Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Звенигородського районного суду Черкаської області із зазначеною заявою, в якій просить встановити факт належності йому паспортних документів [NUMBER] та 51 № 7280903, а також той факт, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є однією і тією самою особою громадянином Російської Федерації [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області 26.11.2025 відкрито окреме провадження у справі, призначено до судового розгляду на 05.01.2026. Заявник з`явився в судове засідання особисто, надав пояснення у справі, підтримав заяву та її вимоги, просив задовольнити, зазначив, що розбіжності у паспортних документах в написанні латинською літерацією його прізвища та імені не дають змоги оформити посвідку на постійне проживання в Україні нового зразка. Представник заінтересованої особи Центрально-південне міжрегіональне управління державної міграційної служби (ЦПМУ ДМС) Лещенко Олег Борисович (заступник начальника Звенигородського відділу ЦПМУ ДМС) з`явився в судове засідання, пояснив, що у 2012 році заявнику видано посвідку на постійне проживання в Україні, [INFO] [PERSON] виповнилося 45 років, у зв`язку з чим виник обов`язок з обміну посвідки на постійне проживання. Через те, що заявник замінив паспортні документи, у яких дійсно містяться розбіжності у написанні латинськими буквами прізвища та імені, міграційний орган відмовив йому в оформленні посвідки на постійне проживання, порекомендувавши звернутися до суду із заявою про встановлення факту приналежності паспортних документів. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є громадянином російської федерації, має посвідку на постійне проживання в Україні серії [NUMBER] від 17.08.2012, терміном дії - безстроково. В Україні постійно проживає з 1996 року, без виїзду до рф, паспорти по закінченню терміну їхньої дії оформлював через посольство в Києві. Для обміну посвідки на постійне проживання у зв`язку з досягненням 45-річного віку [PERSON] звернувся до Центрально-південного міжрегіонального управління державної міграційної служби та 04 грудня 2024 року отримав рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання разом з листом, в якому повідомляється, що в результаті перевірки матеріалів справи виявлено розбіжності в написанні прізвища та імені англійською мовою (згідно паспортного документу 51 №5191035 - [PERSON] , а згідно паспортного документу 51 №7280903 - PAZIUK ALEXANDR). Також позивачу рекомендовано надати відповідний документ, що підтвердить або спростує факт видачі вищевказаних паспортних документів, з обґрунтуванням підстав щодо зміни написання в них особистих даних, зокрема прізвища та імені, що призвели до таких розбіжностей, а також підтвердження того, що громадянин [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є однією особою - громадянином російської федерації [PERSON] , [INFO] . Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечував зазначених обставин, вважав, що звернувшись до суду, [PERSON] обрав належний спосіб захисту та у разі задоволення судом його заяви, зможе реалізувати право на отримання посвідки на постійне проживання в Україні відповідного зразку. Заявник вважає, що причина неправильного написання його прізвища та імені виникла ув`язку із неправильним перекладом з російської на англійську мови, внаслідок чого не може отримати документ на постійне проживання, який необхідний для користування в повсякденному житті, посвідчує його особу в Україні, підтверджує правомірність та наявність законних підстав для постійного проживання. На підтвердження обставин належності обох документів [PERSON] , заявник надав до справи їх офіційні переклади українською мовою з нотаріальним засвідченням підпису перекладача, які вказують на те, що в перекладі українською в обох випадках зазначена особа [PERSON] , [INFO] . Виходячи з такого, суд вважає, що єдиним способом забезпечити право заявника на отримання посвідки на постійне проживання в Україні є отримання судового рішення про встановлення факту належності документів одній особі. Стаття 293 Цивільного процесуального кодексу України визначає, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 6 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз`яснено в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.95 при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Обставини наявності розбіжностей у написанні прізвища та імені [PERSON] в паспортних документах 51 № [NUMBER] та 51 № 7280903 знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, як і факт, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є однією і тією самою особою громадянином Російської Федерації [PERSON] , [INFO] . З урахуванням наданих заявником достатніх доказів, позиції представника заінтересованої особи, оскільки неправильне написання прізвища та імені заявника у документах, що посвідчують його особу, створює перешкоди в отриманні посвідки на постійне проживання в Україні, і іншої можливості для виправлення такої помилки не існує на сьогодні, заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved