Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] , через представника адвоката Ковальчука О.О., 18.11.2025 звернувся до суду з позовом та просить суд ухвалити рішення яким стягнути із [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування позовних вимог зазначив, що він, є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Матір`ю дитини, є громадянка України [PERSON] , [INFO] (далі за текстом «Відповідачка»). З 21.09.2001 року по 27.03.2023 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбних відносин у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 26.05.2011 Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №361. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 27.03.2025 шлюб між подружжям розірвано та визначено місце проживання дитини - [PERSON] , [INFO] з батьком - [PERSON] . 06.05.2025 року рішення набрало законної сили. Позивач доводить, що між Позивачем та Відповідачкою в теперішній час склалися такі стосунки, що усі обов`язки щодо утримання та виховання сина Позивач несе самостійно. Відповідачка проживає окремо, життям спільної дитини не цікавиться, жодної допомоги не надає, аліменти не сплачує, здоров`ям сина не цікавиться, від його виховання самоусувається. Позивач також зазначає, що він весь час приділяє дитині, його вихованню, навчанню один, що дуже важко. Відповідачка знаходиться в працездатному віці, проблем зі здоров`ям не має, тому має можливість та обов`язок фінансово забезпечувати власного сина. Інших дітей та осіб на утриманні, відповідачка, не має. Добровільної допомоги сину та згоди про сплату аліментів у добровільному порядку між ними не досягнуто. На думку позивача розумним та достатнім розміром аліментів, які необхідно стягнути з відповідачки є 1/4 частина заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитини повноліття. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільна справа розподілена судді Київського районного суду м. Одеси Скриль Ю.А. Ухвалою від 21.11.2025 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків - вказати розмір аліментів, який позивач просить стягнути на утримання сина. 24.11.2025 позивач на виконання вимог ухвали суду про залишення без руху надав заяву про усунення недоліків в якій просить суд ухвалити рішення: яким стягнути із [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.11.2025 року і до досягнення сином повноліття. Ухвалою судді 28.11.2025 справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачці визначено п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Позовну заяву з додатками разом з копією ухвали про відкриття провадження у справі направлено за місцем реєстрації відповідачки. Згідно з відомостями ВОМІРМП УПРЕ ГУ ДМС в Одеській області від 03.12.2025 №5188/30500, відповідачка [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Від відповідачки відзив на позовну заяву до суду не надходив, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивач у позові зазначив, що позовні вимоги підтримує, справу просить розглядати у його відсутність, позов задовольнити. Відповідно до ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відзиву на позов та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ст. ст. 280, 281 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Судом установлено, що позивач, є батьком малолітньої дитини сина - [PERSON] , [INFO] . Матір`ю дитини, є громадянка України [PERSON] , [INFO] (далі за текстом «Відповідачка»). З 21.09.2001 року по 27.03.2023 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбних відносин у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 26.05.2011 Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №361. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 27.03.2025 шлюб між подружжям розірвано та визначено місце проживання дитини - [PERSON] , [INFO] з батьком - [PERSON] . 06.05.2025 року рішення набрало законної сили. Після розірвання шлюбу обов`язок по утриманню та вихованню дитини позивач виконує самостійно без участі відповідачки, так як [PERSON] матеріальної допомоги добровільно не надає та неповнолітній син повністю перебуває на його утриманні. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син. Відповідачка знаходиться в працездатному віці, проблем зі здоров`ям не має, тому має можливість та обов`язок фінансово забезпечувати власного сина. Інших дітей та осіб на утриманні, відповідачка, не має. Добровільної допомоги сину та згоди про сплату аліментів у добровільному порядку між сторонами не досягнуто Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст.180 СК України. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ст.181 СК України). Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З матеріалів справи встановлено, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу між батьками проживає разом з батьком [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Відповідачка наданим правом не скористалася, доводи позивача не спростувала, відзив на позов не надала. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З огляду на те, що дитина проживає з батьком, вартість продуктів харчування, інших речей першої необхідності, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачки на утримання неповнолітньої дитини аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів до досягнення дитиною повноліття, як це передбачено ч. 2 ст. 183 СК України. Суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідачки на користь позивача аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача до державного бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: approved