Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтовано тим, що 18.12.2020 між ТОВ «Алекскредит» та відповідачем було укладено Договір про надання кредиту №4302590 шляхом обміну електронними повідомленнями через вебсайт https://alexcredit.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем позивача. Договір підписано відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором №PS4302590. На виконання умов договору позивач надав відповідачу грошові кошти (позику) у сумі 6 900 грн., перерахувавши їх на банківську картку, вказану відповідачем, № [NUMBER] . Проте відповідач належним чином свої зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим станом на день звернення до суду утворилась заборгованість у розмірі 47 629 грн 00 коп, з яких: 6900 грн сума кредиту; 40 729 грн нараховані проценти за користування кредитом. У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання кредиту №4302590 від 18.12.2020 у сумі 47 629 грн та 2 422,40 грн судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідач відзиву на позов не надав. Заяви ( клопотання) учасників справи Разом з позовною заявою позивачем було заявлено клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотання про розгляд справи у відсутності позивача, де вказано, що останній не заперечує проти заочного розгляду справи. Інші процесуальні дії у справі Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.12.2025 справу передано на розгляд на судді Голяні О.В. Ухвалою суду від 09.12.2025 відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви наявне клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача. Оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання (стаття 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК)), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом постановлено ухвалу про заочний справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 18.12.2020 між ТОВ «Алекскредит» та [PERSON] підписано договір про надання кредиту №4302590, відповідно до якого кредитодавець надає позичальнику кредит на інші споживчі цілі (вирішення власних фінансових питань) без додаткового забезпечення у тимчасове, строкове, платне користування, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом (п. 2.34. Правил) та інші платежі у відповідності до умов договору. Згідно п.1.3. сума кредиту складає 6 900,00 гривень. Пунктом 1.7 Договору визначено порядок нарахування процентів за користування кредитом. У разі користування кредитом менше 5 днів нараховується фіксована сума процентів у розмірі 7,25% від суми кредиту. За загальними умовами кредитування проценти становлять: у базовому періоді - 1,70% за кожен день користування (з 18.12.2020 до 17.01.2021), у спеціальному періоді - 3% за кожен день користування (з 10.02.2021 до 08.08.2021). У разі подовження строку дії договору проценти також нараховуються: у продовженому базовому періоді - 1,70% на день, у спеціальному - 3% на день. Проценти нараховуються кредитодавцем протягом усього строку дії договору на основну суму кредиту. Збільшення процентної ставки можливе лише за письмовою згодою позичальника. У разі порушення графіку платежів настає умова дострокового виконання зобов`язань, і позичальник повинен сплатити всю заборгованість за договором. Пунктами 3.1-3.2 Договору сторони визначили, що строк його дії встановлюється з 18.12.2020 до 16.07.2021 включно. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення, допущені під час його виконання, зокрема щодо сплати заборгованості. У разі дострокового виконання зобов`язань договір вважається припиненим з дати повного погашення кредиту. Датою укладення договору є дата його підписання шляхом акцепту позичальником оферти та фактичного надання кредитних коштів. З довідки ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» від 02.11.2024 вбачається, що 18.12.2020 у системі FONDY успішно проведено платіж на суму 6900 грн за операцією №95245906694592363489003995223714 на картку №[NUMBER] (ПриватБанк). Статус платежу - approved. З наданого позивачем детального щоденного розрахунку заборгованості за Договором про надання кредиту №4302590 від 18.12.2020 вбачається, що загальна сума боргу станом на 30.07.2025 становить 47 629 грн 00 коп, з яких: 6900 грн сума кредиту; 40 729 грн нараховані проценти за користування кредитом. На час розгляду справи відповідачем не надано доказів погашення зазначеної заборгованості. Оцінка суду Відповідно до положень статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно з частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Законом України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення договорів в мережі, процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Так, електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до частин 3, 4, 6, 11 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 23 березня 2020 року по справі № 404/502/18, відповідно до якого: будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Отже, кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Матеріалами справи підтверджується, що Договір про надання кредиту №4302590 від 18.12.2020 був належним чином укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора. Факт отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 6 900 грн підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Елаєнс» про успішне проведення платежу та даними щодо перерахування грошових коштів на картковий рахунок відповідача. Подані матеріали підтверджують як факт укладення договору, так і факт реального отримання відповідачем грошових коштів, що свідчить про виникнення у нього зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів відповідно до умов договору. Таким чином, кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит у погодженому сторонами розмірі, а відповідач, у свою чергу, доказів належного виконання обов`язку щодо повернення кредитних коштів та сплати нарахованих процентів суду не надав. Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов договору. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, але - як зазначає абзац другий цієї ж статті - лише в межах строку кредитування. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/95/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється після спливу строку кредитування або після пред`явлення вимоги відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України. Отже, після настання строку виконання зобов`язання позичальник зобов`язаний повернути кредит та проценти, нараховані в межах строку дії договору. Судом встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №4302590 від 18.12.2020 станом на 30.06.2025 загальна сума боргу відповідача перед ТОВ «Алекскредит» становить №4302590 від 18.12.2020 вбачається, що загальна сума боргу станом на 30.07.2025 становить 47 629 грн 00 коп, з яких: 6900 грн сума кредиту; 40 729 грн нараховані проценти за користування кредитом. Поданий розрахунок відповідає умовам договору, деталізований щоденно та не спростований відповідачем. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона доводить обставини, на які посилається, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з статтею 89 ЦПК України суд оцінює всі докази у їх сукупності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що кредитний договір відповідає вимогам статті 1054 ЦК України, недійсним не визнавався, а відсотки нараховані в межах строку кредитування та на підставі погоджених сторонами умов. Отже, матеріали справи підтверджують доведеність позовних вимог та відсутність підстав для відмови у їх задоволенні. Розподіл судових витрат між сторонами. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, згідно платіжного доручення позивачем було сплачено 2 422 грн. 40 коп. судового збору, які підлягають стягненню з відповідача. З цих підстав,

Outcome: approved