Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

Позивач, 15 квітня 2025 року звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить стягнути зі [PERSON] заборгованість за: договором про надання фінансового кредиту №34943-02/2023 від 22 лютого 2023 року, який укладений між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» в сумі 47580 грн 00 коп., з яких заборгованість за тілом кредиту -12200 грн 00 коп. та заборгованість за відсотками - 35380 грн 00 коп.; договором про надання фінансового кредиту №36453-03/2023 від 29 березня 2024 року укладеним між відповідачем та ТОВ «Стар Файненс Груп» в сумі 8600 грн 00 коп., з яких заборгованість за тілом кредиту -3000 грн 00 коп. та заборгованість за відсотками -5600 грн 00 коп., оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за цими договороми, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість на зазначені суми. Право грошової вимоги за вказаними договорами про надання фінансового кредиту перейшло до ТОВ "СВЕА ФІНАНС" (до перейменування "Росвен Інвест Україна") на підставі укладених ним договорів факторингу. Також позивач просить стягнути з відповідача сплачений ним за подання даного позову до суду судовий збір в сумі 2422 грн 40 коп. Відповідачем на позовну заяву 29 квітня 2025 року подано відзив, в якому він просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вказує, що кредитні договори №34943-02/2023 від 22 лютого 2023 року та №36453-03/2024 від 29 березня 2024 року не містять підписів. Доказів укладення договору, який за формою відповідає вимогам цивільного законодавства та підписаний електронним підписом, що дає змогу ідентифікувати особу, не надано. Наявна у матеріалах справи копія договору не може вважатись електронним документом. Отже, позивачем не надано доказів укладення договору та узгодження його істотних умов. Відсутні докази отримання ним коштів, відкриття йому рахунку, користування коштами та обгрунтований розрахунок заборгованості. Надана позивачем копія платіжного доручення не містить підпису та ініціативи працівника банківської установи. Позивачем не доведено, що картковий рахунок, на який нібито перераховано кошти, використовується саме ним. У матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи, зокрема копії меморіальних ордерів заяв на видачу готівки, платіжних доручень, виписки по картковому рахунку тощо на підтвердження перерахування за кредитними договорами кредитних коштів на його рахунок. Крім того, товариство не повідомило його про відступлення прав вимоги за кредитними договорами. Проценти за кредитним договором №34943-02/2023 від 22 лютого 2023 року в сумі 32940 грн 00 коп. нараховані після закінчення строку дії договору. Погоджений сторонами розмір процентів за користування кредитом становив 2440 грн 00 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява, в якій він просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку, подав заяву, в якій просить суд розглядати справу за його відсутності та відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позов. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22 лютого 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено в електронній формі договір про надання фінансового кредиту №34943-02/2023, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора W0159. Відповідно до п.1.1 договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 12000 грн 00 коп., на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно з п.1.2. договору тип кредиту: кредит, мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта; кредит надається строком на 25 днів, тобто до 18 березня 2023 року. Дата надання кредиту 22 лютого 2023 року. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 292,0% річних від суми кредиту в розрахунку 0,80% на добу (п.1.3. договору). Кредит надається у безготівковій формі на реквізити вказаної платіжної картки (п.1.4 договору). Відповідно до п.2.1 договору сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. У п.2.3 договору зазначено, якщо клієнт не сплатив кредит у строк передбачений п. 1.2. цього договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною (2,5% на добу) з першого дня користування кредитними коштами, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою умовою договору. Згідно з п.2.4. договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Пунктом 4.3 передбачено, що у разі якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п.1.2 цього договору та/або додатку(ах) до цього договору, проценти передбачені в п.2.3 цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору. У розділі реквізити та підписи сторін відповідач окрім іншого зазначив номер свого банківського рахунку - [NUMBER] (а.с.16-19). У день укладення договору про надання фінансового кредиту №34943-02/2023 відповідачем також було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором додаток №1 до договору про надання фінансового кредиту, яким є графік платежів та в якому визначено до сплати суму кредиту, проценти за користування кредитом (а.с.20-21). Крім того, [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором у день укладення кредитного договору підписано паспорт споживчого кредиту в якому зазначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, порядок повернення кредиту (а.с. 15). Долучені до позовної заяви фотокопії із зображенням відповідача разом з його паспортом вказують на те, що перед укладенням кредитного договору товариство здійснило ідентифікацію та варифікацію клієнта (а.с. 22-25). Отримання відповідачем кредитних коштів за договором про надання фінансового кредиту №34943-02/2023 від 22 лютого 2023 року підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення», відповідно до якого 22 лютого 2023 року на картку [NUMBER] перераховано 12200 грн 00 коп., номер транзакції в системі іPay.ua - 204866302. Перерахувнаня ТОВ «Універсальні платіжні рішення» грошових коштів відповідачу здійснено на підставі укладеного між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» договору про переказ коштів ФК- 150920 від 15 вересня 2020 року (а.с. 48). 03 липня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» (клієнт) та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (фактор) укладено договір факторингу №3072023, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «Інвеструм» передав ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» прийняв належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с.49-52). Згідно з витягами з реєстру боржників до договору факторингу №3072023 від 03 липня 2023 року ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» набуло права грошової вимогм до [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту №34943-02/2023 від 22 лютого 2023 року в сумі 47580 грн 00 коп, з яких: сума заборгованості за основною сумою - 12200 грн 00 коп.; сума заборгованості за відсотками - 35380 грн 00 коп. (а.с. 56). У подальшому, 29 листопада 2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (клієнт) та ТОВ "Росвен Інвест Україна" (фактор) укладено договір факторингу №01.02-79/23, відповідно до умов якого клієнт відступив (передав) фактору права вимоги, а фактор набув права вимоги від клієнта за кредитними договорами, згідно з реєстом боржників (а.с.57-70). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №01.02-79/23 від 29 листопада 2023 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту №34943-02/2023 від 22 лютого 2023 року в сумі 47580 грн 00 коп, з яких: сума простроченого основного боргу - 12200 грн 00 коп.; сума прострочених процентів - 35380 грн 00 коп.(а.с. 80). ТОВ «Росвен Інвест Україна» на підставі рішення №1 від 25 березня 2024 року, змінило назву на ТОВ «Свеа Фінанс» (а.с. 137). Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Свеа фінанси» станом на 18 березня 2025 року, заборгованість боржника [PERSON] за кредитним договором №34943-02/2023 від 22 лютого 2025 року становить 47580 грн 00 коп., з яких: 12200 грн 00 коп. - сума виданого кредиту, 35380 грн 00 коп. - сума заборгованості за відсотками. При цьому, відсотки після закінчення строку на який надано кредитні кошти у користування (18 березня 2023 року) продовжували нараховуватися до 17 червня 2023 року, тобто 91 календарні дні (а.с.36-47). Крім того, 29 березня 2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] укладено в електронній формі договір про надання фінансового кредиту №36453-03/2024 за умовами якого останній отримав кредит у сумі 3000 грн, який зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.1.2 вказаного договору, кредит надається на власні потреби клієнта, строком на 100 днів. Дата надання кредиту 29 березня 2024 року. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата погашення кредиту - 06 липня 2024 року. Відповідно до п.1.4.1 договору, процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.2 цього Договору. Згідно п.1.5 договору, детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується графік платежів), що є додатком №1 до цього договору. Як вбачається з вищевказаної Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, загальна сума кредиту за період 09 травня 2024 року - 05 вересня 2024 року, яку повинен повернути відповідач складає 14000 грн, з яких: 5000 грн - сума кредиту за договором, 9000 грн - проценти за нарахування кредиту. У п.1.6 договору зазначено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки №5169-15хх-хххх-2426 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішеня про видачу кредиту. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб.телефону відповідача, про що свідчить п.8 кредитного договору, адреса, реквізити та підписи сторін (а.с.83-89). У день укладення договору про надання фінансового кредиту№36453-03/2024 відповідачем також було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором додаток №1 до договору про надання фінансового кредиту, яким є графік платежів та в якому визначено до сплати суму кредиту, проценти за користування кредитом (а.с.90-91). Крім того, [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором у день укладення кредитного договору підписано паспорт споживчого кредиту в якому зазначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, порядок повернення кредиту (а.с. 93-95). 29 березня 2024 року на рахунок відповідача (маска картки [NUMBER] ) були зараховані грошові кошти в сумі 3000 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «Пейтек». Перерахувнаня ТОВ «Пейтек» грошових коштів відповідачу здійснено на підставі укладеного між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Пейтек» договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № 0902-2 від 09 лютого 2024 року (а.с.115). 29 серпня 2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» укладено договір факторингу №01.02-26/24, у відповідності до умов якого, ТОВ «Стар файненс груп» передає (відступає) ТОВ «СВЕА ФІНАНС» за плату, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «Стар файненс груп» і боржниками (а.с. 116-128). Відповідно до витягу з Реєстру боржників договору факторингу №01.02-26/24 від 29 серпня 2024 року ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі: 8600 грн 00 коп., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 3000 грн 00 коп; сума заборгованості за відсотками -5600 грн 00 коп. (а.с.136). Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Свеа фінанси» станом на 18 березня 2025 року, заборгованість боржника [PERSON] за кредитним договором №36453-03/2024 від 29 березня 2024 року становить 8600 грн 00 коп., з яких: 3000 грн 00 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 5600 грн 00 коп. - заборгованість за відсотками. При цьому, відсотки нараховані в межах строку кредитування - до 16 липня 2024 року (а.