Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

представник заявника [PERSON] адвокат Пономар Вікторія Володимирівна звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства у якій просить: встановити, що [PERSON] , який помер [INFO] , є рідним батьком [PERSON] , народженої [INFO] в м. Київ, відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва від 06.12.2005 року, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено актовий запис за № 3047 та зобов`язати Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України внести зміни до актового запису № 3047 від 06.12.2005 року про народження [PERSON] , складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва, а саме в графі «батько» замість « [PERSON] », зазначити « [PERSON] ». Вимоги заяви обґрунтовані тим, що [PERSON] народилась [INFO] в м. Київ, Україна, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва від 06 грудня 2005 року, про що в Книзі реєстрації народжень 06 грудня 2005 року зроблено відповідний актовий запис № 3047. В графі батько зазначено « [PERSON] », в графі матір « [PERSON] ». Матір [PERSON] не перебувала в зареєстрованому шлюбі з батьком заявника, тому, запис про народження дитини був здійснений на підставі статті 135 Сімейного кодексу України, а саме, зі слів матері. На підтвердження цьому мається Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (№ витягу 00025000428; дата формування - 19.12.2019 року). Однак, за життя [PERSON] (батько заявника) не цурався своєї доньки, активно приймав участь в її вихованні та житті вцілому. Більше того, покійний спільно проживав як з донькою [PERSON] , так і з її матір`ю до дня своєї смерті. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області від 04.09.2017 року. [PERSON] помер [INFO] у віці 35 років, про що 04 вересня 2017 року складено відповідний актовий запис № 103. На підтвердження факту спілкування покійного з донькою [PERSON] долучено до матеріалів справи фотокартки в різний період життя заявника, на яких вона зображена разом з батьком. Також, підтвердити факт батьківства можуть свідки, в т.ч. рідні дідусь, бабуся [PERSON] зі сторони батька, а саме: [PERSON] (бабуся), [PERSON] (дідусь) та [PERSON] (сусідка). Дані свідки підтвердять, що [PERSON] є рідною донькою [PERSON] і що останній визнавав заявника своєю донькою, за життя приймав участь у її вихованні та піклувався про неї. Встановлення факту батьківства заявниці необхідне для того, щоб в подальшому не було проблем з успадкуванням майна після смерті бабусі, дідуся зі сторони батька і чітко прослідковувався родинний зв`язок з останніми. Тобто, встановлення даного факту заявнику необхідно для реалізації в подальшому законного права на спадкування, в разі якщо таке виникне. На сьогоднішній день спір про право відсутній, відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України, тому справа має розглядатися в порядку окремого провадження. Ухвалою суду від 13 серпня 2025 року відкрити провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження. Ухвалою суду від року 26 вересня 2025 року замінено заінтересовану особу Козелецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на належну Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Заявниця в судове засідання не з`явилася до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви підтримує та просить задовольнити. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Дарницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в судове засідання не з`явився до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відділу. За результатом розгляду даної заяви суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Встановлено, що заявник [PERSON] народилась [INFO] в м. Київ, Україна, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва від 06 грудня 2005 року, про що в Книзі реєстрації народжень 06 грудня 2005 року зроблено відповідний актовий запис № 3047. У свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 06 грудня 2005 року, батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Матір [PERSON] - [PERSON] не перебувала в зареєстрованому шлюбі з батьком заявника - [PERSON] , тому, запис про народження дитини був здійснений на підставі статті 135 Сімейного кодексу України, а саме, зі слів матері, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України № витягу 00025000428; дата формування - 19.12.2019 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області від 04.09.2017 року, [PERSON] батько заявниці помер [INFO] у віці 35 років, про що 04 вересня 2017 року складено відповідний актовий запис № 103. Факт батьківства [PERSON] відносно [PERSON] підтверджується в сукупності зокрема такими доказами: фотознімками в різний період життя заявниці, на яких вона зображена разом з батьком та показами свідків. Так, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] (бабуся заявниці), [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , пояснила, що її син [PERSON] проживав разом з матір`ю [PERSON] , активно приймав участь у вихованні [PERSON] та говорив їй за життя, що вона є його дочкою. Свідок [PERSON] (дідусь заявниці), [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , в судовому засіданні пояснив, що син [PERSON] за життя внуку визнавав, говорив, що його дочка [PERSON] навіть схожа на нього дідуся. Свідок [PERSON] (сусідка), [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , в судовому засіданні пояснила, що покійний [PERSON] за життя визнава, що [PERSON] є його дитиною, і ні в кого ніколи навіть і сумнівів щодо цього не було. [PERSON] дуже схожа на [PERSON] . Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Згідно зі ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Як вбачається зі ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змісту ст. 130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи. У постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 зроблено висновок, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання особою свого батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги. Такі правові висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц,від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц,від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц. У п. 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п. 13 постанови Пленуму зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини справи, вважає встановленими в судовому засіданні наявність підстав, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Outcome: approved