Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

24 листопада 2025 року, [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з заявою, в якій просять ухвалити рішення, яким встановити факт належності [PERSON] , правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на квартиру від 30.05.1997 року № [NUMBER] , на квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 40.3. кв.м. В обґрунтування вимог заяви зазначають, що [PERSON] є бабусею заявниці [PERSON] та матір`ю дружини заявника [PERSON] . Згідно свідоцтва про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , власниками такої є : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Її донька, [PERSON] , померла [INFO] , [PERSON] помер [INFO] . На даний час заявники, як спадкоємці першої черги по смерті [PERSON] , звернулись до приватного нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. В свою чергу, [PERSON] до моменту смерті, зверталась з заявою про прийняття спадщини по смерті своєї матері - [PERSON] . Однак у процесі її оформлення нотаріусом виявлено розбіжності у написанні прізвищ в різних документах, а саме: у паспорті громадянина України, свідоцтві про смерть, пенсійному посвідченні, довідці про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків, а також у правовстановлюючому документі на квартиру, де прізвище [PERSON] зазначено як « [PERSON] » . Вказані розбіжності унеможливлюють видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з чим заявники змушені звернутись до суду. Ухвалою суду від 26.11.2025 року справу призначено до розгляду в порядку окремого провадження. В судовому засіданні заявники [PERSON] , [PERSON] та їх представник , адвокат Заяць Н.Я. , підтримали заяву, надали пояснення аналогічні викладеним у зверненні. Зацікавлена особа, приватний нотаріус Ковтун Л.Б., в судове засідання не з`явилась, причин неявки суду не повідомила, хоча належним чином повідомлялась про дату та час судового засідання. Дослідивши матеріали справи та надані заявниками письмові докази, заслухавши пояснення учасників справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно п.5 ч.2 ст. 295 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п.1 постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення»(далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що згідно з копією паспорта серії [NUMBER] , громадянки України [PERSON] , остання народилась [INFO] . Зі свідоцтва про смерть , серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] померла [INFO] . При цьому прізвище померлої у вказаному документі зазначено як « [PERSON] », що узгоджується з даними її паспорта. У копії пенсійного посвідчення її прізвище зазначено також « [PERSON] ». Разом з тим, згідно довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків встановлено, що таку видано на ім`я [PERSON] , що свідчить про розбіжності у написанні прізвища однієї і тієї ж особи. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 1378 [PERSON] (мати заявниці, та дружина заявника) померла - [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №564, [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №731, [PERSON] померла [INFO] . Як зазначено заявниками, [PERSON] спадкувала майно після смерті своєї матері [PERSON] та своїм братом [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про право власності на квартиру від 30 травня 1997 року встановлено, що спадкодавець [PERSON] набула право власності на квартиру, яка входить до складу спадкового майна, при цьому у вказаному правовстановлюючому документі прізвище співвласника зазначено як « [PERSON] ». З витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно вбачається, що право власності на зазначену квартиру зареєстроване за спадкодавцем, що дає можливість ідентифікувати об`єкт нерухомого майна як такий, що належав саме [PERSON] незважаючи на наявні розбіжності у написанні її прізвища. З витягу зі Спадкового реєстру вбачається, що після смерті [PERSON] відкрито спадкову справу, а спадкоємці звернулися з заявами про прийняття спадщини у встановленому законом порядку. Водночас, відповідно до письмового роз`яснення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Ковтун Л.Б., оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку є неможливим у зв`язку з наявністю розбіжностей у написанні прізвища спадкодавця у правовстановлюючих документах, у зв`язку з чим заявники звернулись до суду для встановлення відповідного юридичного факту. Згідно з копіями паспортів та реєстраційних документів заявників судом встановлено їх особу, родинний зв`язок зі спадкодавцем та наявність у них юридичного інтересу у встановленні факту належності правовстановлюючого документа. Відповідно до статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження є видом цивільного судочинства, у порядку якого суд встановлює наявність або відсутність юридичних фактів, що мають значення для реалізації прав та інтересів особи. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, якщо персональні дані, зазначені в документі, не збігаються з відповідними даними у паспорті чи інших документах, що посвідчують особу. Відповідно до статей 1216, 1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків померлої особи до спадкоємців, а до складу спадщини входять усі права, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини, у тому числі право власності на нерухоме майно. Оцінивши наведені докази в їх сукупності та з урахуванням наведених норм матеріального і процесуального права, суд доходить висновку, що всі досліджені документи стосуються однієї і тієї ж особи [PERSON] , а розбіжності у написанні її прізвища (« [PERSON] » та « [PERSON] ») мають формальний характер, зумовлені особливостями оформлення документів у різні періоди часу, та не спростовують належності правовстановлюючого документа спадкодавцю. Оскільки встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявників юридичне значення, пов`язане з можливістю оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а іншого способу усунення виявлених розбіжностей чинним законодавством не передбачено, а також і те, що встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved