Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

20 листопада 2025 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду з відповідним позовом до відповідача, через підсистему "Електронний суд ЄСІТС", який підписаний його представником Танцуріною Є.В., що діє на підставі довіреності №14 від 29 жовтня 2025 року. В позові зазначено, що 15 травня 2021 року між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] було укладено Договір №266489-КС-001 про надання кредиту у формі електронного документа з використанням електронного підпису. ТОВ "Бізнес Позика" свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало відповідачу грошові кошти, в розмірі 5000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котру Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). Відповідач порушив умови договору та не виконував покладені на нього зобов`язання належним чином у зв`язку з чим, станом на 30 жовтня 2025 року виникла заборгованість, в розмірі 13133,92 грн. На підставі зазначеного, просив суд стягнути із [PERSON] на користь ТОВ "Бізнес Позика" заборгованість за кредитним договором № 266489-КС-001 від 15 травня 2021 року, в розмірі 13133,92 грн та судовий збір, у розмірі 2422,40 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові зазначив про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних вимог в повному обсязі та не заперечення проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про що в матеріалах справи є відповідні докази, причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не направляв. Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. Оскільки представник позивача та відповідач в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так 15 травня 2021 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання кредиту №266489-КС-001, за яким позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі цілі, в розмірі 5000,00 грн., з денною процентною ставкою 1,5983 % від суми заборгованості за кредитом та комісією за надання кредиту, в розмірі 750,00 грн., строком на 16 тижнів (до 04 вересня 2021 року) (а.с.27). Крім того відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту, де сторонами детально визначено умови кредитування, що зазначені в договорі (а.с.25-26). Вказаний договір та паспорт споживчого кредиту було підписано сторонами шляхом обміну електронними повідомленнями, у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». 15 травня 2021 року позивачем направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір №266489-КС-001 про надання кредиту, а останній прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення вказаного договору, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони позивачем направлено відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-4537 та G-5368 на його номер телефону, котрий було введено/відправлено. Вказані обставини підтверджуються копіями вказаних акцепту, оферти та візуальною формою послідових дій клієнта (а.с.28-30). Позивач виконав зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу грошові кошти, що підтверджується відповідною квитанцією №408253248 від 15 травня 2021 року та випискою по рахунку АТ КБ «ПриватБанк», однак останній не виконав взятих на себе зобов`язань, грошові кошти, комісію та відсотки за їх користування вчасно не повернув (а.с.32,64-67). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідачу нараховано за даним кредитним договором, станом на 30 жовтня 2025 року, заборгованість у розмірі 13133,92 грн., з яких 4970,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 7785,12 грн. заборгованість за відсотками та 378,8 заборгованість за комісією за надання кредиту (а.с.12-23). Суму заборгованості перед позивачем відповідач в добровільному порядку не сплачує. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов`язального права по кредитному договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За вимогами ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 зазначеної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст.1046 1053 цього Кодексу якщо інше не випливає з суті кредитного договору. Частина 2 ст.1050 ЦК України передбачає, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушив умови кредитного договору, не в повному обсязі повернув отримані грошові кошти, сплатив відсотки та комісію, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору, в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved