про розподіл між сторонами судових витрат, а саме витрат на правову допомогу. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (статті 133 ЦПК України). За приписами частини 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частин 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до положень частин 1,2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Водночас, в силу вимог частини 4 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 зазначеної статті передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до вимог частини 3 статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторони, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто, закон вимагає від суду дослідження питань розумності і справедливості цього виду судових витрат. Тому, враховуючи складність вказаної справи, а саме, що це справа про стягнення заборгованості за кредитними договором, а тому не є складною, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу, витраченого ним на виконання таких робіт, що справа розглядалась в порядку спрощеного провадження і адвокат не приймав безпосередню участь в судових засіданнях, а його участь фактично звелась лише до складання позовної заяви, клопотань, а також, враховуючи принцип розумності та справедливості, суд дійшов висновку про доцільність стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі, пропорційному розміру задоволених позовних вимог. Представник відповідача адвокат Марцонь В.Б. вобґрунтування розміру понесених витрат надав суду документи, що підтверджуються понесені відповідачем судові витрати: договір про надання адвокатських послуг та правової (правничої) допомоги від 01 травня 2025 року, опис наданих юридичних послуг та правової (правничої) допомоги адвоката у справі № 675/584/20, ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВХ № 1040176. Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в п.95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Крім того, результатом розгляду справи стало часткове задоволення позовних вимог. Тобто, позовні вимоги судом задоволені на 3,6 % (2355/64613*100%). Відтак заявлені відповідачем вимоги підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial