Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просила суд стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , аліменти на утримання матері - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , в розмірі 1/4 частини від усіх його доходів, розпочинаючи з жати подання позовної заяви. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що вона є людиною похилого віку, є інвалідом ІІІ групи, не працює, єдиним доходом є її пенсія. За станом здоров`я позивач потребує постійної матеріального допомоги, так як має хронічні захворювання та перебуває на обліку у лікаря. Відповідач є працездатним та фізично здоровим, у зв`язку з чим, позивача звернулась до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 25 грудня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В ухвалі про відкриття провадження від 25 грудня 2025 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Про перебування у провадженні суду вказаної цивільної справи відповідач повідомлявся шляхом направлення ухвали за зареєстрованим місцем проживання відповідача 02 січня 2026 року на адресу суду надійшла заява від відповідача [PERSON] , в якій останній заявлені позовні вимоги визнав та просив суд позов задовольнити. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Розглянувши докази, подані позивачем в обґрунтування позовних вимог, встановивши правовідносини, які виникли між сторонами та яка правова норма підлягає застосуванню до них, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Позивач разом із позовною заявою, подала заяву, в якій просила провести розгляд справи без її участі, позов підтримувала та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.06.1976 року батьками [PERSON] вказані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Позивач [PERSON] є пенсіонеркою, що підтверджено копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] , виданого 16.08.2023 року Пенсійним фондом України та отримує пенсію по інвалідності. Відповідно до Довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААГ №463595 від 06.07.2023, [PERSON] встановлено першу групу інвалідності Б (1Б) з 06.07.2023 р. безстроково, причина інвалідності загальне захворювання з ураженням опорно-рухового апарату, Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. В силу ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Пункт 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" містить роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Свідченням такої потреби є отримання матір`ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. При визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей. При вирішення спору слід врахувати роз`яснення, викладені в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 березня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно з ч. 2ст. 205 СК України при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Згідно ч.1 ст.205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін Згідно ч.2 ст.205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. Відповідно до Постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24.04.2019 № 463/2634/16-ц непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. З матеріалів справи, не вбачається підстав передбачених ст.204 СК України для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання позивача. При цьому, слід зауважити, що норми СК України встановлюють граничну часову межу для стягнення аліментів, а саме три роки (ст. 204 СК України) в разі встановлення виняткових випадків для присудження з дочки, сина аліментів на матір, батька. Цей строк обумовлений відсутністю законодавчо закріпленого обов`язку у дітей щодо довічного утримання батьків. Оскільки позивач є пенсіонером за віком, тобто в правовому розумінні є непрацездатним, має інвалідність першої групи та потребує матеріальної допомоги від свого повнолітнього сина, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відтак, відповідно до положень частини 6 статті 141ЦПК України судовий збір в сумі 1211 грн.20 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Згідно ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved