Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

Акціонерне товариство «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» в особі представника Бурець К.В. звернулося з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначила, що 24.09.2022 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «SKODA», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «DAF», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «SKODA», д.н.з. [NUMBER] , було застраховано за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/209072880 у акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС». Відповідно до Постанови Ржищівського міського суду Київської області по справі №694/1751/22, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до Постанови Звенигородського районного суду Черкаської області по справі № 694/1752/22, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідач звернувся до ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» із заявою про настання страхового випадку та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих відповідачем документів, було складено страховий акт та виплачено страхове відшкодування у розмірі 36803,48 грн. Щодо відшкодування різниці ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» звернулася до винної особи - [PERSON] , внаслідок чого було з`ясовано, що відповідачем було отримано від винної особи відшкодування у розмірі 50000 грн, що підтверджується розпискою від 07.10.2022 року, написаною відповідачем. Таке відшкодування було отримано без достатньої на те правової підстави, оскільки за даним страховим потерпілою особою було отримано відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/209072880. Тобто має місце подвійне відшкодування. У зв`язку із тим, що відповідач, позбавив позивача права отримання (повернення) страхового відшкодування в порядку регресу із осіб, які несуть відповідальність за завдані збитки, а саме винної у ДТП особи - [PERSON] , у такому випадку позивач має право на повернення страхового відшкодування із відповідача, як безпідставно набутих коштів. За таких обставин позивач просить суд стягнути із [PERSON] завдані збитки в порядку регресу в розмірі 36803,48 грн та суму судового збору за подання даного позову до суду у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 26.09.2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, без виклику сторін. 03.10.2025 року представник відповідача [PERSON] , звернулася до суду із відзивом на позовну заяву про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якому зазначає наступне. З поданим позовом відповідач [PERSON] не погоджується, оскільки за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається з моменту виконання основного зобов`язання, тобто з дня виплати страховиком страхового відшкодування. Зважаючи на те, що страхова виплата у розмірі 36803,48 грн була здійснена ще у 2022 році, а позов подано лише 29.08.2025 року, трирічний строк позовної давності сплив. Крім того, представник відповідача зазначає, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, оскільки [PERSON] є власником транспортного засобу «DAF2, проте у момент ДТП за кермом перебував його водій [PERSON] . Постановами судів у справах за ст. 124 та ст. 130 КУпАП встановлено, що винуватцем ДТП є [PERSON] , який керував автомобілем «Skoda» у стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Страховик після здійснення страхової виплати має право зворотної вимоги до особи, яка спричинила ДТП, якщо така особа керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння». Таким чином, належним відповідачем у даній справі є [PERSON] , а не потерпілий [PERSON] . Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц підтвердила: «Страховик після виплати страхового відшкодування має право регресу виключно до особи, яка завдала шкоди». Також представник відповідача зазначає, що фактичні витрати на ремонт перевищують суму страхової виплати. Ремонтна калькуляція № 104453 від 07.10.2022 (система AUDATEX) підтверджує, що реальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «DAF» становила 66200,41 грн, але реальний ремонт автомобіля коштував набагато більше, Крім того, дане авто відповідач використовує в здійсненні своєї господарської діяльності і через вимушнений простій [PERSON] поніс матеріальні втрати. Страхова компанія виплатила лише 36803,48 грн, зменшивши суму через врахування зносу запчастин. Отже, навіть після виплати страховика відповідач зазнав значних збитків, які не були компенсовані у повному обсязі. У такій ситуації вимога про стягнення цієї суми з потерпілого є абсурдною та суперечить ст. 22 ЦК України, відповідно до якої: «Відшкодуванню підлягають збитки, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, у повному обсязі». Крім страхової виплати, відповідач отримав 50000 грн від винуватця ДТП [PERSON] , що підтверджується розпискою. Ці кошти не покрили вартість ремонту автомобіля. Цей факт ще раз підкреслює, що саме [PERSON] визнає свою вину і здійснює відшкодування. Отже, саме він, а не потерпілий [PERSON] , є належним відповідачем у справі. Зважаючи на вищевикладене, просять відмовити у задоволенні позову АТ «СК «ББС ІНШУРАНС» у повному обсязі, а також стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн. 07.10.2025 року представник позивача - адвокат Бурець К.В., через систему «Електронний суд» направила до суду відповідь на відзив. Зазначає, що між [PERSON] та позивачем було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/209072880 щодо транспортного засобу «SKODA», д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся [PERSON] та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт, на підставі якого позивач здійснив виплату страхового відшкодування відповідачу у розмірі 36803,48 грн. Згідно з ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. За загальним правилом, згідно зі ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. На підставі ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до Постанови Звенигородського районного суду Черкаської області по справі № 694/1752/22, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для подання регресного позову. Таким чином АТ «СК «ББС ІНШУРАНС» звернулася до винної особи - [PERSON] , внаслідок чого було з`ясовано, що відповідачем було отримано від винної особи відшкодування у розмірі 50000 грн, що підтверджується розпискою від 07.10.2022 року, написаною відповідачем. Таке відшкодування було отримано без достатньої на те правової підстави, оскільки за даним страховим випадком потерпілою особою було отримано відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/209072880. Тобто має місце подвійне відшкодування. Про отримання повного відшкодування шкоди Відповідач, як особа, яка мала право на отримання страхового відшкодування за шкоду, завдану [PERSON] , не повідомила АТ «СК «ББС ІНШУРАНС». Щодо твердження представника відповідача, що позов подано з пропуском строку позовної давності, представник позивача звертає увагу суду на те, що при регресі перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування відповідачу у розмірі 36803,48 грн 14.10.2022 року, що підтверджується платіжною інструкцією, доданою до матеріалів справи. Позивач звернувся з позовною заявою про відшкодування шкоди до відповідача 29.08.2025 року, тобто в межах встановленого строку. Окрім того, станом на момент звернення позивача до Звенигородського районного суду Черкаської області в Україні діяв воєнний стан. Отже, з урахуванням приписів статей 256-258, 259, п.п. 12, 19 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (у редакції, чинній станом на дату подання позову до суду), а також того, що позивач звернувся до Звенигородського районного суду Черкаської області із позовною заявою до відповідача про відшкодування шкоди 29.08.2025 року, позовна давність не спливла, і відповідно позивач звернувся до суду в межах строків позовної давності. З огляду на все вищевикладене, позивач вважає, що твердження відповідача про незаконність та необґрунтованість позовних вимог є такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України. Представник відповідача [PERSON] 24.10.2025 через систему «Електронний суд» направила до суду заперечення (на відповідь на відзив), в якому просить узадоволенні позову АТ «СК ББС ІНШУРАНС» відмовити повністю, зважаючи на наступне. Позивач посилається на ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», однак помилково вважає, що після виплати страхового відшкодування йому належить право вимоги до відповідача. Виплата у розмірі 36803,48 грн здійснена на користь відповідача як потерпілого, а не як винуватця ДТП. Отже, [PERSON] не є особою, яка заподіяла шкоду, і не перебував у жодних регресних зобов`язаннях зі страховиком. Право регресу у страховика могло виникнути лише щодо винної особи - [PERSON] , але не до потерпілого. Щодо строку позовної давності позивач сам зазначає, що виплата відбулася 14.10.2022 р, а позов подано 29.08.2025 р. Верховний Суд України у постанові від 05.04.2017 р. (справа № 6-2806цс16) роз`яснив, що перебіг строку позовної давності у регресних вимогах починається з моменту виплати страхового відшкодування. Таким чином, формально строк дотримано, однак це не підтверджує наявності самої регресної підстави - оскільки відповідач не є винуватцем ДТП. Крім того, твердження про «подвійне відшкодування» є припущенням, яке не підтверджене жодними належними доказами. 28.10.2025 Лисянським районним судом Черкаської області винесено ухвалу про перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження у цивільній справі за позовом акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» до [PERSON] про відшкодування шкоди. 27.11.2025 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, просила здійснити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували щодо позовних вимог позивача про стягнення з [PERSON] завданих збитків в порядку регресу з підстав, що зазначені у відзиві. Вказували на те, що кошти в сумі 50000 грн., які були отримані [PERSON] від [PERSON] це кошти за заподіяні збитки внаслідок простою вантажного автомобіля DAF, за допомогою якого [PERSON] перевозив вантажі (урожай зернових) в період сезону збору урожаю, що завдало значних втрат його господарській діяльності. Суд, вислухавши відповідача та його представника, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову. З матеріалів справи суд встановив, що 24.09.2022 р. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «SKODA», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «DAF ХF 95 480», д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Водій [PERSON] порушив вимоги п.16.11 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «SKODA», д.н.з. [NUMBER] було застраховано за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/209072880 у акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС». Відповідно до Постанови Ржищівського міського суду Київської області по справі № 694/1751/22 від 16.11.2022, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до Постанови Звенигородського районного суду Черкаської області по справі №694/1752/22 від 24.11.2022, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 07.10.2022 року власник пошкодженого автомобіля «DAF ХF 95 480», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] звернулася до ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» із повідомленням про ДТП та заявою про страхове відшкодування. Відповідно до страхового Акту №104543/1 від 13.10.2022 та розрахунку страхового відшкодування вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, завданого власнику колісного транспортного засобу, що був складений ПрАТ «СК «Брокбізнес» матеріальний збиток, завданий транспортному засобу «DAF ХF 95 480», д.н.з. [NUMBER] , складає 36803,48 грн. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування відповідачу у розмірі 36803,48 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 14.10.2022 року. Як вбачається з розписки, відповідач [PERSON] отримав від винної в ДТП особи [PERSON] відшкодування у розмірі 50000 грн, що підтверджується розпискою від 07.10.2022 року, написаною відповідачем. В тексті розписки [PERSON] зазначив наступне: «Я, [PERSON] , паспорт [NUMBER] , РНОКПП [NUMBER] в присутності громадян [PERSON] , паспорт [NUMBER] отримав від [PERSON] , паспорт [NUMBER] , РНОКПП [NUMBER] грошові кошти в сумі 50000,00 грн (п`ятдесят тисяч гривень 00 коп.) в якості компенсації завданих мені збитків, а саме пошкодження мого автомобіля DAF XF35 № [NUMBER] з вини [PERSON] внаслідок ДТП, яка сталася 24.09.2022. Зазначена сума коштів є повністю погодженою та остаточною. Жодних претензій матеріального або морального характеру до громадянина [PERSON] я не маю і в подальшому не матиму, що підтверджую власноручним підписом». (а.с. 14) Відмовляючи в задоволенні позову суд виходить з наступного. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частиною 2 ст.22 ЦК України встановлено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування. Відповідно до ч.1 ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Приписами ст.1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Після проведення страхової виплати [PERSON] , устраховика АТ «СК «ББС ІНШУРАНС» виникло право зворотної вимоги до винуватця ДТП [PERSON] . Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, стверджує, що у відповідача [PERSON] має місце подвійне відшкодування заподіяної йому шкоди, оскільки винуватець ДТП [PERSON] добровільно сплатив потерпілому [PERSON] відшкодування у розмірі 50 000 грн., що підтверджується розпискою. Просить стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти в сумі 36803,48 грн, оскільки відповідач позбавив позивача права зворотної вимоги (регресу) до винуватця ДТП. Сторона відповідача заперечує подвійне відшкодування завданої шкоди та вказує, що кошти в сумі 50000 грн. не мають характеру страхового відшкодування, а є добровільним відшкодуванням майнових витрат, пов`язаних з господарською діяльністю ФОП [PERSON] , адже транспортний засіб «DAF», д.н.з. [NUMBER] використовується [PERSON] у підприємницькій діяльності. У зв`язку із пошкодженням автомобіля він не міг здійснювати перевезення та зазнав фінансових втрат у вигляді вимушеного простою протягом періоду ремонту автомобіля. Саме ці витрати і були відшкодовані винуватцем ДТП у сумі 50 000 грн. та які не були покриті страховою виплатою. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 13 ЦПК України). Тягар доказування покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи доводи сторін та оцінюючи докази, суд вважає, що позивач не спростував доводи відповідача про те, що кошти, отримані ним від [PERSON] не стосуються страхового відшкодування, а є компенсацією вимушеного простою та втрат у підприємницькій діяльності. Крім цього, суд звертає увагу, що [PERSON] не повідомляв свого Страховика про сплату коштів потерпілому як страхове відшкодування. Лише після отримання претензії від ПрАТ СК «БРОКБІЗНЕС» з вимогою відшкодування шкоди в порядку регресу, [PERSON] зіслався на розписку та передачу 50000 грн. [PERSON] . Отже, позивачем не доведено, що отримання [PERSON] від [PERSON] грошового відшкодування шкоди відбулося за рахунок страхового відшкодування, тому твердження про те, що відповідач позбавив позивача права регресної вимоги до винуватця ДТП є безпідставним. Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а тому судові витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved