Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Від Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» надійшла позовна заява до [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за послугу з постачання теплової енергії та послугу гарячої води з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних в сумі 87278,96 грн, судовий збір у розмірі 3028,00 грн. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач є суб`єктом користування послуг (індивідуальними споживачами), які надаються ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго". Взаємовідносини між позивачем та відповідачем врегульовано індивідуальними договорами про надання послуг, що є публічними договорами приєднання, та набули чинності 01.12.2021. За період з 01.12.2021 по 01.02.2025 за адресою: [ADDRESS] , утворилась заборгованість за надані послуги, яка складає 76663,41 грн, 3 % річних в сумі 2062,82 грн та інфляційні втрати в сумі 8552,73 грн, а всього 87278,96 грн. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Процай В.М. 19.05.2025 подав відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що в своїй позовній заяві позивач стверджує, що "взаємовідносини між позивачем та відповідачем (відповідачами) врегульовано індивідуальними договорами про надання послуг". Однак, як можливо встановити з матеріалів справи, позивачем до позовної заяви як доказ не долучено жодну копію договору яку б було підписано відповідачем. Натомість до матеріалів справи долучено копію договору без заповнених граф споживача та відсутні будь-які підписи як постачальника так і споживача. Позивачем не надано жодних доказів щодо вартості тарифів (розмірів плати) за надані послуги постачання теплової енергії та постачання гарячої води, та ким саме вони затверджені, а також коли вони затверджені та протягом якого періоду дані тарифи діяли. У додатках до позовної заяви відсутній розрахунок заборгованості за надані послуги, а містяться лише розрахунок 3% річних та інфляційних, що унеможливлює відповідачу здійснити свій контррозрахунок, адже відсутні періоди нарахування, їх розмір, за які саме послуги, та оплати які здійснені відповідачем. Без належного розрахунку заборгованості взагалі не можливо порахувати розмір заборгованості, та відповідно задовольнити позовні вимоги позивача. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави у справі № 553/4102/15-ц від 18.12.2015 квартиру [ADDRESS] , визнано спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] та за кожним визнано право власності на 1/2 частину даної квартири. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави у справі № 553/2239/16-ц від 13.07.2016 визначено порядок користування квартирою за адресою: [ADDRESS] , між співвласниками [PERSON] та [PERSON] . В користування [PERSON] виділено житлову кімнату площею 17,4 кв.м., в користування [PERSON] житлову кімнату площею 11,8 кв.м., коридор, шафу, ванну, вбиральню, кухню, балкон залишено в спільному користуванні співвласників. Отже, власником 1/2 частини квартири [ADDRESS] є [PERSON] , при цьому їй у користування виділено більшу кімнату ніж відповідачу [PERSON] . Вищевказані обставини підтверджуються рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 06.02.2025 року по справі № 553/6087/22 (головуюча суддя Подмаркова Ю.М.), а тому не потребують доказуванню. Таким чином, [PERSON] , як співвласник квартири [ADDRESS] , повинна утримувати своє майно, та відповідно сплачувати всі комунальні послуги. Натомість ПОКВП теплового господарства "Полтаватеплоенерго" пред`явило позовні вимоги лише до [PERSON] , з чим відповідач категорично не погоджується. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог та застосувати строки позовної давності, про що подав відповідну заяву. Ухвалою суду від 23.07.2025 клопотання представника позивача ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" провідного юрисконсульта Посенко А.О. про залучення співвідповідача задоволено. Залучено до участі у справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги, у якості співвідповідача [PERSON] . Відповідачка [PERSON] відзиву на позовну заяву не подала. Відповідно до частини 8 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 26.08.2025 від провідного юрисконсульта ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» Посенко А.О. надійшла заява про уточнення позовних вимог. У заяві провідний юрисконсульт ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» Посенко А.О. просила: - стягнути з [PERSON] (співвласника 1/2 частини кв. [ADDRESS] ) на користь позивача основний борг за послуги постачання теплової енергії та постачання гарячої води в сумі 38331,71 грн, 3 % річних в сумі 1031,41 грн, інфляційні втрати в сумі 4276,36 грн, а всього 43639,48 грн; - стягнути з [PERSON] (співвласниці 1/2 частини кв. [ADDRESS] ) на користь позивача основний борг за послуги постачання теплової енергії та постачання гарячої води в сумі 38331,71 грн, 3 % річних в сумі 1031,41 грн, інфляційні втрати в сумі 4276,36 грн, а всього 43639,48 грн; - стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] судові витрати. Ухвалою Подільського районного суду міста Полтави від 24.09.2025 прийнято до розгляду заяву провідного юрисконсульта ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» Посенко А.О. від 26.08.2025, подану в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 49 ЦПК України. 29.12.2025 сторони на судовий розгляд не з`явилися. Представник позивача подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином шляхом направлення судових повісток за їх зареєстрованим місцем проживання, проте, поштова кореспонденція повернулася без вручення з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 10.05.2023 по справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23) та Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18 (провадження № 12-109гс19); від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18). Відповідно до частини 3 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі - Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу. Однак з гарантій ст. 6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження проти нього. Зважаючи на те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] належним чином повідомлені про розгляд справи, незалежно від того чи отримали відповідачі адресовану їм кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідачів [PERSON] та [PERSON] дотримано і справу може бути розглянуто по суті. Таким чином, суд вважає, що відповідачі не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомили, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином відповідно до положень пункту 4 частини 8, частини 11 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Представник відповідача [PERSON] адвокат Процай В.М. про причини неявки не повідомив. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності є власниками квартири [ADDRESS] та є споживачами послуг теплопостачання, які надаються Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» за вказаною адресою. Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За вимогами статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У зв`язку із невиконанням зобов`язання щодо сплати наданих послуг згідно із розрахунками, наданими позивачем, за період з 01.12.2021 по 01.02.2025 утворилась заборгованість в сумі 76663,41 грн. За частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За частиною 1статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до частини 1 статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4статті 267 Цивільного кодексу України). Частинами 1, 5 статті 261 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до пункту 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). Строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2»в Україні встановлено карантин з 12.03.2020 року, який діяв до 30.06.2023 року. Таким чином, строк позовної давності було продовжено на період дії карантину. Крім того, відповідно до п. 19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. У зв`язку з викладеним, починаючи з дня набрання чинності Закону України від 30.03.2020№ 540-IX, тобто з 02.04.2020 діяли положення про продовження строків позовної давності на період дії карантину та воєнного стану в Україні. Позивач, звернувшись до суду із позовною заявою, просить стягнути з відповідачів заборгованість, яка виникла за період з 01.12.2021 по 01.02.2025 у розмірі 76663,41 грн, таким чином, розрахунок заборгованості здійснений у межах строку позовної давності. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що строк звернення з позовом до суду не пропущено. Одночасно, у зв`язку із простроченням невиконання зобов`язань щодо сплати наданих послуг у відповідності до статті 625 Цивільного кодексу України, позивачем нараховано за період з січня 2024 року по січень 2025 року індекс інфляції в сумі 8552,73 грн та 3 % річних за період з 21.01.2024 по 31.01.2025 в сумі 2062,82 грн. Загальна сума заборгованості з урахування індексу інфляції та 3 % річних становить 87278,96 грн. Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 64 Житлового кодексу України наймачі несуть рівні обов`язки по сплаті комунальних послуг, повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідачі належним чином не виконують своїх обов`язків по сплаті коштів за послуги теплопостачання, суд доходить висновку про стягнення: з [PERSON] (співвласника 1/2 частини кв. [ADDRESS] ) на користь позивача основного боргу за послуги постачання теплової енергії та постачання гарячої води в сумі 38331,71 грн, 3 % річних в сумі 1031,41 грн, інфляційні втрати в сумі 4276,36 грн, а всього 43639,48 грн; з [PERSON] (співвласниці 1/2 частини кв. [ADDRESS] ) на користь позивача основний борг за послуги постачання теплової енергії та постачання гарячої води в сумі 38331,71 грн, 3 % річних в сумі 1031,41 грн, інфляційні втрати в сумі 4276,36 грн, а всього 43639,48 грн. Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, а тому стягує з відповідачів на користь ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved