Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У жовтні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (далі - ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позов мотивовано тим, що 16.01.2025 між товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО ФІН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 63343208. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на таких умовах: сума кредиту 5 500,00 грн; строк користування кредитними коштами 365 днів з 16.01.2025 та закінчується 15.01.2026 (включно) і складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду. Проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду становлять - 0.01 % за один день від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору, шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором. 08.09.2025 було укладено договір № 08-09/25 відповідно до якого товариство з обмежаною відповідальністю «ЕКО ФІН» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 63343208. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 80132674. Станом на день формування позовної заяви заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у останнього обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом за Договором № 80132674 від 16.01.2025, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 19 305,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 5 500,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 12 980,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 825,00 грн. Враховуючи невиконання [PERSON] умов договору, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за Договором №63343208 від 16.01.2025 у загальному розмірі 19 305,00 грн, витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 06.11.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. У встановлений судом строк відповідачем, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, не надано відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до частини 2 статті 191 ЦПК України. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України. Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 16.01.2025 між товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО ФІН» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 63343208, відповідно до умов якого сума кредиту становить 5 500 грн, строк користування кредитними коштами 365 днів з 16.01.2025 та закінчується 15.01.2026 (включно) та складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду. Проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду становлять - 0.01 % за один день від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за базовою (стандартною) процентною ставкою в розмірі 1.0 % за один день від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Договір підписано позичальником електронним одноразовим ідентифікатором NWE5NWFk, який відправлено 16.01.2025 19:35:12, введено 16.01.2025 час 19:35:18. Згідно із квитанцією №43704-89345-55263 16.01.2025 була здійснена трансакція, відповідно до якої ТОВ «ЕКО ФІН» перерахувано на користь власника платіжної карти [PERSON] [NUMBER] грошові кошти в розмірі 5 500 грн відповідно до кредитного договору № 63343208 від 16.01.2025. ТОВ «ЕКО ФІН» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» 08.09.2025 уклали договір № 08-09/25 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого позивач зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належать клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг. Права вимоги вважається відступленим (переданими) Первісним кредитором та набутими (прийнятими) Новим кредитором у день підписання Сторонами Факту приймання-передачі Реєстру Боржників у друкованому (підписаному) вигляді (п. 5.2 договору). Відповідно до акту приймання передачі від 08.09.2025, реєстру боржників до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 63343208. Як вбачається із розрахунку заборгованості, здійсненого ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», загальний розмір заборгованості за договором № 63343208 становить 19 305,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 5 500,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 12 980,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 825,00 грн. Позивач ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» 20.08.2025 направив [PERSON] вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором га підставі частини другої статті 150 Цивільного кодексу України а статті 16 Закону України «про Споживаче кредитування». Отже, вищенаведені докази підтверджують виникнення у позивача права вимоги до відповідача за Кредитним договором № 63343208 від 16.01.2025. Норми права, які були застосовані судом Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. У статті 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Згідно з п. 9.2 укладеного договору про споживчий кредит зазначено, що він укладений у виді електронного договору та має таку саму юридичну силу, як і письмовий. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. У частині 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ст. 1050 ЦК України пердбачено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплати суму боргу кредитору. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтями 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно з ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Мотивована оцінка та висновки суду Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Як зазначено в ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано суду доказів, які б спростовували докази, надані позивачем, щодо розміру заборгованості за кредитним договором. При цьому суд враховує, що сторонами було погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідач у межах строку кредитування за користування кредитними коштами. Розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позичальник належним чином виконував кредитні зобов`язання як щодо первісного кредитора, так і стосовно нового кредитора. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача заборгованості за договором про споживчий кредит № 63343208 на загальну суму 19 305,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 5 500,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 12 980,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 825,00 грн. Отже, позовні вимоги ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» про стягнення із [PERSON] заборгованості за договором про споживчий кредит № 63343208 від 16.01.20245 підлягають задоволенню в повному обсязі. Судовий збір Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2 422,40 грн, а тому зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша друга статті 133 ЦПК України). Позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн надано договір про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024; прайс-лист АО «Ліга Ассістанс», затверджений рішенням загальних зборів №01-11/2023 від 01.11.2023; заявку на надання юридичної допомоги № 144 від 09.09.2025; витяг з акту № 18 про надання юридичної допомоги від 22.09.2025. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд враховує, що зазначена категорія справ відноситься до малозначних та розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням ціни позову, а також те, що представник позивача безпосередньої участі у судових засіданнях не брав, тому заявлена сума у 9 000,00 грн є завищеною. Отже, суд вважає за необхідне, виходячи з засад розумності, беручи до уваги співмірність розміру витрат на виконання професійної правничої допомоги з ціною позову та обсягом фактично виконаних робіт, а також пропорційності стягнення судових витрат, стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

Outcome: approved