с.109-114). Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно зі ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За змістом ст.526,527,530,610 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, дане зобов`язання має бути виконане у зазначений період часу. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язання. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною 1 ст.1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Верховний Суд України у своїй постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 зробив висновок про те, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі за № 361/2105/16-ц, від 06 лютого 2018 року у справі за № 278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі за № 667/11010/14-ц. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 у справі №2-1383/2010 зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Віжповідно до ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За змістом ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями частини першої, п`ятої, шостої ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Сторона має довести ті обставини, на які вона посилається, і саме, такі належним чином вчинені дії позивача, за загальним правилом, є підставою для задоволення його позову. Натомість відсутність належного спростування іншою стороною обставин, на які посилається сторона без належного їх доведення, а сама по собі не є підставою для задоволення позову, оскільки суперечить загальним принципам доказування у цивільних справах, встановлених процесуальним законом. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18(пункт 41). Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо. Інакше принцип змагальності втрачає сенс (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі № 916/3027/21). Отже, на підставі досліджених доказів, суд дійшов до висновку, що позивачем доведено факт укладення між ТОВ «ФК «Інвеструм»» та [PERSON] договору про надання фінансового кредиту №34943-02/2023 від 22 лютого 2023 року, та між ТОВ «Стар Файненс Груп» і [PERSON] договору про надання фінснового кредиту №36453-03/2024 від 29 березня 2024 року шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаного у порядку визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп» виконали свої зобов`язання за вказаними договорами та здійснило перекази грошових коштів відповідачу на суми 12200 грн та 3000 грн. відповідно, що підтверджується довідками про переказ вказаних грошових сум на картковий рахунок [NUMBER] та картковий рахунок [NUMBER] вказані позичальником у кредитних договорах. Переказ грошових кроштів за кредитними договорами відбувся 22 лютого 2023 року та 29 березня 2024 року за посередництвом фінансових установ, які мають право на надання платіжних послуг ТОВ «Універсальні платіжні рішення», ТОВ «Пейтек», діючих на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем не спростовано факту укладення договорів про надання фінансового кредиту з ТОВ «ФК «Інвеструм»» №34943 -02/2023 від 22 лютого 2023 року та ТОВ «Стар Файненс Груп» №36453-03/2024 від 29 березня 2024 року. Не надано доказів, що банківські (карткові рахуноки) № [NUMBER] , [NUMBER] на який позивачем зараховано кредитні кошти належить не відповідачу, а іншій особі, або ж на нього не надходили кредитні кошти. Клопотання про витребування таких доказів судом, відповідачем також не заявлялося. Відтак, суд приходить до переконання, що кредитні кошти відповідачем були отримані. До того ж, у відзиві на позовну заяву конкретно не вказано, що відповідач не отримував кредитних коштів, а вказано лише на недоведеність відповідачем факту отримання ним цих кредитних коштів. ТОВ «Свеа Фінанс» у встановленомузаконом порядку набуло право грошової вимоги до відповідача за вказаними кредитними договорами. Неповідомлення боржника про зміну кредитора за умови невиконання боржником грошового зобов`язання, не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань, які на користь первісного кредитора боржник не виконав також. Докази виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором також відсутні. Проведенні розрахунки заборговованості за кредитними договорами сумніву в суду не викликають. Доводи відповідача щодо права нарахування за кредитним договором №34943 -02/2023 від 22 лютого 2023 року відсотків лише за 25 днів (у межах строку кредитування) є хибними, не відповідають обставинам справи та суперечать умовам договору. Так пунктом 4.3 кредитного договору чітко передбачено можливість кредитодавця нараховувати позичальнику відсотки за користування кредитом у межах 180 календарних днів починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість боржника [PERSON] за кредитним договором №34943-02/2023 становить 47580 грн 00 коп., з яких: 12200 грн 00 коп. - сума виданого кредиту, 35380 грн 00 коп. - сума заборгованості за відсотками. Відсотки нараховані до 17 червня 2023 року, тобто у межах 180 календарних днів. Тобто, відповідачу нараховані відсотки за кредитними договорами у межах передбаченого умовами цього договору строку, що є правомірним. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.З відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за договорів про надання фінансового кредиту з №34943 -02/2023 від 22 лютого 2023 року в сумі 47580 грн 00 коп., з яких: 12200 грн 00 коп. - сума виданого кредиту, 35380 грн 00 коп. - сума заборгованості за відсотками. Та заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №36453-03/2024 від 29 березня 2024 року в сумі 8600 грн 00 коп., з яких: 3000 грн 00 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 5600 грн 00 коп. Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України, оскільки позов задовольняється в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесений ним документально підтверджений судовий збір.

Outcome: approved