Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

У зв`язку із не належним виконанням органами, на які покладено відповідні повноваження, щодо захисту інтересів держави, виконувач обов`язків керівника Тернопільської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області, Тернопільської міської ради, Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Тернопільській області, звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , у якому просить: стягнути з відповідача шкоду, завдану порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в сумі 37793,96 грн., з них: 30% в дохід спеціального фонду Державного бюджету України, 50% в дохід спеціального фонду місцевого бюджету Тернопільської міської ТГ, 20% в дохід спеціального фонду місцевого бюджету Тернопільської обласної ради на розрахунковий рахунок UА898999980333179331000019751, код бюджету 24062100, ідентифікаційний код одержувача 37977599 в Казначейство України (ЕАП). В обґрунтування вимог зазначено, що постановою Тернопільського міськрайонного суду від 17.07.2024 у справі № 607/14324/24 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, а саме маски для пірнання. Вказана постанова [PERSON] не оскаржувалась. Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 24.05.2024, на водоймі Тернопільський став (м. Тернопіль), 24.05.2024 виявлено [PERSON] , який здійснив вилов 29 раків руками на водоймі міста Тернополя по вулиці Білецька, в просторі, забороненому для рибальства на період встановлення заборони на вилов раків, де добова норма дорівнює нулю. Своїми діями [PERSON] порушив ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», п.п.5 п.4, п.п.12.5.Розділу IV Правил любительського рибальства. Управлінням Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Тернопільській області здійснено розрахунок матеріальної шкоди, заподіяної незаконним виловом раків, яка становить 96628 грн. Надалі, з Державної екологічної інспекції у Тернопільській області прокуратурою отримано розрахунок шкоди, заподіяної внаслідок незаконного вилову раків [PERSON] на території Тернопільського ставу (м. Тернопіль, вул. Білецька, який входить до складу території природно-заповідного фонду України регіонального ландшафтного парку «Загребелля»), що становить 37793,96 грн. Вказана шкода підлягає відшкодуванню відповідачем відповідно до ст. 1166 ЦК України, як особою, яка її завдала. Ухвалою судді від 15.04.2025 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні 07.01.2026 представник Тернопільської окружної прокуратури прокурор Рісна І.В. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Щодо зменшення розміру відшкодування заподіяної відповідачем шкоди заперечила. Стосовно розстрочення виконання рішення суду не заперечила. В судовому засіданні 07.01.2026 представник Державної екологічної інспекції у Тернопільській областіЖмуд Н.В. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Щодо зменшення розміру відшкодування заподіяної відповідачем шкоди заперечила. Стосовно розстрочення виконання рішення суду не заперечила. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Дячук С.І. в судовому засіданні 07.01.2026 щодо задоволення позовних вимог заперечили частково. Пояснили, що усі раки, які були зловлені відповідачем одразу ж повернені у водойму. Відповідач не мав умислу завдавати навколишньому природному середовищу будь-якої шкоди. У випадку, якщо суд дійде висновку про наявність підстав для задоволення позову, сторона відповідача просить зменшити розмір відшкодування шкоди на підставі ч.4 ст.1193 ЦК України до 5000,00 грн. Відповідач перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки через незадовільний стан здоров`я не працює та не отримує доходу. Крім того, просить у випадку часткового чи повного задоволення позову розстрочити відповідачу виконання рішення суду строком на 12 місяців на 12 однакових за розміром щомісячних платежів. Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено до 11 год. 00 хв. 09.01.2026. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини. 24.05.2024 о 11.50 год. громадянин [PERSON] на водоймі м. Тернополя Тернопільської МГ проводив вилов раків руками в просторі, забороненому для рибальства на період встановлення заборони на лов раків, де добова норма дорівнює нулю, чим порушив вимоги Наказу Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Тернопільській області від 21.11.2023 р. № 43, п.п. 5 п. 4, п.п. 12 п. 5 Розділу ІV Правил любительського рибальства, ст. 63 Закону України «Про тваринний світ». Про зазначене складено протокол про адміністративне правопорушення №0101 від 24.05.2024. Ці обставини встановлені постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.07.2024 у справі №607/14325/24, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн. з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, а саме маски для пірнання. Постанова набрала законної сили 29.07.2024. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України). Також, комісією в складі інспекторів Тернопільського рибоохоронного патруля складено акт вилучення об`єктів лову (добування) у порушника [PERSON] згідно із протоколом від 24.05.2024 №0101 про адміністративне правопорушення, відповідно до якого вилучено об`єкт лову - раки, кількість екземплярів 29, вага 2,040 кг. Згідно з приміткою у акті раки після зважування та поштучного перерахунку в живому та неушкодженому стані було випущено в природне середовище, відповідно до ст.63 ЗУ «Про тваринний світ». Відповідно до листа Управління екології та природних ресурсів Тернопільської обласної військової адміністрації №2521-25 від 21.03.2025, із додатками (копією рішень Тернопільської обласної ради від 18.03.1994, 23.12.2005 №517, положення про регіональний ландшафтний парк «Загребелля», картосхем місця розташування регіонального ландшафтного парку), територія Тернопільського ставу входить до складу території регіонального ландшафтного парку «Загребелля» площею 630 га та відноситься до природно-заповідного фонду України. Відповідно до наказу Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Тернопільській області №43 від 21.11.2023, у всіх водоймах Тернопільської області (за виключенням водойм, наданих в оренду на умовах аквакультури) з 01.12.2023 по 30.06.2024 (включно) вилов раків заборонено. Згідно з письмовими поясненнями [PERSON] від 24.05.2024, він ловив рибу і раків в дозволеному місці. Відповідно до довідки-розрахунку складеного державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Золотько О.А., шкода заподіяна незаконним виловом раків [PERSON] у Тернопільському ставі (м. Тернопіль, вул. Білецька), який входить до складу території природно заповідного фонду України РЛП «Загребелля» складає 37793,96 грн. Згідно з листом Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Тернопільській області №1-4-9211-29 від 06.03.2025, завданий збиток державі, під час вчинення адміністративного правопорушення 24.05.2024 [PERSON] не відшкодовано. Крім того, повідомляє про відсутність асигнувань із державного бюджету на сплату судового збору. А тому, Тернопільський рибоохоронний патруль не має можливості самостійно заявити позов до [PERSON] для стягнення завданих державі збитків під час вчинення адміністративного правопорушення. У зв`язку із цим просить вжити заходів щодо пред`явлення позову. Згідно з листом виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1544-Ю/2025 від 22.01.2025, кошти в сумі 37793,96 грн. на сьогоднішній день не поступали. Відповідно до БКУ, тільки 50% з нарахованої суми, тобто 18896,98 грн. мало б надійти до спеціального фонду бюджету громади. Решта коштів, а саме 30% і 20% зараховуються відповідно до державного та обласного бюджетів. Тернопільська міська рада не зверталась із позовною заявою до суду з метою стягнення з [PERSON] шкоди, завданої порушенням вимог природоохоронного законодавства, оскільки до міської ради не надходило жодних матеріалів щодо даної справи. Згідно з листом Державної екологічної інспекції у Тернопільській області №8-05-222 від 16.01.2025, в рамках досудового врегулювання спору на адресу [PERSON] . Інспекцією надіслано досудову вимогу щодо добровільного відшкодування шкоди. Зважаючи на обмежене фінансування коштів для сплати судового збору, Інспекція не заперечує щодо розгляду питання вжиття заходів представницького характеру прокуратурою. Листами від 28.03.2025 №50-89-3076ВИХ-25, №50-89-3079ВИХ-25, №50-89-3078ВИХ-25 Тернопільська окружна прокуратура повідомила Тернопільський рибоохоронний патруль (Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Тернопільській області), Державну екологічну інспекцію у Тернопільській області, Тернопільську міську раду про вжиття заходів представницького характеру шляхом пред`явлення позовної заяви до суду в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області, Тернопільської міської ради, Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Тернопільській області до [PERSON] про стягнення шкоди заподіяної навколишньому природному середовищу. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Представництво інтересів громадянина або держави в суді відповідно до ч. 6 вказаної статті включає, у тому числі, право прокурора звертатися до суду з позовом (заявою, поданням). Надане прокурором листування із позивачами щодо відшкодування шкоди заподіяної навколишньому природному середовищу вказує на не здійснення Державною екологічною інспекцією у Тернопільській області, Тернопільською міською радою, Управлінням Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Тернопільській області, до компетенції яких віднесені ці повноваження, відповідних дій щодо стягнення шкоди із відповідача, як особи, яка її завдала. Тому, участь у даній справі прокурора в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекцієї у Тернопільській області, Тернопільської міської ради, Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Тернопільській області належним чином обґрунтована. Статтею 6 Конституції України встановлено, що забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Статтею 13 Конституції України, статтею 324 ЦК України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України. Статтею 66 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Згідно із Преамбулою до Закону України «Про тваринний світ» тваринний світ є одним з компонентів навколишнього природного середовища, національним багатством України, джерелом духовного та естетичного збагачення і виховання людей, об`єктом наукових досліджень, а також важливою базою для одержання промислової і лікарської сировини, харчових продуктів та інших матеріальних цінностей. Відповідно до статті 5 Закону України «Про тваринний світ» об`єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об`єктами права власності Українського народу. Об`єкти тваринного світу в Україні знаходяться під охороною держави незалежно від права власності на них. За приписами п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про тваринний світ» об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону України, є дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі. У статті 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» зазначено, що добування (вилов) це є вилучення водних біоресурсів із середовища їх перебування. Згідно з п.п. 5 п.4, п.