Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-30 00:00:00

09 червня 2025 року від ТОВ «Факторинг партнерс» надійшов позов, в якому зазначено, що 22 серпня 2021 року між кредитодавцем ТОВ «Слон кредит» та позичальницею [PERSON] був укладений договір № 687193. Позивачем, до якого перейшло право вимоги за даним кредитним договором, заявлена вимога стягнути з позичальника на свою користь заборгованість за даним кредитним договором, яка становить 167040,43 грн. і складається з заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 71798,33 грн. та заборгованості за процентами в сумі 95242,1 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням позичальником своїх договірних зобов`язань по поверненню кредиту. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в суд не з`явилася, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення, в суд не з`явилася, відзиву не направила, справа розглянута за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 22 серпня 2021 року між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] був укладений договір № 687193 про надання споживчого кредиту, згідно якого кредитодавець надає позичальнику кредит в сумі 75000 грн. на 1096 днів до 22 серпня 2024 року, а споживач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Процентна ставка за користування кредитом становила 25 % в день за перший день користування кредитом та 85 % річних за всі наступні дні користування кредитом починаючи з наступного дня і до кінця строку користування кредитом. На виконання даного договору кредитодавцем в цей же день позичальниці було надано обумовлену суму кредиту шляхом перерахування частини кредиту в сумі 60000 грн. на її рахунок в ПриватБанку, яку вказала відповідачка у пункті 2.1 кредитного договору, що підтверджується платіжним дорученням АТ КБ «ПриватБанк» від 22 серпня 2021 року № 8000, та зарахування решти кредиту в сумі 15000 грн. на користь самого кредитодавця з виконання обов`язків з оплати процентів за перший день користування кредитом згідно п. 2.1, 3.5 кредитного договору. Відповідно до графіку платежів, який є додатком № 1 до договору, відповідачка зобов`язана була кожен місяць вносити на виконання договору по 5807 грн., кожен платіж складався з частки повернення кредиту та частки процентів за користування ним. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, позичальницею було внесено лише перші п`ять платежів, самою відповідачкою не надано доказів на підтвердження погашення заборгованості по кредиту та відсотках в більшій сумі, ніж зазначає позивач, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Право вимоги позивача ТОВ «Факторинг партнерс» за цим кредитним договором підтверджується договором надання послуги з факторингу № 31012025 від 31 січня 2025 року з відповідним реєстром боржників до якого включений відповідач, про перехід права вимоги від ТОВ «Слон кредит» до ТОВ «Факторинг партнерс». В позовній заяві позивачем заявлена також вимога стягнення з відповідача понесених витрат на правову допомогу в сумі 25000,00 грн., яка підлягає частковому задоволенню. Частинами 1 та 2 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем надано договір про надання правової (правничої) допомоги № 02-07/2024, укладений 02 липня 2024 року між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Лігал ассістанс». Пунктами 4.1 та 4.3 договору визначено, що вартість послуг узгоджується в заявці про надання юридичної допомоги, а факт надання послуг за договором підтверджується актом про надання юридичної допомоги. 01 квітня 2025 року була сформована заявка на надання юридичної допомоги № 634, а 30 квітня 2025 року складений акт № 9, згідно яких за кредитним договором було надано юридичну допомогу у формі усної консультації з вивченням документів впродовж 2 годин на суму 4000 грн., надання письмової консультації впродовж 1 години на суму 3000 грн. та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду впродовж 6 годин на суму 18000 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. З наданих матеріалів не вбачається обґрунтувань на підтвердження того, що час тривалістю 9 год. був в повній мірі використаний для надання послуги з підготовки позовної заяви до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, зважаючи на ціну позову та суть спору, який полягає у стягненні заборгованості за договорами кредиту, однотипність та схожість кредитних договорів, про що свідчить заповнення тексту шаблону позовної заяви з застосуванням «автозаміни», оскільки прізвище відповідачки у тексті позовній заяві не відмінялося взагалі, не зважаючи на контекст. За таких обставин на відповідача покладаються витрати позивача на правову допомогу в сумі 3000 грн. Оскільки справа розглянута за відсутності учасників справи, тому датою ухвалення рішення, відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved