Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

Заявник [PERSON] , уточнивши вимоги заяви, просить встановити факт належності йому трудової книжки [NUMBER] , яка була видана Дашавським заводом будівельних матеріалів 10.10.1989 [PERSON] , та диплома [NUMBER] , який був виданий 15.07.1988 Стрийським ПТУ-34 м. Стрия Львівської області [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] покликався на те, що 15 жовтня 2026 року йому виповниться 60 років та він має право на призначення пенсії за віком. З метою подальшого призначення пенсії та оцифрування документів, необхідних для призначення у подальшому пенсії за віком, він звернувся до підрозділу ПФУ у Львівській області, а саме: у відділ обслуговування громадян № 14 сервісного центру м. Стрия Львівської області. На прийомі у відділі обслуговування громадян були виявлені допущені помилки у відповідних документах, які були ним представлені, а саме: у трудовій книжці [NUMBER] , виданій 10 жовтня 1989 року Дашавським заводом будівельних матеріалів, помилково вказано [PERSON] , замість вірного [PERSON] ; у дипломі [NUMBER] , який був виданий 15 липня 1988 року Стрийським ПТУ-34 м. Стрия Львівської області, також невірно записано його по батькові [PERSON] замість вірного [PERSON] . У зв`язку з вищезазначеними обставинами йому було відмовлено у прийомі вищезазначених документів для їх подальшого оцифрування для призначення пенсії, а тому він звертається до суду з даною заявою. Заінтересована особа скористалася правом на подання пояснення. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 05 листопада 2025 року головуючим суддею в справі визначено суддю Гулу Л.В. /а.с. 9/ Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17.11.2025 заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючих документів прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 04.12.2025. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права /а.с. 14/. 02.12.2025 заінтересована особа скористалася правом на подання пояснення /а.с. 18-21/. Ухвалою від 04.12.2025 справу розглядом відкладено на 22.12.2025 /а.с. 23/. Розгляд справи по суті відбувся 22.12.2025 за відсутності сторін. Заявник [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви підтримує у повному обсязі та просить такі задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. 02.12.2025 подав письмові пояснення щодо заяви. Просив врахувати подані письмові пояснення, сутність яких зводиться до невірного способу захисту, обраного заявником, за наявного спору про право Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 05 вересня 2022 року в справі № 1519/2-5034/11 висловив висновок про застосування норми права та вказав, що для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Згідно з ч. 5 статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням розумності положення частину п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 22.12.2025 є дата складення повного тексту судового рішення 09.01.2026. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини. З долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31.10.1966 встановлено, що [INFO] народився заявник [PERSON] . На підставі згаданого свідоцтва видано паспорт громадянина України серії [NUMBER] /а.с. 4-5/. З доводів заяви встановлено, що [PERSON] у 1987-1988 роках навчався в СПТУ-34 м. Стрия Львівської області. Так, по закінченню навчання заявником було отримано диплом [NUMBER] , який був виданий 15.07.1988 Стрийським ПТУ-34 м. Стрия Львівської області. Проте в графі «Прізвище, ім`я, по батькові» вказано [PERSON] , не зважаючи на те, що інші персональні дані заявника співпадають (прізвище, ім`я) /а.с. 8/. Крім цього, Дашавським заводом будівельних матеріалів 10.10.1989 [PERSON] видано трудову книжку [NUMBER] /а.с. 6/. Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неоднаковим записом у правовстановлюючих документах, які посвідчують наявність як трудового, так і страхового стажу, по батькові заявника [PERSON] , що ставить під сумнів належність йому правовстановлюючих документів, у зв`язку з чим заявник позбавлений можливості оформити документи для призначення йому пенсії за віком у повному розмірі. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. До вказаних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. При цьому, обов`язок доказування та подання доказів встановлений ст. 81 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Висновки суду за результатами розгляду заяви. Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що в трудовій книжці [NUMBER] , яка була видана Дашавським заводом будівельних матеріалів 10.10.1989, та дипломі [NUMBER] , який був виданий 15.07.1988 Стрийським ПТУ-34 м. Стрия Львівської області, заявника зазначено як [PERSON] . Однак наявні в матеріалах справи докази переконливо свідчать про те, що такі належать саме [PERSON] , [INFO] . З огляду на викладене суд дійшов переконання, що у згаданій трудовій книжці [NUMBER] , яка була видана Дашавським заводом будівельних матеріалів 10.10.1989, та дипломі [NUMBER] , який був виданий 15.07.1988 Стрийським ПТУ-34 м. Стрия Львівської області, які є правовстановлюючими документами, допущено помилку в написанні по батькові заявника, а саме: замість вірного по батькові [PERSON] вказано [PERSON] . Доводи заінтересованої особи, наведені в поясненнях до заяви, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи. Факт належності вказаних документів [PERSON] , [INFO] , підтверджується зібраними і дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають, тому за наведених обставин заява підлягає до задоволення. Встановлення факту належності [PERSON] , [INFO] , зазначених правовстановлюючих документів породжує для заявника юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди в можливості належним чином здійснити реалізацію права на отримання пенсії за віком у повному розмірі з урахуванням періоду навчання у Стрийському ПТУ-34 м. Стрия Львівської області та роботи на Дашавському заводі будівельних матеріалів. Щодо судового збору. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Відтак судові витрати слід віднести на рахунок заявника.

Outcome: approved