п. 12 п.5 Розділу ІV Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 19 вересня 2022 року № 700, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 16 листопада 2022 р. за № 1412/38748, забороняється добування (вилову) раків у період їх линьки і виношування ними ікри; добування (вилов) водних біоресурсів у заборонених місцях, у тому числі в межах добової норми добування (вилову). Згідно із статтею 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу (п.4 ч.2 ст.10 Закону України «Про тваринний світ»). Згідно із ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Статтею 60 Закону України «Про тваринний світ» визначено, що посадові особи спеціально уповноважених центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів, що здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, відповідно до закону мають право визначати розмір збитків, завданих об`єктам тваринного світу, за затвердженими таксами та методиками. Згідно спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд, вказаних у постанові КМУ від 10.05.2022 № 575, такса за 1 штуку річкового рака становить 124 грн. Розмір шкоди, заподіяної природно-заповідному фонду, обчислюється з урахуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) та коефіцієнта, яким визначається особлива природоохоронна цінність територій та об`єктів природно-заповідного фонду за встановленою формулою : Ні = (Нп х І / 100) х 10, де Ні - розмір шкоди, заподіяної природно-заповідному фонду у поточному році, гривень з копійками (з округленням до двох десяткових знаків) за одну одиницю; Нп - такса для обчислення розміру шкоди, заподіяної природно-заповідному фонду за одну одиницю, встановлена у додатках 1-12 до постанови Кабінету Міністрів України від 10 травня 2022 р. № 575 «Про затвердження спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд», гривень; І - індекс споживчих цін (індекс інфляції) за попередній рік, відсотків; 10 - коефіцієнт, яким визначається особлива природоохоронна цінність територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до положень ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні, зокрема, в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Незаконно добуті (зібрані) об`єкти тваринного світу, виготовлена з них продукція, знаряддя правопорушень підлягають безоплатному вилученню в установленому законом порядку. У разі вилучення незаконно добутих живих тварин повинні бути вжиті заходи щодо їх збереження, і за можливості - повернення у природне середовище. Тлумачення вищевказаних норм свідчить, що для відшкодування збитків за незаконне вилучення (добування) об`єктів тваринного світу не має значення чи повернуті такі об`єкти у природне середовище, чи ні. При вирішення питання про стягнення з відповідача шкоди, заподіяної незаконним добуванням раків, які були випущені у водне середовище, суд також враховує правову позицію, яка викладена у постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 541/307/17. При цьому, застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної незаконним виловом раків. Пунктом «б» частини другої статті 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що фонд охорони навколишнього природного середовища утворюється у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством. Відповідно до ст. 16, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування є юридичними особами і від імені та в інтересах територіальних громад, відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції. Отже, органи місцевого самоврядування в межах своєї території є самостійними суб`єктами права власності на природні ресурси (в тому числі водні біоресурси). Судом встановлено, що відповідач порушив вимоги законодавства про охорону тваринного світу та в результаті незаконного вилову раків заподіяв шкоду навколишньому природному середовищу в розмірі 37793,96 грн. (124 х 105,1 / 100 х 10) х 29). Згідно із вимогами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги в частині обставин вилову раків визнав, проте заперечує щодо розміру шкоди 37793,96 грн, та просить її зменшити до 5000,00 грн, у зв`язку з його обмеженою працездатністю (ІІ група інвалідності) та матеріальною не спроможністю. Відповідно до ч.4 ст.1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням кримінального правопорушення. Суд ураховує, що відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи (загальне захворювання), має виражений ступінь обмеження здатності до трудової діяльності, що підтверджено витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №263/25/3571/В від 16.12.2025 та Рекомендаціями, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю. Відповідач ніде не працює, отримує лише пенсію по інвалідності (зі слів відповідача), доказів отримання інших доходів в матеріалах справи немає. За вказаних обставин, з огляду на матеріальне становище відповідача, враховуючи, що останній завдав шкоди адміністративним, а не кримінальним правопорушенням, суд на підставі ч. 4 статті 1193 ЦК України зменшує розмір відшкодування відповідачем завданої внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища шкоди до 15000,00 грн. Суд, при ухваленні рішення про зменшення розміру відшкодування завданої шкоди, врахував висновки, викладені у постанові Верховного Суду у справі № 717/1765/16 від 11 грудня 2019 року. Статтею 267 ЦПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може, зокрема, надати відстрочення або розстрочення виконання, про що зазначає в рішенні. Отже, враховуючи положення статті 267 ЦПК України та матеріальне становище відповідача, суд вважає за можливе розстрочити виконання рішення суду на дванадцять місяців, зі сплатою щомісяця 1250 грн (15000,00 / 12). Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи, а тому звільнений від сплати судового збору, позов задоволений частково, а саме на 39,69% (15000 грн. / 37793,96 грн. х 100%), на підставі ч. 6 статті 141 ЦПК України, позивачу слід компенсувати з державного бюджету в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 961,45 грн. (39,69% від 2422,40 грн.) судового збору.

Outcome: partial