Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом, у якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , укладений 18.02.2022 р. між ним та [PERSON] , від імені та в інтересах якої діяла [PERSON] на підставі довіреності від 07.08.2018 р., зареєстрованої в реєстрі за № 816, посвідченої приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Сітяшенко В.А., визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Позов обґрунтований тим, що у серпні 2018 р. [PERSON] та [PERSON] домовилися про те, що друга продає першому належний їй житловий будинок. Однак [PERSON] повідомила [PERSON] , що документи на будинок знаходиться за місцем її постійного проживання у російській федерації, проте вона надасть довіреність на продаж будинку своїх знайомій, та після приїзду у російську федерацію передасть документи. [PERSON] та [PERSON] дійшли згоди, що перший сплачує другій 10 500,00 доларів США, а друга надає першому право користуватися будинком та проживати у ньому, а також надає розписку на підтвердження отримання коштів та вказаних прав до моменту оформлення за [PERSON] права власності на будинок. 05.08.2018 р. [PERSON] склала таку розписку, а в подальшому видала довіреність від 07.08.2018 р., зареєстровану в реєстрі за № 816, якою уповноважили, зокрема, [PERSON] , бути її представником з питань продажу, обміну тощо належного їй будинку [ADDRESS] . Після цього [PERSON] почав користуватися будинком та облаштовувати його, а [PERSON] поїхала у російську федерацію. З цього моменту зв`язок з [PERSON] на довгий час зник, але приблизно у кінці січня 2022 р. [PERSON] зв`язалася з [PERSON] , та повідомила, що [PERSON] вийшла на зв`язок і пояснила, що довго хворіла, а тому не мала змоги знайти документи та передати їх, але незабаром їх передасть. [PERSON] запропонував [PERSON] укласти попередній договір купівлі-продажу будинку, що і було зроблено 18.02.2022 р. У зв`язку з введенням в Україні воєнного стану з 24.02.2022 р. та активізацією бойових дій, [PERSON] виїхала не деякий час за кордон, звідки зв`язалася з [PERSON] та повідомила, що було внесено зміни законодавства, яке регулює нотаріальну діяльність та більшість реєстрів не працює, тому здійснити нотаріальне оформлення договору купівлі-продажу будинку неможливо, але як тільки ситуація стабілізується, вони прибуде до України щоб нотаріально оформити договір. У середині березня 2023 р. [PERSON] та [PERSON] , маючи документи на будинок, звернулися до нотаріуса з метою нотаріального оформлення договору купівлі-продажу будинку, проте нотаріус в усній формі повідомив, що у зв`язку з введенням на території України воєнного стану та внесенням змін до законодавчих норм нотаріальне посвідчення договорів щодо відчуження нерухомого майна, які укладаються від імені фізичної особи-відчужувача на підставі довіреності, з дня видачі якої минуло більше одного місяця, дозволяється за умови отримання нотаріусом заяви довірителя про підтвердження дії довіреності, справжність підпису на якій засвідчено нотаріусом, консульською установою (дипломатичним представництвом) України або відповідно до законодавства іноземної держави, а тому здійснити переоформлення будинку не вбачається за можливе. У зв`язку з цим [PERSON] звернувся до [PERSON] з проханням надати відповідну заяву про підтвердження дії довіреності від 07.08.2018 р. або прибути до нотаріуса особисто для нотаріального посвідчення договору, проте [PERSON] повідомила, що вона такої змоги не має, так як дипломатичні відносини України з російською федерацією були розірвані, а прибути до України вона не може. У подальшому строк дії довіреності від 07.08.2018 р. закінчився. [PERSON] своєї позиції щодо предмета спору у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомила. [PERSON] позов визнала, про що зазначила у заяві від 21.05.2025 р. (а. с. 47). Судом з`ясовано, що громадянка російської федерації [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.10.2010 р. (а. с. 13) з 05.11.2010 р. є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується інформацією від 20.11.2025 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а. с. 78). [PERSON] 05.08.2018 р. отримала від [PERSON] грошові кошти у розмірі 10 500,00 доларів США за продаж належного їй житлового будинку [ADDRESS] , надала [PERSON] ключі від цього будинку та право користування будинком до моменту нотаріального оформлення за [PERSON] права власності на вказаний будинок, що підтверджується розпискою від 05.08.2018 р. [PERSON] , у якій також зазначено, що розписка підтверджує факт отримання [PERSON] грошових коштів у розмірі 10 500,00 доларів США від [PERSON] за продаж йому належного їй будинку [ADDRESS] (а. с. 9). Також [PERSON] 07.08.2018 р. видала довіреність, зареєстровану в реєстрі за № 816, посвідчену приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Сітяшенко В.А., якою уповноважила, зокрема, [PERSON] , бути її представником при вирішенні будь-яких питань, пов`язаних з продажем, обміном тощо належного їй житлового будинку [ADDRESS] (а. с. 10). З серпня 2018 р. [PERSON] почав проживати у житловому будинку [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 16.12.2025 р. Міського комунального виробничого ремонтно-експлуатаційного підприємства № 7 та актом обстеження від 16.12.2025 р. (а. с. 93, 94). Між [PERSON] , від імені якої діяла [PERSON] на підставі довіреності від 07.08.2018 р., зареєстрованої в реєстрі за № 816,та [PERSON] 18.02.2022 р. укладено у письмовій формі попередній договір купівлі-продажу житлового будинку, за умовами якого [PERSON] зобов`язалася продати [PERSON] , а [PERSON] зобов`язався купити у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] , після вчинення усіх підготовчих дій, необхідних для здійснення нотаріальних дій (збір правовстановлюючих та інших документів), при цьому вони домовилися, що, зокрема, вартість будинку складає 10 500,00 доларів США, ці кошти отримані [PERSON] від [PERSON] до моменту підписання даного договору у повному обсязі, що підтверджується розпискою (а. с. 12). Між тим, договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , між [PERSON] та [PERSON] укладено не було, що випливає з інформації від 20.11.2025 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, де зазначено, що право власності на цей будинок зареєстровано за [PERSON] (а. с. 78). [PERSON] не подано будь-яких доказів, які б підтверджували більшість обставини, на які він посилається у позовній заяві як на підстави, з яких між [PERSON] та ним не було укладено договору купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] . Крім того, строк дії довіреності від 07.08.2018 р , зареєстрованої в реєстрі за № 816, посвідченої приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Сітяшенко В.А., закінчився 07.08.2023 р. (що випливає зі змісту довіреності, а. с. 10). Згідно зі статтею 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Наведене свідчить про те, що [PERSON] та [PERSON] 05.08.2018 р. домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , і відбулося повне виконання цього договору, проте з 05.08.2018 р. по даний час [PERSON] , та з 07.08.2018 р. по 07.08.2023 р. її представник [PERSON] , з обставин, які Суд позбавлений можливості з`ясувати на підставі наявних у справі доказів, ухилялися від укладення договору купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , у передбаченій законодавством України нотаріальній формі (статтею 657 Цивільного кодексу України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі). Тобто договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , було укладено 05.08.2018 р. між [PERSON] та [PERSON] , а не 18.02.2022 р., як вважає [PERSON] . Частиною першою статті 220 Цивільного кодексу України визначено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Частиною другою статті 220 Цивільного кодексу України встановлено якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Зважаючи на наведене, Суд приходить до висновку, що договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , укладений 05.08.2018 р. між [PERSON] та [PERSON] , може бути визнаний дійсним. Між тим, [PERSON] з позовною вимого про визнання зазначеного договору дійсним не звертався, а звернувся з вимогою про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , укладеного 18.02.2022 р. між ним та [PERSON] , від імені та в інтересах якої діяла [PERSON] на підставі довіреності від 07.08.2018 р., зареєстрованої в реєстрі за № 816, посвідченої приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Сітяшенко В.А. Проте, як випливає з наведеного вище, такий договір купівлі-продажу не укладався, фактично договір купівлі-продажу було укладено між [PERSON] та [PERSON] та виконано 05.08.2018 р. Суд не може вийти за межі позовних вимог та з власної ініціативи визнати договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , укладений 05.08.2018 р. між [PERSON] та [PERSON] , дійсним, так це суперечитиме частині першій статті 13 Цивільного процесуального кодексу України: суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи викладене, Суд відмовляє у задоволенні позову в частині вимоги про визнання дійним договору купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , укладеного 18.02.2022 р. між ним та [PERSON] , від імені та в інтересах якої діяла [PERSON] на підставі довіреності від 07.08.2018 р., зареєстрованої в реєстрі за № 816, посвідченої приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Сітяшенко В.А. Відповідно до статті 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що державній реєстрації прав підлягають: право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на майбутній об`єкт нерухомості. З наведених норм випливає, що позовна вимога про визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок [ADDRESS] , є похідною від позовної вимоги про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , укладеного 18.02.2022 р. між ним та [PERSON] , від імені та в інтересах якої діяла [PERSON] на підставі довіреності від 07.08.2018 р., зареєстрованої в реєстрі за № 816, посвідченої приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Сітяшенко В.А. (похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги) абзац другий частини першої статті 188 Цивільного процесуального кодексу України) у задоволенні якої відмовлено, а тому у її задоволенні також має бути відмовлено. При цьому Суд роз`яснює, що [PERSON] має право звернутися з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , укладеного 05.08.2018 р. між ним та [PERSON] , та про визнання за ним права власності на житловий будинок [ADDRESS] .

Outcome: dismissed