Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

У жовтні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (далі позивач) звернулося до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі відповідач), у якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №2023809006 від 08.05.2019 року у сумі 29 293,71 грн. та понесені судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08.05.2019 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2023809006, за умовами якого відповідачу було надано кредит. Банк виконав свої зобов`язання. У той же час, відповідачем не у належний спосіб виконуються умови кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості. 24.03.2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено Договір факторингу №24/03/23, за умовами якого позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 29 293,71 грн., з яких: 15 000,00 грн. сума заборгованості по тілу кредиту; 14 293,71 грн. сума заборгованості за відсотками. Оскільки відповідач не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит в строки, передбачені кредитним договором, позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. У відзиві на позовну заяву відповідач вказала, що позовні вимоги не визнає, адже згідно наданих виписок вона борг погасила. Також зазначила, що паспорт споживчого кредиту надано в нечитабельній формі з нечітким текстом умов кредитування, а також взагалі не надано доказів видачі карти та встановлення кредитного ліміту. [PERSON] також з посиланням на ст. 1048 ЦК України, вказувала на незаконність нарахування відсотків після закінчення строку кредитування та неможливість у період дії карантинних обмежень та воєнного стану застосування положень ст. 625 ЦК України. Тому, просила суд витребувати оригінал кредитного договору та паспорт споживчого кредиту, а також відмовити у задоволенні позовну у повному обсязі та зменшити розмір витрат на правову допомогу до 1 000,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але у позовній заяві просив розглядати справу без присутності представника та задовольнити позов, зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подавала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, у якому просила відмовити у задоволенні позову. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Як передбачено ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнов проти України», вказано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Ухвалою суду від 23.10.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 08 травня 2019 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2023809006, на суму 7 797,80 грн. на придбання товару зі строком повернення до 08.05.2021 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у сумі 0,01% річних шляхом сплати ануїтетних платежів. Розділом 2 «Заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №2023809006_CARD від 08.05.2019 року» кредитного договору визначено, що [PERSON] виявила бажання оформити поточний (картковий) рахунок та отримати електронний платіжний засіб. За користування кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами Банку та Інформаційним листком, який є невід`ємною частиною та додатком до договору. На дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки становить: 5% в місяць. На дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01% річних. Також позивачем надано підписаний [PERSON] паспорт споживчого кредиту з інформацією про контактні дані кредитодавця, умови кредитування, орієнтовну реальну річну процентну ставку, загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту, графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, анкету-заяву на отримання кредиту, розписку про отримання карти. Оскільки надані суду документи у якості, доступній для прочитання, що відображає умови кредитування, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про витребування оригіналу кредитного договору та паспорту споживчого кредиту. Крім того, у матеріалах справи наявний рахунок-фактура №ФСТ-1030-4302481 від 08 травня 2019 року на загальну суму 7 797,80 грн., специфікація до кредитного договору про прийняття позитивного рішення щодо можливості надання позичальнику кредиту у сумі 7 797,80 грн., видаткова накладна №ФСТ-1030-30069897 від 08 травня 2019 року на суму 7 797,80 грн., акт приймання-передачі товару/послуг, а також чек від 08.05.2019 року на придбання товару на суму 7 797,80 грн. Із виписки з рахунку №2023809006_CARD за період з 08.05.2019 по 24.03.2023 року вбачається, що відповідач користувалась кредитом, розраховувалась карткою, частково повертала кошти. 24 березня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено Договір факторингу №24/03/23, за яким останній отримав право грошової вимоги за кредитними договорами, укладеними між первісним кредитором і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості. Згідно Витягу з Додатку до Договору факторингу №24/03/23 від 24.03.2023 року, позивач набув права вимоги до [PERSON] на суму 29 293,71 грн., з яких: 15 000,00 грн. сума заборгованості по тілу кредиту; 14 293,71 грн. сума заборгованості за відсотками. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається (ст.ст.1077-1078 ЦК України). Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Із наданих позивачем доказів судом встановлено, що між первісним кредитором та відповідачем укладено договір, за умовами якого відповідач отримала кредит на придбання товару та можливість користуватись картковим рахунком. Сторонами у належній формі погоджено розмір процентної ставки за користування кредитом. Проте, умови кредитного договору відповідачем належним чином не виконані в передбачені договором строки, що призвело до виникнення заборгованості, яка є предметом спору у справі, у сумі 29 293,71 грн., з яких: 15 000,00 грн. сума заборгованості по тілу кредиту; 14 293,71 грн. сума заборгованості за відсотками. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та визначеного позивачем предмета спору, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №2023809006 від 08.05.2019 року у сумі 29 293,71 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн., який сплачений із застосуванням пониженого коефіцієнту 0,8. Крім того, у позовній заяві позивач зазначив, що понесені ним судові витрати включають в себе, крім судового збору, витрати за правову допомогу, згідно ст. 137 ЦПК України, у розмірі 5 000,00 грн. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу суду надано, зокрема, договір №43115064 про надання правової допомоги від 01.05.2025 року, укладений між позивачем та адвокатським бюро «Ольги Клещ», додаткову угоду №2023809006 до Договору №43115064 про надання правової допомоги від 01.05.2025, у якій адвокатське бюро зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів Клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] , платіжну інструкцію №1765 від 01.10.2025 про оплату послуг адвокатського бюро «Ольги Клещ» у сумі 5000,00 грн., акт №2023809006 від 30.09.2025 про підтвердження факту надання правової (правничої) допомоги адвокатом, детальний опис виконаних робіт адвокатським бюро «Ольги Клещ». За умовами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 30 серпня 2023 року у справі № 911/3586/21, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо. Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Звернення до суду з позовами про стягнення заборгованості за кредитним договором носить масовий характер. З цих підстав суд вважає, що послуги адвокатів за даною категорією справ є стандартними послугами і тому не потребують великих професійних затрат. Витрати на послуги адвоката в розмірі 5 000,00 грн. за даною справою є неспівмірними із складністю справи та виконаних адвокатами робіт. За таких обставин, беручи до уваги задоволення позову, дотримуючись принципів розумності, пропорційності та справедливості, суд прийшов до висновку про можливість зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягнення з відповідача до 3 000,00 грн.

Outcome: approved