Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

25.08.2025 представник ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 98962,62 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 21.05.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем, в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, було укладено Договір кредитної лінії №1397-1961. Згідно умов договору, позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб у сумі 17800,00 грн. строком на 365 календарних днів зі встановленою процентною ставкою. Додатковою угодою №1 від 18.06.2024 до Договору кредитної лінії №1397-1961 від 21.05.2024 сторони домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 800 грн. Додатковою угодою №2 від 19.06.2024 до Договору кредитної лінії №1397-1961 від 21.05.2024 сторони домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1600 грн. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит. Відповідач, всупереч умовам договору, нормам Закону України «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив взяті на себе зобов`язання, не повернув у повному обсязі кредитні кошти позивачу. Загальний розмір заборгованості відповідача складає 98962,62 грн., з яких прострочена заборгованість за кредитом - 19490,50 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами -79472,12 гривень. Сторони у судове засідання не з`явились. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач подав відзив із запереченнями проти задоволення позовних вимог. Посилався на те, що Договір кредитної лінії №1397-1961 від 21.05.2024 укладено з порушеннями вимог чинного законодавства - за відсутності вільного волевиявлення відповідача, без отримання ним необхідної інформації про умови договору, які відповідач вважає несправедливими. Крім того, він не укладав додаткових угод до Договору кредитної лінії №1397-1961 від 21.05.2024, на які посилається позивач. Відповідачем подано додаткові письмові пояснення, у яких він посилався на те, що строк кредитування у первинному договорі було визначено 30 календарних днів, із процентною ставкою 0,01% на день. Після закінчення строку кредитування кредитор змінив ці істотні умови кредитування збільшивши строк та процентну ставку. Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ст. 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом установлено, що 21.05.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] , за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), дистанційно укладено Договір кредитної лінії №1397-1961. У відповідності до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. На виконання зазначених вимог, позивачем було надано одноразовий ідентифікатор С1552, для підписання договору №1397-1961 від 21.05.2024 на підтвердження ознайомлення відповідача з договором, правилами та іншими супутніми документами. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно умов договору №1397-1961 від 21.05.2024, позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 17800 грн на 365 календарних днів, з виплатою процентів у розмірі 1,45% на день. Переказ коштів у сумі 17800 грн на картковий рахунок відповідача, зазначений у договорі, підтверджується інформацією АТ КБ «ПиватБанк» (а.с. 33). Укладання первинного договору та отримання коштів визнається відповідачем. Разом з тим, він заперечує проти умов, викладених у наданому стороною позивача тексті договору. Суд зазначає, що відповідач не скористався правом подати зустрічний позов про визнання недійсним кредитного договору або окремих його умов. Суду не надано альтернативний варіант тексту договору, на умови якого посилається відповідач. За таких обставин, суд позбавлений можливості перевірити обставини, на які посилається відповідач та дійшов висновку, що наданими позивачем доказами, з урахуванням пояснень відповідача, підтверджується виконання ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» взятих на себе зобов`язань за Договором кредитної лінії №1397-1961 від 21.05.2024. Разом з тим, позивачем не доведено укладання додаткових угод до зазначеного договору та отримання відповідачем додаткових кредитних коштів у сумі 2400 грн. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що сума зобов`язання відповідача за тілом кредиту складала 17800 грн. Щодо стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом, суд дійшов наступного висновку. 24.12.2023 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (далі - Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно з п. 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22.04.2024 включно); - протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно). Таким чином, за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після 24.12.2023 (дати набрання чинності Законом № 3498-IX), а також за договорами строк кредитування за якими продовжено після 24.12.2023, денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення (продовження) договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання (продовження) такого договору. Оскільки позивач звертає стягнення за Договором кредитної лінії №1397-1961 від 21.05.2024 за період тривалістю 365 днів з дати його надання, суд дійшов висновку про необхідність перерахунку денної процентної ставки за даним кредитним договором з урахуванням дії ч. 5 ст. 8 та п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», та визначає суму процентів у розмірі 72259,10 грн. Згідно наданого позивачем розрахунку, відповідачем частково сплачено заборгованість за договором - у сумі 2037,38 грн. Таким чином, залишок заборгованості відповідача визначається як сума тіла кредиту та процентів, зменшена на суму сплачених коштів: 17800 грн + 72259,10 грн - 2037,38 грн = 88021,72 грн. Зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача відшкодування витрат зі сплати судового збору пропорційно частині задоволених вимог - у сумі2154,59 грн.

Outcome: partial