Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

У жовтні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» звернулось до суду із вказаним позовом. Позов мотивований тим, що 30.05.2021 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку на надання Кредиту «Кредит готівкою» (далі Кредитний договір) №014-RO-82-91073110. Відповідно до умов Кредитного договору банк зобов`язаний надати клієнту кредит в сумі 14278 грн. 43 коп., а клієнт зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. Відповідачу наданий кредит у сумі 14000 грн. 00 коп. на строк 48 місяців, починаючи з 30.05.2021 року, оплата страхового платежу становить 278 грн.43 коп.. Відповідач не виконав свої зобов`язання, припинив повертати кредитні кошти в строки, передбачені договором. 20.02.2024 між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №114/2-67-F, у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договору про відступлення права вимоги №114/2-67-F від 20.02.2024 року ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» набуло право грошової вимоги за рядом кредитних договорів, у тому числі і за Кредитним договором № 014-RO-82-91073110 від 30.05.2021 року, укладеним між відповідачем та АТ «Райффайзен Банк», сума заборгованості за яким становить 12274 грн. 21 коп., із яких: 10554 грн. 01 коп. сума заборгованості за кредитом; 1720 грн. 20 коп. сума заборгованості за процентами. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача останнім не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості за Кредитним договором ні на рахунок первісного кредитора, ні на рахунок нового кредитора. Станом на 18.04.2024 року заборгованість за Кредитним договором складає 12274 грн. 21 коп., з яких: 10554 грн.01 коп. - сума заборгованості за кредитом; 1720 грн. 20 коп. - сума заборгованості за процентами. Позивач направив відповідачу досудову вимогу про виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором. Проте, станом на дату подачі позову вказана досудова вимога відповідачем не виконана, у зв`язку з чим ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» звертається до суду з даною позовною заявою. Ухвалою судді від 21.10.2025 року відкрито провадження у справі та постановлено її розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а. с. 51,52). Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, час та місце її розгляду (а.с.56-59), відзиву на позовну заяву чи клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін не подав. В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи вищевикладене та положення ст.ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. За змістом ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За правилами ст.ст. 2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Вимоги ст. 264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись із позовом до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та допустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд має забезпечити сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Так, судом встановлено, що 30.05.2021 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 014-RO-82-91073110 (далі - Кредитний договір). Відповідно до п.1.2.1.1, 1.2.1.2 Кредитного договору кредит надається з метою: -для придбання товарів для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника в розмірі 14000 грн. 00 коп.; -для оплати відповідачем страхового платежу в розмірі 278 грн. 43 коп. Кредит надано строком на 48 місяців з 30.05.2021 року (п.1.2.2 Кредитного договору). За користування кредитом визначено з 30.05.2021 року по 31.07.2021 року (включно) процентну ставку 0,01% річних, а з 31.07.2021 року процентна ставка за кредитом застосовуються в розмірі 39,90 річних (п.1.2.3 Кредитного договору) (а.с.5, 6). З умовами договору, а також графіком платежів та розрахунком сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки (а.с.7), паспортом споживчого кредиту (а.с.8) відповідач ознайомився та погодився, що засвідчив електронним підписом (а.с.12-13). До позовної заяви додано підписану відповідачем [PERSON] заяву № 014-RO-82-91073110 на приєднання до договору добровільного страхування життя від 30.05.2021 року (а.с.9). Згідно з випискою по рахунку відповідача [PERSON] за період з 31.05.2021 року по 30.05.2022 року, 31.05.2021 року на рахунок відповідача були зараховані кредитні грошові кошти в сумі 14278 грн. 43 коп., відбувалось часткове погашення кредиту та відсотків. З копії виписки по рахунку вбачається, що [PERSON] користувався кредитними коштами (а.с. 11-17 ). Відповідно до копії розрахунку заборгованості за Кредитним договором загальна заборгованість за цим договором станом на 18.04.2024 року становить 12274 грн. 21 коп., з яких заборгованість за основними зобов`язаннями (тілом кредиту) - 10554 грн. 01 коп., заборгованість за нарахованими процентами - 1720 грн. 20 коп. (а.с.18,19). 20 грудня 2022 року АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» уклали Договір про відступлення прав вимоги №114/2-57-F, у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до п. 2.4 Договору відступлення права вимоги внаслідок передачі (відступлення) прав вимоги за цим договором новий кредитор замінює первісного кредитора у кредитних договорах, що входять до Портфеля заборгованості і відповідно вказані у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових та інших зобов`язань за кредитними договорами. Сторони погодили, що кожен наступний Реєстр боржників доповнює, а не замінює попередній (а.с.20-24). Відповідно до Реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги № 114/2-57-F від 20.12.2022 року ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» набуло право грошової вимоги за рядом кредитних договорів, у т.ч. і за Кредитним договором № 014-RO-82-91073110 від 30.05.2021 року, укладеним між відповідачем та Акціонерним товариством «Райффайзен Банк», сума заборгованості за яким становить: 12274 грн. 21 коп., з яких: 10554 грн. 01 коп.- сума заборгованості по тілу кредиту; 1720 грн. 20 коп. - сума заборгованості по відсотками (а.с.27-29). 03.02.2025 року ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» на адресу відповідача була направлена досудова вимога щодо добровільного погашення суми боргу (а.с.31), однак заборгованість відповідачем сплачена не була. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, як передбачено статтею 11 ЦК України. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідач [PERSON] , підписавши вказаний Кредитний договір, надав згоду на отримання та повернення кредиту і сплати процентів, передбачених цим договором. Отже, між сторонами виникли правовідносини з кредитного договору. АТ «Райффайзен Банк Аваль» повністю виконало свої зобов`язання перед позичальником [PERSON] та перерахувало на особовий рахунок останнього кошти в сумі 14278 грн. 43 коп. В свою чергу всупереч умовам Кредитного договору відповідач не виконав належним чином своїх зобов`язань. Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до статті 517 ЦК Українипервісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до статті 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Із матеріалів справи випливає, що до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» на підставі окресленого вище Договору про відступлення права вимоги прейшли права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №014-RO-82-91073110 від 30.05.2021 року, що передусім підтверджується Реєстром боржників від 18.04.2024 року до Договору відступлення права вимоги № 114/2-19-F від 20.02.2024 року (а.с.27-29). Згідно із ст. ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу. Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України). Відповідач не надав суду доказів виконання своїх зобов`язань за вказаним Кредитним договором ні на користь попереднього кредитора, ні на користь позивача, наданий позивачем розрахунок заборгованості не спростував, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. За змістом ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в розмірі 3028 грн. 00 коп. (а.с.4), який підлягає стягненню із відповідача на його користь. Вирішуючи питання про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1400 грн. 00 коп., суд виходить із наступного. За змістом п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу. За правилами ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved