Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін у справі. Позивачка [PERSON] в порядку представництва, котре здійснює адвокатка Климчук А.В., 18.10.2025 року засобами поштового зв`язку скерувала у Сколівський районний суд Львівської області позовну заяву, що надійшла та була зареєстрована у діловодстві 22.10.2025 року за вх. № 7212, в якій просить ухвалити рішення про зміну способу стягнення аліментів, встановленого рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 31.01.2017 року за єдиним унікальним номер судової справи 453/1411/16-ц, у твердій грошовій сумі, та надалі стягувати на її користь з відповідача [PERSON] аліменти на дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у частці від заробітку (доходу) - у розмірі частини з усіх його видів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, змінивши стягнення з дня набрання ухваленим у цій справі судовим рішенням законної сили. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 29.06.2021 року за єдиним унікальним номером судової справи 453/137/21 відповідач [PERSON] був позбавлений батьківських прав відносно трьох їх з позивачкою [PERSON] дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Перед цим, рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 31.01.2017 року за єдиним унікальним номером судової справи 453/1411/16-ц з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] були стягнуті аліменти на трьох вказаних дітей, у розмірі 600 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 04.11.2016 року і до досягнення ними повноліття. 3 метою виконання вказаного рішення суду, було видано виконавчий лист № 453/1411/16-ц від 21.02.2017 року, який перебуває на виконанні у Сколівському районному ВДВС ГТУЮ у Львівській області. Окрім цього, позивачка [PERSON] повідомляє, що син [PERSON] , [INFO] , хворіє на аутоімунний тиреоідит, а також син [PERSON] , [INFO] , хворіє на бронхіальну астму в стадії ремісії. Всі троє синів навчаються в освітніх закладах, всі сини проживають разом з позивачкою [PERSON] .. Так, позивачка [PERSON] у змісті позовної заяви стверджує, що розмір аліментів, визначений раніше судом, не відповідає реальним потребам трьох їх з відповідачем [PERSON] дітей на сьогоднішній день, оскільки за останні роки значно зросли ціни на всі товари та всі послуги, необхідні для належного утримання дітей, зокрема, суттєво підвищилась вартість продуктів харчування, одягу, взуття, засобів гігієни, лікарських препаратів, а також витрат, пов?язаних з навчанням та розвитком дітей - придбання навчального приладдя, підручників, канцелярських товарів. Крім того, зросли тарифи на всі комунальні послуги та транспортні витрати, що безпосередньо виливає на загальні витрати її сім?ї. Все це свідчить про істотне збільшення потреб дітей порівняно з часом ухвалення попереднього рішення про стягнення аліментів, у зв?язку з чим визначений раніше розмір аліментів є недостатнім для забезпечення належного рівня життя та розвитку дітей. Водночас, відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, має можливість повноцінно працювати, оскільки взагалі не займається вихованням дітей (позбавлений батьківських прав) та працює офіційно, тому заборгованість за період з 2017 року по 2024 року по аліментах була повністю ним погашена в 2025 році, має задовільний стан здоров?я, а також об?єктивну можливість виплачувати аліменти на користь позивачки [PERSON] на утримання всіх дітей у розмірі від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину. Відповідач [PERSON] у запропоновані судом строк та порядку відзив на позовну заяву [PERSON] до нього про зміну способу стягнення аліментів на дітей, - не подав, хоча в силу положень ч. 6 ст. 272 ЦПК України, ухвала судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у цивільній справі від 06.11.2025 року вважається такою, що йому вручена 15.11.2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням з довідкою про причини повернення поштового відправлення № R 067034598050. Втім, відповідач [PERSON] свою позицію у цій справі із обґрунтуванням її необхідними доказами не навів. Інших передбачених ЦПК України заяв по суті справи від її сторін до Сколівського районного суду Львівської області не надходило. Заяви та клопотання учасників справи. Будь-яких заяв чи клопотань від сторін у справі, котрі б залишалися не вирішеними у визначеному чинним ЦПК України порядку, у тому числі й про розгляд цієї справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, до Сколівського районного суду Львівської області не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Оскільки відповідачем у позовній заяві вказаний фізична особа, який не має статусу підприємця, то суддею, на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 23.10.2025 року вжито заходів для звернення до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи - відповідача [PERSON] .. Інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача [PERSON] отримано Сколівським районним судом Львівської області від Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби засобами поштового зв`язку 05.11.2025 року, котра була зареєстрована в діловодстві за вх. № 7560. Так, згідно наданих відомостей, зазначений відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відтак, ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 06.11.2025 року, після отримання судом інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] , який не має статусу підприємця, з-поміж іншого, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження, у межах визначеного ст. 275 ЦПК України строку, тобто не більше шістдесяти днів з дня відкриття у ній провадження, у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, без проведення судового засідання, за наявними у цій справі матеріалами. Інші процесуальні дії у цій справі Сколівським районним судом Львівської області не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм процесуального законодавства, суд, перевіряючи за пред`явленими позовними вимогами сімейного характеру порушення прав позивачки [PERSON] , й причетність до такого порушення її прав відповідача [PERSON] , встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із оцінкою відповідних доказів. Згідно з свідоцтвом про народження на бланку серії [NUMBER] , виданим Кам`янською сільською радою Сколівського району Львівської області 05.03.2009 року (копія міститься у справі, а. с. 7), батьками [PERSON] , [INFO] , значаться обидві сторони у справі. Згідно з свідоцтвом про народження на бланку серії [NUMBER] , виданим Кам`янською сільською радою Сколівського району Львівської області 25.10.2010 року (копія міститься у справі, а. с. 10), батьками [PERSON] , [INFO] , значаться обидві сторони у справі. Згідно з свідоцтвом про народження на бланку серії [NUMBER] , виданим Кам`янською сільською радою Сколівського району Львівської області 13.10.2015 року (копія міститься у справі, а. с. 13), батьками [PERSON] , [INFO] , значаться обидві сторони у справі. Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 31.01.2017 року за єдиним унікальним номером судової справи 453/1408/16-ц (копія міститься у справі, а. с. 15), задоволено позов [PERSON] та розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 30.08.2008 року Кам`янською сільською радою Сколівського району Львівської області, актовий запис про шлюб № 3, залишено позивачці після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ». Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 31.01.2017 року за єдиним унікальним номером судової справи 453/1411/16-ц, вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дітей, - сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 600 (шістсот) гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 04.11.2016 року і до досягнення ними повноліття. Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 29.06.2021 року за єдиним унікальним номером судової справи 453/137/21 (копія міститься у справі, а. с. 16-18), задовлено позов [PERSON] та позбавлено відповідача [PERSON] батьківських прав відносно синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстрованих за адресою: [ADDRESS] . На підставі рішення Сколівського районного суду Львівської області від 31.01.2017 року за єдиним унікальним номером судової справи 453/1411/16-ц, котре 20.02.2017 року набрало законної сили, а також виданого 21.02.2017 року на його примусове виконання виконавчого листа (копія міститься у справі, а. с. 19), з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей, - сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі - у розмірі 600 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 04.11.2016 року і до досягнення ними повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах, оформленого старшим державним виконавцем Сколівського ДВС у Стрийському районі Львівської області ЗМУМЮ (м. Львів) Лисковою С.Я. від 15.09.2025 року № 8.34811 (копія міститься у справі, а. с. 21-23), при примусовому виконанні виконавчого листа № 453/1411/16-ц, виданого 21.02.2017 року Сколівським районним судом Львівської області, боржник [PERSON] , стягувачка [PERSON] , боржником сплачено 383 056 грн. 90 коп. заборгованості по аліментах та станом на 01.09.2025 року заборгованість у боржника [PERSON] відсутня. Відповідно до довідки від 11.09.2025 року № 377, виданої ФОП [PERSON] - [PERSON] , 2010 року народження (копія міститься у справі. а. с. 24), останній хворіє та ццому встановлено діагноз: «Бронхіальна астма в стадії неповної ремісії». Відповідно до довідки від 11.09.2025 року № 378, виданої ФОП [PERSON] - [PERSON] , 2009 року народження (копія міститься у справі, а. с. 25), останній хворіє та йому встановлено діагноз: «Аутоімунний тиреоідит». Релевантні джерела права, застосовані судом при ухваленні рішення. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо способу виконання батьками обов`язку утримувати дітей, регулюються Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, протоколами до неї, Конвенцією Організації Об`єднаних Націй про права дитини 1989 року, Сімейним кодексом України (надалі - СК України), іншими актами законодавства, прийнятими у їх відповідності. Так, згідно із ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини 1989 року, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частини 8 та 9 ст. 7 СК України). Чинний СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (частини 1 та 2 ст. 141 СК України). Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Чинний СК України передбачає зміну способу стягнення аліментів, визначеного за рішенням суду (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). За змістом частин 1 і 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Сплата аліментів при визначеному новому способі проводиться з дня набрання рішення законної сили (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Узагальнена оцінка доводів та аргументів за результатами розгляду цієї справи. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які є неповнолітніми, а також [PERSON] , [INFO] , який являється малолітнім, то на зазначеного відповідача покладений обов`язок утримувати своїх вказаних трьох дітей до досягнення кожним із них повноліття. Суд підкреслює, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Будь-які докази на підтвердження незадовільного стану здоров`я відповідача [PERSON] чи наявності в нього на утриманні інших малолітніх, неповнолітніх дітей, або ж непрацездатних членів сім`ї, у матеріалах цієї справи відсутні. Судом не здобуто також доказів з приводу наявності у сторін у справі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, або ж придбання ними нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Беручи до уваги аргументи стосовно того, що витрати сім`ї позивачки [PERSON] , з якою проживають троє вказаних дітей, різко змінилось у зв`язку із підвищенням вартості продуктів харчування, одягу, взуття, засобів гігієни, лікарських препаратів, а також з витратами, пов?язаними з навчанням та розвитком вказаних дітей - придбання навчального приладдя, підручників, канцелярських товарів, відтак потребує матеріальної підтримки, натомість, відповідач [PERSON] зобов`язаний утримувати вказаних дітей до досягнення кожним із них повноліття, не дивлячись на позбавлення його батьківських прав щодо них рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 29.06.2021 року за єдиним унікальним номером судової справи 453/137/21, а тому, раніше визначений судом розмір аліментів в сумі 600 грн. є недостатнім для задоволення всіх потреб кожного з вказаних дітей, що у сукупності дає суду підстави для зміни способу стягнення аліментів. Таким чином, вирішуючи цей спір, суд, враховує обов`язок обох батьків утримувати вказаних дітей до їх повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для кожного з вказаних дітей відповідного віку, та те, що відповідач [PERSON] - здорова, працездатна особа та має можливість надавати матеріальну допомогу, доказів зворотного зазначеним відповідачем суду не надано, тоді як кожен з вказаних дітей потребує такої допомоги, а тому, вважає можливим визначити аліменти на вказаних дітей в розмірі частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача [PERSON] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян на кожного з вказаних дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання законної сили даним рішенням і до досягнення кожним з вказаних дітей повноліття, змінивши спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 31.01.2017 року за єдиним унікальним номером судової справи 453/1411/16-ц. Водночас, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам у справі, що у відповідності до приписів статей 192, 201 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд також враховує, що, як неодноразово вказував Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення від 09 грудня 1994 року у справі «Ruiz Toriya v. Spaine», серія A № 303-A, параграф 29-30). Щодо розподілу судових витрат у справі. Відповідно до ч. 1, пунктів 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За змістом частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В силу ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивачка [PERSON] звільнена від сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру (про зміну способу стягнення аліментів на дітей) на підставі пункту 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то на підставі частин 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судові витрати у справі у вигляді необхідності справляння судового збору підлягають до стягнення на користь держави з відповідача [PERSON] , пропорційно до задоволених позовних вимог. Доказів понесення сторонами у справі інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, матеріали цієї справи не містять.

Outcome: approved