Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника адвоката Форостянко В.М. звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить скасувати державну реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером 6325157600:00:003:0036, розташованої за адресою: [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] ; стягнути з відповідача понесені судові витрати у розмірі 1098,60 грн. за сплату судового збору, 164,60 грн. за копіювання матеріалів, а також за складання позовної заяви 9900 грн., 2500 грн. за надання правничої допомоги, а разом 13698,20 грн. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно договору дарування від 01.07.1986 року [PERSON] - батько позивача подарував їй жилий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] на земельній дільниці, земля радгоспу. Згідно рішення за № 57 від 13.02.1996 року Виконавчого Комітету Манченківської селищної Ради народних депутатів Харківського району від 13.02.96 року «Про передачу присадибних земельних ділянок в приватну власність» ухвалено передати безкоштовно в приватну власність земельні ділянки, згідно додатку №1, мешканцям селища Манченки, розмір та площа земельних ділянок уточнюються при виготовленні технічної документації та видачи державних актів на право приватної власності на землю. Згідно додатку №482 [PERSON] - [ADDRESS] - 0,15га. Згідно з рішенням Манченківської селищної ради Харківського району ХХУІ Сесії V скликання від 25 грудня 2009 року «Про внесення доповнення до додатку рішення виконкому Манченківської селищної ради від 13.02.1996 року №57 «Про передачу присадибних земельних ділянок в приватну власність» на виконання постанов КМУ № 844 від 05.08.2009 року та №1112 від 21.10.2009 року» ухвалено внести доповнення до додатку рішення виконкому Манченківської селищної ради від 13.02.1996 року №57 порядковий №482, вказавши цільове призначення земельної ділянки, що розташована по [ADDRESS] ,площею 0,15 га та фактичне її місце розташування згідно діючого законодавства, а саме : в селищі Манченки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. В грудні 2021 року [PERSON] звернулась до ФО-П [PERSON] інженера землевпорядника для оформлення документів для приватизації її земельної ділянки, тоді ж відбулась кадастрова зйомка земельної ділянки. Документи на земельну ділянку, у тому числі результати кадастрової зйомки були направлені до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області для внесення відомостей до Державного земельного кадастру. В березні 2023 року позивачка отримала РІШЕННЯ №PB- 7400062562023 від 15.03.2023 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру Державного кадастрового реєстратора Відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Чернігівський області, згідно якого розглянуто заяву про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 03.03.2023 року (реєстраційний номер ЗВ-9701379762023) разом з доданими до неї документами та відповідно до Порядку ведений Державного земельного кадастру прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини, виявлено перетин з ділянкою 6325157600:00:003:0036; Площа співпадає на 5,4375 відсотків. В липні 2023 року позивачка отримала РІШЕННЯ №РВ-7400062562023 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 11.07.2023 року державного кадастрового реєстратора Відділу № 3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Київської області, про розгляд заяви про внесення відомостей ( змін до них) до Державного земельного кадастру від 09.07.2023 року (реєстраційний номер ЗВ-9705125312023) разом з доданими до неї документами та відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини, рекомендація: усунути перетин та подати ще раз. В серпні 2023 року позивачка отримала РІШЕННЯ № РВ- 7400062562023 про відмову у внесенні відомостей (змін до них ) до Державного земельного кадастру від 21.08.2023 року Державного кадастрового реєстратора Відділу N 8 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровський області, згідно якого розглянуто заяву про внесення відомостей ( змін до них) до Державного земельного кадастру від 13.08.2023 року (реєстраційний номер ЗВ-9705125312023) разом з доданими до неї документами та відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини, рекомендовано врахувати норми чинного законодавства ст.24 Закону України «Про державний земельний кадастр» (перетин з ділянкою) 6325157600:00:003:0036; площа співпадає на 5,4375 відсотків. У зв?язку з тим, що [PERSON] відмовили у внесенні її земельної ділянки до Земельного кадастру ФО-П [PERSON] виготовив коректурний аркуш «Про усунення зауважень, викладених у рішенні РВ - 7300044482023 про відмову у внесенні відомостей (змін до них ) до Державного земельного кадастру», була проведена повторна кадастрова зйомка для уточнення координат по межі існуючої огорожі земельних ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS] і встановлено, що координати поворотних точок меж земельної ділянки [ADDRESS] (кад.