Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

Позивач ТОВ «ЕЛІТ ФІНАНС» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді від 04 вересня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Доводи позивача викладені у позові. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що за договором про надання кредиту №4910195847 позивачем набуто право вимоги до боржника [PERSON] , відповідно до укладеного з попереднім кредитором Договору факторингу. Однак, відповідач в порушення умов даних договорів свої боргові зобов`язання не виконав, не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ЕЛІТ ФІНАНС», ні на рахунки попередніх кредиторів. У зв`язку з цим, у позивача, як нового кредитора, виникло право на стягнення вказаних вище сум заборгованості в судовому порядку. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Фактичні обставини встановлені судом. 04.02.2020 між АТ «Альфа-банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання кредиту №491019584 відповіднодо умов якого АТ «Альфа банк» надав позичальнику кредит у сумі 25915,96 грн., строк кредиту 60 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 39,90%. Договір кредитної лінії укладено у електронній формі, який має силу договору укладеного у письмовій формі та підписаний сторонами. Встановлено, що банком зобов`язання перед відповідачем по кредитному договору виконано, але відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав. Також встановлено, що 20.09.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором до відповідача. Згідно з розрахунком заборгованості з [PERSON] станом на 20.09.2021 обліковується заборгованість в розмірі 33936,50 грн. Норми права застосовані судом. За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною другою статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Висновки суду. Факт укладення 04.02.2020 між АТ «Альфа-банк» та [PERSON] кредитного договору №491019584 у формі електронного документа підтверджується наявними у справі доказами, що відповідає вимогам ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Позивач належним чином набув право вимоги до відповідача на підставі договору факторингу від 20.09.2021, що узгоджується з положеннями ст. 512, 514 ЦК України. Оскільки відповідач у порушення ст. 526, 530, 1054 ЦК України не виконав зобов`язання з повернення кредиту, внаслідок чого станом на 20.09.2021 утворилася заборгованість у розмірі 33936,50 грн, дана сума підлягає стягненню на користь позивача в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд зазначає, що судовий збір у розмірі 3028 грн покладається на відповідача у зв`язку з повним задоволенням позову. Щодо вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9200 грн, суд приходить до наступного висновку. На підтвердження витрат надано договір №03-07/24 від 03.07.2024, акт від 15.07.2024 та платіжну інструкцію №3590 від 29.07.2024. Водночас, згідно з принципами співмірності та розумності, закріпленими у ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд вважає заявлений розмір витрат завищеним. Дана справа є справою незначної складності (малозначною), має типовий характер, а правова позиція викладена на ґрунті сталої судової практики. Оцінюючи обсяг виконаних адвокатом Литвиненко О.І. робіт, суд вважає, що витрати на «первинну консультацію» та «аналіз законодавства» у сукупному розмірі 5000 грн. є надмірними для такої категорії справ, оскільки підготовка позову про стягнення кредитної заборгованості не потребує значного часу на вивчення практики Верховного Суду. Враховуючи критерій реальності адвокатських витрат та їхньої розумної необхідності, суд вважає за доцільне зменшити розмір відшкодування витрат на правничу допомогу до 4000 грн, що є пропорційним до складності справи та обсягу наданих послуг. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 33936,50 грн., судовий збір у сумі 3028 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 4000 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved