Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

До Миронівського районного суду Київської області з вищевказаною позовною заявою звернувся [PERSON] та просив суд стягнути з [PERSON] на його користь неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення у сумі 18090,84 грн. Свої позовні вимоги обгрунтував тими обставинами, що з березня 2011 року позивач перебував у зареєстрвоаному шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу мають спільних четверо дітей: [PERSON] , 2004 року народження, [PERSON] , 2007 року народження, [PERSON] , 2011 року народження та [PERSON] , 2014 року народження. З 21 жовтня 2021 року відповідач залишила його з дітьми і поїхала у Дніпропетровську область. До цього часу [PERSON] до них не повертається, життям дітей не цікавиться, кошти на їх утримання також не надає. Сімейні та подружні стосунки у них із жовтня 2021 року були припинені, рішенням Миронівського районного суду Київської області від 04 січня 2023 року суду шлюб між сторонами було розірвано. 19 січня 2023 року Миронівським районним судом Київської області був виданий судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиктвоих мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно і до їх повноліття. На даний час у зв`язку з ухиленням відповідача від сплати аліментів, виникла заборгованість по сплаті аліментів на 11 серпня 2025 року складає в розмірі 223 696,00 грн. Факт підтверджується довідками-розрахунками про стан заборгованості по аліментах від 13 лютого 2025 року №6119 та від 12 серпня 2025 року №50193, які видані Миронівським відділом державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області. В судовому засіданні представник позивача адвокат Мильнікова О.М. підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та просила їх задовольнити. Відповідач про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, згідно довідки Укрпошти судову повістку не вручено у зв`язку з відмовою від отримання, причини неявки суду не відомі. На підставі ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. У судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітніх дітей, зокрема: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Згідно судового наказу Миронівського районного суду Київської області від 19 січня 2023 року із відповідача на користь позивача присуджено стягнення аліментів на утримання зазначених трьох неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини заробітку, але не більше 10 прожиткових мінімумів на одну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до довідки виданої Пустосвітським старостинським округом №15 Виконавчого комітету Миронівської міської ради Київської області від 08 вересня 2025 року №205, про те, що [PERSON] , 1979 року народження, зареєстрований в [ADDRESS] , і має такий склад сім`ї: син [PERSON] , 2007 року народження; дочка [PERSON] , 2011 року народження; дочка [PERSON] , 2014 року народження; син [PERSON] , 2004 року народження і дійсно проживають за вищевказаною адресою. Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості по аліментах від 13 лютого 2025 року № 6119 виданої Миронівським відділом державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), вбачається, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів на утримання неповнолітніх дітей станом на 30 вересня 2024 року складає 195 922,51 гривень. Вказана заборгованість виникла за період з жовтня 2024 року по лютий 2025 року (а.с. 14). Крім того, довідкою-розрахунком стан заборгованості по аліментах від 12 серпня 2025 року № 50193 виданої Миронівським відділом державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), вбачається, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів на утримання неповнолітніх дітей станом на 11 серпня 2025 року складає 223 696,00 гривень. Вказана заборгованість виникла за період з лютого 2025 року по серпень 2025 року (а.с. 15). Даних про те, що позивачем чи відповідачем оскаржувався розмір заборгованості, зазначений у довідці, матеріали справи не містять, а тому відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості є спірним. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з частиною першою ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За змістом ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 Цивільного кодексу України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 Сімейного кодексу України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється, виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Згідно роз`яснень, які містяться в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, передбачена ст. 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Матеріали справи не містять будь-яких даних про те, що відповідач є особою непрацездатного віку, має хворобу, яка перешкоджала її обов`язку сплачувати за рішенням суду аліменти на утримання дітей за період виникнення заборгованості по сплаті аліментів. Даних про те, що відповідач оскаржував дії державного виконавця з приводу нарахування розміру аліментів до суду, матеріали справи також не містять, а тому суд приходить до висновку про відсутність будь-яких поважних причин невиконання відповідачем рішення суду про стягнення аліментів. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-149цс14, а також у постанові від 01 липня 2015 року у справі № 6-94цс15, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, а тому при розгляді спорів про стягнення пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Правила пені за заборгованість по сплаті аліментів викладені в постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц.

Outcome: approved