№ 6325157600:00:003:0036) відрізняються від фактичного їх розташування та частково накладаються на земельну ділянку [ADDRESS] , перетинаючи в' їзд до земельної ділянки. Виправити перетин ділянок на даний час не вбачається можливим, оскільки власник земельної ділянки [ADDRESS] (кад.№6325157600:00:003:0036) гр-н [PERSON] не хоче брати у цьому участь (не дає документи для розробки технічної документації для внесення змін), також не можливо зменшити земельну ділянку [ADDRESS] , так як це один в' їзд на земельну ділянку с житловим будинком. В серпні 2023 року позивач [PERSON] звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області з заявою стосовно перетину двох земельних ділянок, які розташовані за адресами: [ADDRESS] (кадастровий номер 6325157600:00:003:0036) та [ADDRESS] . Згідно відповіді від 05.09.2023 року, М-260/0,9,1-278/0/21-23 повідомлено, що за інформацією відділу № 7 надання адміністративних послуг Головного Управління дані щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6325157600:00:003:0036 було перенесено з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка з кадастровим номером 6325157600:00:003:0036 сформована на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельною ділянкою в натурі (на місцевості ) від 17.10.2007 року, розробник ТОВ «АГНІ-НАБАТ», [PERSON] , право на неї посвідчено державним актом від 05.02.2008 року, серія ЯД 041009. Власник земельної ділянки [ADDRESS] [PERSON] перешкоджає проходу позивача [PERSON] на земельну ділянку, мотивуючи тим, що в`їзд його власність, та не дає письмового погодження на зміну меж земельної ділянки. Тим самим, своїми умисними діями перешкоджає позивачу у приватизації земельної ділянки, іншого способу, крім скасування державної реєстрації земельної ділянки б. [ADDRESS] не можливо, тому вона звернулась до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 15.01.2024 у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. 15.02.2024 від представника Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області надійшов відзив, мотивований тим, що рішенням Виконавчого Комітету Манченківської селищної Ради народних депутатів Харківського району № 57 від 13.02.1996 року «Про передачу присадибних земельних ділянок в приватну власність» [PERSON] передана земельна ділянка площею 0,1500 га. Пунктом 2 цього рішення визначено, що розмір і площа земельних ділянок уточнюються при виготовленні технічної документації та видачі державних актів на право приватної власності. Рішенням Манченківської селищної ради Харківського району ХХУІ Сесії V скликання від 25 грудня 2009 року внесено доповнення до додатку рішення виконкому Манченківської селищної ради від 13.02.1996 року №57 щодо місця розташування земельної ділянки площею 0,15 га. Отже при виготовленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площа земельної ділянки може змінюватися лише у меншу сторону. Земельна ділянка з кадастровим номером 6325157600:00:003:0036 сформована на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), право на яку посвідчене державним актом від 05.02.2008 року серія ЯД №041009 та була перенесена з Державного кадастру земель до Державного земельного кадастру з помилкою у застосуванні систем координат земельних ділянок, що виникає під час перерахунку із однієї системи координат в іншу та мала зміщення в геопросторових даних. Помилки у застосуванні системи координат земельних ділянок (в тому числі помилки, що виникли при перерахунку однієї системи координат в іншу), які були сформовані до 1 січня 2013 року та відомості про які були перенесені до Державного земельного кадастру, з помилкою у відомостях щодо місця розташування земельних ділянок (зміщення, розворот, віддзеркалювання) виправляються сертифікованим інженером землевпорядником шляхом перерахування координат земельних ділянок з урахуванням суміжних землеволодінь і землекористувань, про що вони з використанням Єдиного державного веб-порталу електронних послуг, у тому числі через веб-сторінку Держгеокадастру повідомляють Державному кадастровому реєстратору, який вносить виправлені відомості до Державного земельного кадастру та складає протокол про виправлення помилки. На звернення [PERSON] їй була надана відповідь щодо порядку усунення перетину земельних ділянок і жодних її прав Головне управління не порушувало, тому просить відмовити у задоволенні позову. Від відповідача [PERSON] 21.02.2024 надійшов відзив на позов, в якому він просив відмовити в задоволенні позову. Так, 01.07.1986 року позивач придбала на підставі Договору дарування тільки житловий будинок з надвірними будівлями, а земельна ділянка залишалась у комунальній власності.13.02.1996 року рішенням Манченківської селищної ради №57 «Про передачу присадибних земельних ділянок в приватну власність» було передано безкоштовно в приватну власність земельні ділянки, згідно додатку №1,мешканцям села Манченки, розмір та площа земельних ділянок уточнюються при виготовленні технічної документації та видачі державних актів на право приватної власності на землю. Отже, вказаним рішенням Манченківської селищної ради №57 «Про передачу присадибних земельних ділянок в приватну власність» від 13.02.1996 року не було встановлено розміру та площі земельних ділянок, а передбачено, що розмір та площа земельних ділянок уточнюються при виготовленні технічної документації та видачі державних актів на право приватної власності на землю. В 2006 році було виготовлено Технічну документацію про встановлення меж та оформлення права власності на земельну ділянку [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . На арк. 6 Технічної документації наявний Акт погодження меж земельної ділянки, який погоджений підписом позивача [PERSON] . Отже, позивач погодилась під час приватизації земельної ділянки відповідача, що земельна ділянка буде приватизована саме в таких межах, які вона на даний час оскаржує. 07.09.2007 року рішенням Манченківської селищної ради «Про передачу у власність земельної ділянки» було передано безоплатно у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,1763 га, з них 0, 15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 0,0263 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в за адресою: [ADDRESS] . Крім того, відповідач не перешкоджає проходу/проїзду позивача як вказано у позовній заяві. Прохід на земельну ділянку знаходиться у вільному доступі не тільки позивача, а й інших осіб, які щодня ходять по земельній ділянці відповідача через спірний прохід зокрема до школи, яка знаходиться неподалік. Крім того, від домоволодіння позивача є вільний прохід та проїзд у протилежний його будинку бік з виходом на вулицю. Він вважає, що позивач обрала не належний спосіб захисту. Вона обґрунтовує свої позовні вимоги необхідністю їй приватизувати 5,4375% площі земельної ділянки відповідача, розташування 5,4375% якої позивач самостійно визначає на прохід/проїзд, що є не належним способом захисту. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, зокрема визначеним зазначеною частиною, або ж іншим способом, який передбачений законом. Статтею 404 ЦК України встановлено, що право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв?язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо (ч. 1 ст. 404 ЦК України). Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої Земельної ділянки надання земельного сервітуту (ч. 2 ст. 404 ЦК України). Отже, позивач має право встановити сервітут, у зв?язку з чим не можливість користування проходом/проїздом (хоча відповідач ніяким чином цьому не перешкоджає) не є підставою для скасування реєстрації права власності на всю земельну ділянку відповідача. Відповідач готовий укласти договір з позивачем про сервітут на право проходу, проїзду через мою земельну ділянку. Також позивач звернулась з позовом з пропуском строків позовної давності. У період з 2006 року позивач [PERSON] неодноразово зверталась до Манченківської селищної ради зі зверненнями (скаргами) щодо спорів про користування суміжними земельними ділянками, тобто реалізувала своє право на вирішення земельного спору саме органом місцевого самоврядування. А отже, про порушення своїх прав (які на думку позивача є (порушеними) позивачу було відомо ще з 2006 року та вона звернулась з позовом в 2024 року, з пропуском строку позовної давності на 15 років. При вирішенні земельного спору органом місцевого самоврядування [PERSON] ще в 2008 році надавав документи, що земельна ділянка приватизована. А отже, ще з 2008 року позивачу було відомо, що належна [PERSON] земельна ділянка приватизована, а отже є підстави для застосування строків позовної давності. Ухвалою суду 26.06.2024 у справі закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат Форостянко В.М. позов підтримали, з підстав, вказаних у позові. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Панасенко П.П. просили відмовити в задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві. Представник Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в судове засідання не з`явився у наданих заявах просив розглядати справу без його участі. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи встанови наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно договору дарування від 01.07.1986 року [PERSON] набула у власність житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці радгоспу. Відповідно до рішення Виконавчого Комітету Манченківської селищної Ради народних депутатів Харківського району № 57 від 13.02.1996 року «Про передачу присадибних земельних ділянок в приватну власність» ухвалено передати безкоштовно у приватну власність земельні ділянки, (згідно додатку №1) мешканцям селища Манченки, розмір та площа земельних ділянок уточнюються при виготовленні технічної документації та видачи державних актів на право приватної власності на землю. Згідно додатку за №482 [PERSON] - [ADDRESS] - 0,15га. Згідно з рішенням Манченковської селищної ради Харківського району ХХУІ Сесії V скликання від 25 грудня 2009 року «Про внесення доповнення до додатку рішення виконкому Манченківської селиіної ради від 13.02.1996 року №57 «Про передачу присадибних земельних ділянок в приватну власність» на виконання постанов КМУ № 844 від 05.08.2009 року та №1112 від 21.10.2009 року» вирішено внести доповнення до додатку рішення виконкому Манченківської селищної ради від 13.02.1996 року №57 порядковий №482, вказавши цільове призначення земельної ділянки, що розташована по [ADDRESS] , площею 0,15 га та фактичне її місце розташування згідно діючого законодавства, а саме : в селищі Манченки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. Як зазначає позивачка, в грудні 2021 року вона звернулась до ФО-П [PERSON] інженера землевпорядника для оформлення документів для приватизації її земельної ділянки, тоді ж відбулась кадастрова зйомка земельної ділянки, документи на земельну ділянку, у тому числі результати кадастрової зйомки були направлені до Головного управління Держгеокадастру у Харківської області для внесення відомостей до Державного земельного кадастру. Відповідно до РІШЕННЯ №PB-7400062562023 від 15.03.2023 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 15.03.2023 Державного кадастрового реєстратора Відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Чернігівський області розглянуто заяву про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 03.03.2023 року (реєстраційний номер ЗВ-9701379762023) разом з доданими до неї документами та відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини, виявлено перетин з ділянкою 6325157600:00:003:0036; площа співпадає на 5,4375 відсотків. Відповідно до РІШЕННЯ №РВ-7400062562023 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 11.07.2023 року державного кадастрового реєстратора Відділу № 3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Київської області, розглянуто заяву про внесення відомостей ( змін до них) до Державного земельного кадастру від 09.07.2023 року (реєстраційний номер ЗВ-9705125312023) разом з доданими до неї документами та відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності поданих документів законодавству, а саме перетин з ділянкою 6325157600:00:003:0036; площа співпадає на 5,4375, рекомендовано усунути перетин та подати ще раз. Відповідно до РІШЕННЯ № РВ-7400062562023 про відмову у внесенні відомостей (змін до них ) до Державного земельного кадастру від 21.08.2023 року Державного кадастрового реєстратора Відділу №8 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровський області, розглянуто заяву про внесення відомостей ( змін до них) до Державного земельного кадастру від 13.08.2023 року (реєстраційний номер ЗВ-9705125312023) разом з доданими до неї документами та відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини, невідповідність поданих документів законодавству, а саме ст.24 ЗУ «Про державний земельний кадастр», рекомендовано врахувати норми чинного законодавства ст.24 Закону України «Про державний земельний кадастр » ( перетин з ділянкою ) 6325157600:00:003:0036; площа співпадає на 5,4375 відсотків. ФО-П [PERSON] , який є кваліфікованим інженером-землевпорядником, виготовив коректурний аркуш «Про усунення зауважень, викладених у рішенні РВ -7300044482023 про відмову у внесенні відомостей (змін до них ) до Державного земельного кадастру», де зазначив, що була проведена повторна кадастрова зйомка для уточнення координат по межі існуючої огорожі земельних ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS] і встановлено, що координати поворотних точок меж земельної ділянки [ADDRESS] (кад.№ 6325157600:00:003:0036) відрізняються від фактичного їх розташування та частково накладаються на земельну ділянку [ADDRESS] , перетинаючи в' їзд до земельної ділянки. Виправити перетин ділянок на даний час не вбачається можливим, оскільки власник земельної ділянки [ADDRESS] (кад.№6325157600:00:003:0036) гр-н [PERSON] не хоче брати у цьому участь (не дає документи для розробки технічної документації для внесення змін), також не можливо зменшити земельну ділянку [ADDRESS] , так як це один в' їзд на земельну ділянку с житловим будинком. Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 05.09.2023 М-260/0/9, 1-278/0/21-23, яким надано відповідь на заяву [PERSON] стосовно перетину двох земельних ділянок, які розташовані за адресами: [ADDRESS] (кадастровий номер 6325157600:00:003:0036) та [ADDRESS] ., за інформацією відділу № 7 надання адміністративних послуг Головного Управління дані щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6325157600:00:003:0036 було перенесено з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка з кадастровим номером 6325157600:00:003:0036 сформована на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості ) від 17.10.2007 року, розробник ТОВ «АГНІ-НАБАТ», [PERSON] , право на неї посвідчено державним актом від 05.02.2008 року, серія ЯД 041009. А також було роз`яснено, що відповідно до пункту 152 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051, у разі виявлення фізичною особою або юридичною особою у документації із землеустрою та оцінки земель помилки щодо визначення характеристик об`єктів Державного земельного кадастру в натурі (на місцевості) із порушенням (зміною) їх значень внутрішніх кутів та мір ліній між поворотними точками меж земельних ділянок та/або площі, допущеної у відомостях Державного земельного кадастру (в тому числі під час або після перенесення інформації про земельні ділянки та інші об`єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою і оцінки земель, затвердженої і переданої до 1 січня 2013 року до Державного фонду документації із землеустрою, заінтересована особа звертається до Державного кадастрового реєстратора із заявою про внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру за формою згідно з додатком 37. Як вбачається із технічної документації по встановленню меж та оформленню права власності на земельну ділянку [PERSON] в [ADDRESS] , виготовленою ТОВ «АГНІ НАБАТ» у 2006 році, з представниками суміжних земельних ділянок, в тому числі [PERSON] , були погоджені межі земельної ділянки [PERSON] , розташованої за адресою: [ADDRESS] . Рішенням ХІ сесії У скликання Манченківської селищної ради Харківського району від 07.09.2007 року [PERSON] передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,1763 га, з них 0,15 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, 0,0263 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в [ADDRESS] , на території Манченківської селищної ради Харківського району. Згідно Державно акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 041009 від 05.02.2008 року [PERSON] належить земельна ділянка кадастровий номер 6325157600:00:003:0036, площею 0,1500 га, яка розташована в [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. Надаючи правову оцінку встановленим фактам, суд дійшов такого висновку. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до частин першої, другої статті 78 ЗК України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Поняття земельної ділянки як об`єкта права власності визначено у частині першій статті 79 ЗК України як частини земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Частинами першою, другою статті 152 ЗК України визначено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Частиною третьою статті 152 ЗК України визначено способи захисту прав на землю. Проте, визначений перелік не є вичерпним. Згідно з статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Аналіз вказаних норм вказує на можливість захисту права осіб на землю у будь-який спосіб, якщо такий спосіб є ефективним та не суперечить вимогам Закону. Відповідно до положень ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст. ст. 14, 41 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. ст. 316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб .Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі статтею 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій-сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до постанови ВП ВС у справі № 688/2908/16-ц від 29 вересня 2020 року, метою розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є її індивідуалізація (конкретизація). Здійснення такої індивідуалізації, зокрема, дозволяє здійснити формування земельної ділянки. Відповідно до ч. 1 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Відповідно до ч. 2 цієї ж статті формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності. Відповідно до частини другої статті 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Частинами першою, другою статті 152 ЗК України визначено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Частиною третьою статті 152 ЗК України визначено способи захисту прав на землю. Проте, визначений перелік не є вичерпним. Згідно із пунктом 4 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр», у разі якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам; невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у зв`язку із зміною методів підрахунку (округлення); присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів), такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. Зміна меж земельної ділянки при виправленні вказаних помилок допускається за письмовим погодженням з особами, яким належить право власності (а щодо земель державної та комунальної власності - право користування) на суміжні земельні ділянки. Відсутність згоди власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на виправлення вказаних помилок не є підставою для відмови у перенесенні відомостей про відповідну земельну ділянку до Державного земельного кадастру, надання відомостей про земельну ділянку з Державного земельного кадастру. Про виявлені помилки центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, письмово безоплатно повідомляє власників (користувачів) земельних ділянок. Згідно ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» (далі - Закон) державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Відповідно до ч. 4 ст. 9 цього Закону, державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою та містобудівної документації; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки. За змістом статті 37 Закону України «Про Державний земельний кадастр» у разі виявлення фізичною або юридичною особою у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру технічної помилки (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущеної органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, заінтересована особа письмово повідомляє про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, який перевіряє відповідність відомостей Державного земельного кадастру інформації, що міститься в документах, які стали підставою для внесення цих відомостей. Якщо факт невідповідності підтверджено, орган, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення та не пізніше наступного дня повідомляє про це заінтересованих осіб. Повідомлення про виявлення помилки може бути надіслано також в електронному вигляді з Державного аграрного реєстру через Єдиний портал адміністративних послуг, у тому числі через інтегровану з ним інформаційну систему центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. У разі виявлення технічної помилки, допущеної в записах Державного земельного кадастру органом, що здійснює його ведення, зазначений орган у п`ятиденний строк письмово повідомляє про це заінтересовану особу. Виправлення технічних помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок наявності технічних помилок у документах, на підставі яких були внесені такі відомості, здійснюється після виправлення помилок у зазначених документах. Виправлення інших помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою, оцінки земель, здійснюється після внесення змін до такої документації. Виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду. Відповідно до пункту 138 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051, помилками у Державному земельному кадастрі є, зокрема, 1) технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру; 2) технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена не з вини органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру (в тому числі технічна помилка у документах, на підставі яких внесені відомості до Державного земельного кадастру); 3) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою та оцінки земель щодо визначення характеристик об`єктів Державного земельного кадастру в натурі (на місцевості) із порушенням (зміною) їх значень внутрішніх кутів та мір ліній між поворотними точками меж земельних ділянок та/або площі (в тому числі виявлена під час або після перенесення інформації про земельні ділянки з державного реєстру земель та відомостей про земельні ділянки та інші об`єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженій та переданій до 01 січня 2013 року до Державного фонду документації із землеустрою); 4) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру, внесених до нього з інших кадастрів та інформаційних систем у порядку інформаційної взаємодії; 5) технічна помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок перенесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку, яка не була зареєстрована в державному реєстрі земель; 6) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру під час державної реєстрації земельної ділянки; 7) помилка у застосуванні систем координат земельних ділянок (в тому числі помилка, що виникає під час перерахунку із однієї системи координат в іншу), які були сформовані до 01 січня 2013 року та відомості про які були перенесені до Державного земельного кадастру, та помилка у відомостях щодо місця розташування земельних ділянок (зміщення, розворот, віддзеркалювання) з урахуванням суміжних землеволодінь та землекористувань. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Дослідженими доказами підтверджено, що право власності на земельну ділянку кадастровий номер 6325157600:00:003:0036 відповідач набув у встановленому законом порядку, отримав 15.02.2008 державний акт серії ЯД №041009, правовстановлюючі документи щодо набуття земельної ділянки позивачем в межах позовних вимог не оскаржуються. З пояснень сторін вбачається, що підставою для звернення до суду є помилки в координатах земельної ділянки відповідача. На місцевості, земельні ділянки не перетинаються, тобто перетин існує лише в Державному земельному кадастрі у зв`язку з технічними помилками при перенесені координат ділянки відповідача. Отже чинним законодавством встановлено порядок виправлення технічних помилок, зокрема допущених під час визначення меж суміжних земельних ділянок (ст. 37 Закону України «Про Державний земельний кадастр», пункт 4 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр», Порядок ведення Державного земельного кадастру, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051). Крім того, відповідно ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Тобто, позовні вимоги про скасування державної реєстрації не можуть бути відокремлені від вирішення судом питання щодо речових права на цю ділянку. За відповідачем згідно відомостей ДЗК зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер 6325157600:00:003:0036, тобто у разі задоволення позову суд, на виконання імперативних вимог ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», має вирішити питання про припинення вказаного речового права [PERSON] . Позовних вимог про скасування чи визнання недійсним правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку, належну відповідачу позивач не заявляла, предметом позову є лише вимога про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Позивач у позасудовому порядку має можливість скористатися визначеним у пункті 4 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр» способом відновлення своїх порушених прав, шляхом усунення технічних помилок, і лише у разі, якщо цей спосіб виявиться недієвим, чи згоди щодо визначення конкретних меж земельних ділянок не буде досягнуто, позивач, чиї права порушені у результаті невідповідності інформації землевпорядної документації фактичним даним щодо площі, лінійних розмірів та конфігурації земельних ділянок, що є порушення вимог земельного законодавства, можуть звернутись до суду за захистом порушених прав. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №187/1945/21 (провадження №61-4689св23) в постанові від 12.12.23, якою розглянуто спір за аналогічними за змістом правовідносинами та позовні вимоги щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки з підстав накладення її меж на земельну ділянку позивача в умовах відсутності належних та допустимих доказів неможливості внесення змін до Державного земельного кадастру щодо спірної земельної ділянки в позасудовому порядку. Враховуючи викладене, наразі позивачем не доведено, що оформлення [PERSON] права власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , неможливе без скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 6325157600:00:003:0036 та припинення речового права - права власності [PERSON] на належну йому земельну ділянку. Відповідач [PERSON] розробив технічну документацію по встановленню меж та оформлення права власності на земельну ділянку у 2006 році, погодив межі земельної ділянки із власниками суміжних земельних ділянок, в тому числі із позивачкою [PERSON] , отримав 05.02.2008 року у встановленому законом порядку державний акт на земельну ділянку з кадастровим номером 6325157600:00:003:0036. При цьому рішенням Виконавчого Комітету Манченківської селищної Ради народних депутатів Харківського району № 57 від 13.02.1996 року «Про передачу присадибних земельних ділянок в приватну власність», яким ухвалено передати безкоштовно у приватну власність земельні ділянки мешканцям селища Манченки, розмір та площа земельних ділянок не визначався, а зазначено, що вони уточнюються при виготовленні технічної документації та видачі державних актів на право приватної власності на землю. Місце розташування земельної ділянки позивача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та її цільове призначення було визначене рішенням Манченковської селищної ради Харківського району ХХУІ Сесії V скликання від 25 грудня 2009 року «Про внесення доповнення до додатку рішення виконкому Манченківської селищної ради від 13.02.1996 року №57 «Про передачу присадибних земельних ділянок в приватну власність», після отримання відповідачем державного акту на земельну ділянку. Також суд звертає увагу, що земельна ділянка [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не є сформованою в розумінні частини четвертої статті 79-1 ЗК України. Між тим визначення координат та поворотних точок земельної ділянки, якою фактично користується позивач, не свідчить про те, що саме ця земельна ділянка надавалася в користування [PERSON] , оскільки відсутні дані про встановлення її меж в натурі. При цьому скасування державної реєстрації земельної ділянки [PERSON] та припинення його речових прав щодо свого нерухомого майна було б непропорційним та призвело б до порушення права як власника, гарантованих в тому числі і статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини. Виправлення помилок, допущених під час ведення Державного земельного кадастру регламентовано ст. 37 Закону України « Про Державний земельний кадастр». Частинами першою-третьою статті 158 ЗК України встановлено, що земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом (частина четверта, п`ята статті 158 ЗК України). Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин цієї справи не вимагається скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі за кадастровим номером 6325157600:00:003:0036 площею 0,15 га з одночасним припиненням права власності [PERSON] на неї, оскільки для виправлення помилки у відомостях координат поворотних точок меж земельної ділянки, кадастровий номер 6325157600:00:003:0036 достатнім та дієвим є саме зобов`язання відповідача вжити заходів щодо виправлення у Державному земельному кадастрі помилок у відомостях координат поворотних точок меж зазначеної земельної ділянки, без скасування державної реєстрації земельної ділянки. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою в задоволенні позовних вимог, всі витрати по справі покладаються на позивача. Представник відповідача у судовому засіданні заявив про надання ним доказів понесених судових витрат протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення суду, що відповідає вимогам ч.8 ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed