Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором №7295249158 від 23.06.2023 у розмірі 26 092,62 грн. та понесені судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань та не погашає заборгованість за вказаним договором, що є підставою для позивача звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 01.08.2025 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що заборгованість за кредитним договором погашена у повному обсязі, а інші витрати, пов`язані з розглядом справи, вважає необґрунтованими, у зв`язку з чим просить суд в задоволенні позову відмовити. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що 23.06.2023 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №295249158 у формі електронного документу з використанням електронного підпису (а.с. 27 зворот-36). Отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 5 100,00 грн. позивач підтверджує Платіжним дорученням № fca096f2-1544-4906-9510-a0776433e21d від 23.06.2023 року. (а.с. 106). Також, 23.06.2023 року відповідачем було підписано Паспорт споживчого кредиту - Інформація яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, що містить істотні умови договору (а.с. 26-27). Отже, підписавши паспорт споживчого кредиту, відповідач погодився у письмовому вигляді з умовами кредитування, які передбачали сплату процентів за користування кредитними коштами та оплату послуг кредитора. Аналогічний висновок викладено й у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 року по справі № 750/6058/17-ц, від 23.12.2019 року по справі № 572/1169/17, від 12.02.2020 року по справі № 382/327/18-ц, від 26.02.2020 року по справі № 355/1091/17. Позивач наразі є новим кредитором відповідача, що підтверджується договорами факторингу із додатками (а.с. 55-86). Заперечуючи проти задоволення позову, відповідачем до першого судового засідання надана квитанція АТ «Ощадбанк» до платіжної інструкції на переказ готівки №14 від 10.11.2025 року, про перерахування коштів на рахунок позивача, вказаний ним при поданні позовної заяви, в сумі 26 093,00 грн. Призначення платежу - сплата заборгованості. Копія вказаної квитанції доставлена до електронного кабінету позивача ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» 11.11.2025 року та до електронного кабінету представника позивача Хлопкової М.С. 11.11.2025 року. Будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду справи, в судові засідання призначені на 17.12.2025 та 06.01.2026 позивач та її представник не з`явились, заперечень щодо неотримання коштів в сумі 26 093,00 грн. до суду не подали. Заяв і клопотань щодо закриття провадження у справі та розподілу судових витрат до суду також не надіслали. В раніше поданій заяві просили проводити розгляд справи без їх участі. На підставі викладеного, суд проводить розгляд справи по суті на підставі наявних матеріалів з оцінкою поданих сторонами доказів. Встановленим фактам відповідають цивільні правовідносини. У відповідності до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до статей 1080, 1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Відповідно до ст. 514, ч. 1 ст. 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. В ході розгляду справи встановлено та не заперечується сторонами отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 5 100,00 грн. та розрахунок заборгованості, згідно якого загальна заборгованість за Кредитним договором № 295249158 від 23.06.2023 становить 26 092,62 грн. Відповідачем [PERSON] дана заборгованість погашена, що підтверджується квитанцією АТ «Ощадбанк» до платіжної інструкції на переказ готівки №14 від 10.11.2025 року, про перерахування коштів на рахунок позивача вказаний ним при поданні позовної заяви, в сумі 26 093,00 грн. Призначення платежу - сплата заборгованості. Вказана квитанція є належним і допустимим доказом, який не спростований позивачем. Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд висновує, що представником позивача не доведено та під час розгляду справи по суті судом не встановлено наявності заборгованості відповідача за Кредитним договором № 295249158 від 23.06.2023 перед позивачем, що є підставою для відмови в задоволенні позову. Оскільки в ході розгляду справи по суті суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то відповідно до ст.. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed