Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

До Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів", в інтересах якого діє представник Грибанов Д.В., до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначає, що 02 листопада 2024 року між ТОВ "Стар Файненс Груп" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 04314-11/2024. Кредитний договір підписано електронним підписом відповідача, що відтворений шляхом використання нею одноразового ідентифікатора, надісланим на номер мобільного телефону, який зазначений в п. 8 кредитного договору, реквізити та підписи сторін. Відповідно до п.п. 1.1. п.1 кредитного договору кошти ТОВ "Стар Файненс Груп" надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами договору, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися (п.п.7.6 п.7 кредитного договору). 27.05.2025 між ТОВ "Стар Файненс Груп" та ТОВ "ФК" ЄАПБ" укладено договір факторингу №27052025, у відповідності до умов якого ТОВ "Стар Файненс Груп" передає (відступає) ТОВ "ФК" ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК" ЄАПБ" приймає належні ТОВ "Стар Файненс Груп" права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №27052025 від 27.05.2025 року ТОВ "ФК" ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №04314-11/2024 від 02.11.2024 року в сумі 18000 грн., з яких: 10000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3000 грн. - сума заборгованості за відсотками; 5000 грн. - сума заборгованості за штрафом . З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 27.05.2025 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК" ЄАПБ", ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК ЄАПБ" за кредитним договором № 04314-11/2024 від 02.11.2024 року в розмірі 18000 грн. 31 грудня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та [PERSON] було укладено договір надання коштів у кредит №8499697. Відповідно до п.п. 2.1. договору за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника з використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту. Підписанням дооговору відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті https://clickcredit.ua/informaciya з повною інформацією щодо кредитодавця та його послуги, в тому числі інформацією що передбачена ст. 9 Закону України "Про споживче кредитування", ст.7 Закону України "Про фінансові послуги та фінансові компанії" та нормативно - правовими актами Національного банку України, а також погодився, що до моменту підписання договору вивчив умови договору та правила надання коштів та банківських металів у кредит за допомогою веб-сайту https://clickcredit.ua/informaciya, а також в мобільному додатку "ClickCredit", їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення договору йому зрозумілі. Згідно п.5, п.п.11.5. договору цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно із Законом України "Про електронну комерції". Договір укладений на взаємовигідних умовах на принципах ст. 6, 627 ЦК України. 27.03.2025 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" передає ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" приймає вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстрів боржників №5 від 27.05.2025 року до договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 року, ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до відповідача за договором надання коштів у кредит №8499697 від 31.12.2024 року в сумі 20442,50 грн., з яких : 6500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 325 грн. - сума заборгованості за відсотками; 12675 грн. - сума заборгованості за пенею та 942,50 грн - заборгованість по комісії за надання кредиту; З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Всупереч умовам договору надання коштів у кредит, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК" ЄАПБ", ні на рахунки первісного кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК" ЄАПБ" за договором надання коштів у кредит №8499697 від 31.12.2024 року в сумі 20442,50 грн. 15 лютого 2025 року між ТОВ ФК Незалежні Фінанси та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1807101. Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті відповідача, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 кредитного договору, порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника. Відповідно до п.2.1. кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ ФК Незалежні Фінанси позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Згідно з п.1.1. кредитного договору кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ ФК Незалежні Фінанси грошових коштів у сумі, визначеній у п.1.2. кредитного договору, за реквізитами, зазначеними у п.2.1. кредитного договору. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердила, що вона ознайомилася з наявними схемами кредитування, отримала проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомилася з усіма його умовами. Приймаючи умови кредитного договору, відповідач також підтверджує, що умови договору їй зрозумілі та вона підтверджує, що договір адаптовано до її потреб та фінансового стану, а інформація надана їй кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 25 червня 2025 року між ТОВ ФК Незалежні Фінанси та ТОВ ФК ЄАПБ укладено договір факторингу № 25062025, у відповідності до умов якого ТОВ ФК Незалежні Фінанси передає (відступає) ТОВ ФК ЄАПБ за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК ЄАПБ приймає належні ТОВ ФК Незалежні Фінанси права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (копія витягу з договору факторингу додається). Відповідно до реєстру боржників від 25.06.2025 року до договору факторингу № 25062025 від 25.06.2025 року ТОВ ФК ЄАПБ набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №1807101 в сумі 19675 грн., з яких: 5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1075 грн. - заборгованість за комісією за надання кредиту; 5600 грн. - заборгованість за комісією за обслуговування кредиту та 8000 грн. - заборгованість за неустойкою (штраф, пеня). З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 25.06.2025 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ ФК ЄАПБ , ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ ФК ЄАПБ за кредитним договором № 1807101 в розмірі 19675 грн. Оскільки відповідач належним чинном не виконує свої зобов`язання за кредитними договорами з повернення отриманих сум кредиту та нарахованих відсотків, грошові кошти не повертає, позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитними договорами загальною сумою 58117,50 грн. Одночасно просить суд стягнути понесені судові витрати. Розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області відкрито провадження у цивільній справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов, подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Відповідач належним чином повідомлялася про розгляд справи, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі за місцем реєстрації. Ухвалу про відкриття провадження у справі отримала 17.10.2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, у встановлений строк правом подачі відзиву на позов не скористалася, будь яких заяв, клопотань, що стосуються розгляду справи до суду не подала. Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду ненадходили. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами справи. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5,8 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування. 02.11.2024 року між ТОВ Стар Файненс Груп та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №04314-11/2024. Кредитний договір підписано електронним підписом відповідача, який відтворений шляхом використання нею одноразового ідентифікатора, що підтверджує факт погодження умов кредитування. Відповідно до умов укладеного договору № 04314-11/2024 від 02.11.2024 року ТОВ Стар Файненс Груп на умовах строковості, зворотності, платності надає відповідачу кредит у розмірі 10000 гривень, строком 120 днів, з фіксованою 1,00 % в день процентною ставкою, що застосовується в межах строку кредитування, а відповідач зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кінцева дата погашення кредиту 01.03.2025 року (Розділ 1 Договору). Укладаючи договір сторони узгодили графік платежів (Додаток №1 до Договору) та підписали паспорт споживчого кредиту. Сторони також узгодили, що за користування кредитом товариством нараховуються виключно проценти. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за його користування здійснюватимуться згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору, а також, що нарахування процентів здійснюється в межах строку кредитування, зазначеного в п.1.2. договору, починаючи з дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на рахунок, вказаний клієнтом). При цьому проценти за користування кредитом нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня. Сторони погодили, що клієнт має права ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або кінцевого строку виплати кредиту, установлених договором, на підставі поданого до товариства звернення із зазначеною датою в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Ініціювання споживачем продовження (лонгації, пролонгації) строку кредитування/строку договору відбувається без змін умов попередньо укладеного договору в бік погіршення для споживача (п.1.3 Договору). Відповідно до п.7.1, 7.3 договору цей договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку вказаного в п.1.2 цього договору. Дія договору може бути достроково припинена за взаємною згодою сторін шляхом укладання додаткової угоди, а також в інших випадках, передбачених чинним законодавством України. Всі зміни в цей договір вносяться шляхом підписання додаткових угод. Всі додатки та додаткові угоди, підписані належним чинном, є невід`ємними частинами договору. Товариство з обмеженою відповідальністю "Стар Файненс Груп" зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, надавши, шляхом безготівкового переказу на поточний (картковий) рахунок, відповідачу кредитні кошти. Відповідач кредитні кошти отримала, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ "Пейтек" про успішне перерахування 02.11.2024 року коштів на платіжну картку клієна № [NUMBER] , згідно договору з ТОВ "Стар Файненс Груп" в сумі 10000 грн. Вказана платіжна картка зазначена відповідачем у договорі про надання фінансового кредиту (п.1.6. Договору та Розділ 8. Реквізити та підписи сторін). Відповідач кредитними коштами скористалася, свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала. З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідач частково повертала кредит, сплачувала відсотки за користування кредитом у розмірі та строки, встановлені графіком платежів (3 платежі - 01.12.2024 року; 31.12.2024 року; 30.01.2025 року), однак в подальшому припинила своєчасно сплачувати грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 27.05.2025 року становить 18000 грн. 27.05.2025 року між ТОВ "Стар Файненс Груп" (клієнт) та ТОВ "ФК" "ЄАПБ" (фактор) укладено договір факторингу № 27052025, у відповідності до умов якого ТОВ "ФК" "ЄАПБ" зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "Стар Файненс Груп" за плату, а ТОВ "Стар Файненс Груп" відступити ТОВ "ФК" "ЄАПБ" право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ "Стар Файненс Груп". Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до договору факторингу № 27052025 від 27.05.2025 року: - "Право вимоги" - права грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі кредитних договорів. - "Реєстр Боржників" - це інформація, що стосується боржників, оформлена за формою встановленою в додатку №1 (форма реєстру боржників в паперовому вигляді) і додатку №4 (форма реєстру боржників в електронному вигляді) до цього договору. Відповідно до п. 1.2. договору факторингу № 27052025 від 27.05.2025 року перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому - передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений печатками акт прийому - передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від ТОВ "Стар Файненс Груп" до ТОВ "ФК" "ЄАПБ" прав вимоги заборгованостей та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до додатку 1 (реєстру боржників від 27.05.2025 року) до договору факторингу № 27052025 від 27.05.2025 року ТОВ "ФК" ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача за договором про надання фінансового кредиту № 04314-11/2024 від 02.11.2024 року в сумі 18000 грн., з яких: 10000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3000 грн. - сума заборгованості за відсотками та 5000 грн. - сума заборгованості за штрафом. Даний факт також підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 27052025 від 27.05.2025 року та платіжною інструкцією №722 від 30.05.2025 року про оплату за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу № 27052025 від 27.05.2025 року. Таким чином, ТОВ "ФК "ЄАПБ" має право грошової вимоги до відповідача за договором про надання фінансового кредиту № 04314-11/2024 від 02.11.2024 року. 15.02.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Незалежні Фінанси" та [PERSON] , у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію" шляхом обміну електронними повідомленнями, використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, було укладено договір про споживчий кредит № 1807101. Відповідно до умов укладеного договору ТОВ "ФК "Незалежні Фінанси" надає, шляхом безготівкового переказу на картковий рахунок, відповідачу кредит у сумі 5000 грн., строком 345 днів, з фіксованою 0,96 % в день процентною ставкою, а відповідач зобов`язується повернути кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом відповідно до графіку платежів та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Укладаючи договір сторони узгодили графік платежів (додаток №1 до Договору), визначили періоди користування кредитом, підписали паспорт споживчого кредиту та затвердили комісію за надання кредиту, яка нараховується за ставкою 21,50 відсотків (%) від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту та становить 1075 грн., а також комісію за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) (за весь строк кредитування), яка нараховується за ставкою 14,00 відсотків (%) від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені графіком платежів та становить 15400 грн. Відповідно до п.1.5.3, 1.5.4 договору проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів, нараховуються за ставкою 0,0010 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом. Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 0,0010 відсотків річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду визначеного графіком платежів. Сторони погодили, що пролонгація та право позичальника продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту за цим договором не передбачені, якщо інше не буде встановлено додатковою домовленістю (угодою) сторін (п.2.3. Договору). Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісій та процентів за користування кредитом 26.01.2026 року. Відповідно до пункту 2.4.1. договору позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту, сплачувати проценти за користування, кредитом, комісії за надання та обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) в розмірі та у терміни, що встановлені у графіку платежів, наведеному у додатку №1 до договору, що є невід`ємною частиною договору. Сторони погодили, що проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.5.4 цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, та з інших причин визначена в п. 1.5.3 процентна ставка протягом встановленого графіком платежів першого розрахункового періоду запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну ставку визначену п.1.5.4 договору. Якщо визначена п.1.5.3 процентна ставка є нижчою від стандартної ставки, то після завершення першого розрахункового періоду, проценти, починаючи з другого розрахункового періоду встановленого графіком платежів, продовжують нараховуватись за стандартною ставкою, згідно п.1.5.4. договору. Стандартна процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язання позичальника зі сплати процентів протягом першого розрахункового періоду є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк та нарахованих на одну базу протягом будь-якого іншого періоду кредитування, це означає, що протягом першого розрахункового періоду позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною ставкою встановленою п.1.5.4. та процентною ставкою визначеною п.1.5.3 договору. Після спливу строку кредитування нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної ставки не може бути збільшено кредитодавцем без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди позичальника (п.2.2.3 Договору). Відповідно до п.7.1-7.3. договору цей договір (з додатками №1, №2, №3 та правилами), набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно правил відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п.2.1 цього договору. Строк дії цього договору складає період, що починається з моменту його укладення і закінчується в останній день строку кредитування (дату остаточного погашення заборгованості), згідно п.1.3, п.1.4. договору. Якщо станом цю дату зобов`язання позичальника та/або кредитодавця залишаються невиконаними/неналежно виконаними - цей договір діє до повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Якщо зі спливом 3-го дня з моменту укладення цього договору кредитні кошти не будуть відправлені товариством та/або отримані позичальником у відповідності з визначеним способом надання кредиту, дія цього договору може бути припинена достроково з відповідним відображенням в особистому кабінеті. Усі зміни та доповнення до цього договору вчиняються у будь-які формі не забороненій законодавством (у т.ч. у формі відмінній від договору, якщо це не заборонено законодавством) та набувають чинності за умови, що згода позичальника виражена у відповідний спосіб (за допомогою застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором та/або виконання дій, що вимагає товариство), окрім змін до правил, до яких приєднується позичальник у випадку внесення будь-яких змін у цей договір (індивідуальної частини), що потребують його згоди або підпису з використанням одноразового ідентифікатора тощо. Кредитний договір може бути достроково розірваний/припинений на підставі взаємної згоди сторін. Одностороннє розірвання/припинення договору допускається лише у випадках прямо передбачених законодавством та п.3.4.5, п.7.1. договору. Товариство з обмеженою відповідальністю "Незалежні Фінанси" зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, надавши шляхом безготівкового переказу на поточний (картковий) рахунок відповідачу кредитні кошти. Відповідач кредитні кошти отримав, що підтверджується платіжним дорученням №40956171 від 15.02.2025 про перерахування коштів згідно договору №1807101 на платіжну картку, маска картки [NUMBER] в сумі 5000 грн. Вказана платіжна картка зазначена відповідачем у договорі про надання фінансового кредиту (п.2.1. Договору). Відповідач кредитними коштами скористалася, свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, плату на погашення тіла кредиту, відсотків та комісії не вносила, що підтверджуються наданою позивачем відомістю про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором. 25 червня 2025 року між ТОВ ФК Незалежні Фінанси (клієнт) та ТОВ ФК ЄАПБ (фактор) укладено договір факторингу № 25062025, у відповідності до умов якого ТОВ "ФК" "ЄАПБ" зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ ФК Незалежні Фінанси за плату, а ТОВ ФК Незалежні Фінанси відступити ТОВ "ФК" "ЄАПБ" право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання по кредиту, комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом, комісію за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості), неустойку (штраф, пеня) та/або проценти за порушення грошового зобов`язання та інші платежі (за наявності) згідно кредитних договорів, право на одержання яких належить ТОВ ФК Незалежні Фінанси. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до договору факторингу № 25062025 від 25.06.2025 року: - "Право вимоги" - права грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі кредитних договорів. - "Реєстр Боржників" - це інформація, що стосується боржників, оформлена за формою встановленою в додатку №1 (форма реєстру боржників в паперовому вигляді) і додатку №4 (форма реєстру боржників в електронному вигляді) до цього договору. Відповідно до п. 1.2. договору факторингу № 25062025 від 25.06.2025 року перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому - передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений печатками акт прийому - передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від ТОВ ФК Незалежні Фінанси до ТОВ "ФК" "ЄАПБ" прав вимоги заборгованостей та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до додатку 1 (реєстру боржників від 25.06.2025 року) до договору факторингу № 25062025 від 25.06.2025 року ТОВ "ФК" ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит № 1807101 від 15.02.2025 року в сумі 19675 грн., з яких: 5000 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням по кредиту за увесь строк кредитування; 1075 грн. - сума заборгованості по комісії за надання кредиту за увесь строк кредитування; 5600 грн. - сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості); 8000 грн. - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня) та/або процентами за порушення грошового зобов`язання. Даний факт також підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників від 25.06.2025 року за договором факторингу № 25062025 від 25.06.2025 року та платіжною інструкцією №733 від 27.06.2025 року про оплату за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу № 25062025 від 25.06.2025 року. Таким чином, ТОВ "ФК "ЄАПБ" має право грошової вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит № 1807101 від 15.02.2025 року. Отже, ТОВ "ФК "ЄАПБ" є належним позивачем у справі. Позивач - ТОВ "ФК "ЄАПБ", до якого за договорами факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача, суму заборгованості не змінював, що підтверджується детальними розрахунками заборгованості первісних кредиторів (ТОВ "Стар Файненс Груп" та ТОВ "ФК "Незалежні Фінанси") за договором про надання фінансового кредиту № 04314-11/2024 від 02.11.2024 року та договором про споживчий кредит №1807101 від 15.02.2025 року, згідно яких вбачається, що нарахування відсотків здійснювалося в межах періоду строку дії таких договорів. Факт укладення зазначених договорів та отримання кредитних коштів у визначених договорами розмірах відповідачем не заперечується. Правильність нарахувань розміру заборгованості на час розгляду справи відповідачем не оспорена та не спростована. Відповідно до частини 1 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). Згідно зі частиною 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. В матеріалах справи відсутні докази того, що наведені умови договорів, їх форма і порядок укладання суперечать положенням ЦК України, або іншим актам цивільного законодавства, а також, що волевиявлення відповідача було обмеженим і не відповідало її внутрішній волі. Викладені істотні умови, права і обовязки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами. Крім того, матеріали справи містять належні докази на підтвердження того, що саме відповідачем здійснено дії, спрямовані на укладання кредитних договорів, а саме відповідач пройшла ідентифікацію та верифікацію особи, ознайомилася з інформацією про умови кредитування та орієнтовну вартість кредиту та шляхом введенням кодів підтвердження, які є одноразовими ідентифікаторами підписала паспорта споживчих кредитів та кредитні договори із зазначенням інформації щодо реквізитів банківських карток, на рахунки яких, в подальшому їй були перераховані кошти у розмірах, встановлених договорами. Тобто відповідач вчинила ряд дій без здійснення яких договора не були б укладені. Підписанням договорів відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма істотними їх умовами та що їй надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Частиною 1 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (ч.1 ст.510 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому слід враховувати, що у звязку із заміною кредитора в зобовязанні саме зобовязання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його субєктивний склад у частині кредитора. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі частинами 1,2 статті 10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Положеннями частини 1 статті 1082 ЦК України визначено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначені статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України). Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом Украiни "Про електронну комерцію" та Законом України "Про споживче кредитування". Згідно зі статтею 13 Закону України "Про споживче кредитування" договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Відповідно до пунктів 5,6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.(ч.6 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію). За правилом часини 8 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію", у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно зі статтею 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону). Положеннями частини 2 статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Таким чином, сторони узгодили розміри кредитів, грошову одиницю, в якій їх було надано, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладання кредитних договорів, на таких умовах шляхом їх підписання за допомогою електронного підпису одноразовими ідентифікаторами. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.1,2 ст. 80 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.1-3 ст. 89 ЦПК України). Спірні договори укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису, шляхом використання відповідачем одноразових ідентифікаторів. З матеріалів справи слідує, що прийняті на себе зобов`язання за укладеними договором про надання фінансового кредиту № 04314-11/2024 від 02.11.2024 року та договором про споживчий кредит №1807101 від 15.02.2025 року сторона позивача виконала своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі. Відповідач кредитні кошти отримала, скористалася ними, що підтверджується наявними у справі доказами, своїх зобов`язань за договором про надання фінансового кредиту № 04314-11/2024 від 02.11.2024 року та договором про споживчий кредит №1807101 від 15.02.2025 року не виконала та не сплатила грошові кошти для погашення заборгованості за договорами. Доказів на спростування доводів позивача, а також щодо розміру утвореної заборгованості за договорами до суду не подала. Вказані договори у відповідності до вимог чинного законодавства недійсним не визнавалися, тобто в силу ст. 204 Цивільного кодексу України діє презумпція правомірності правочину. Сплачуючи частково суму заборгованості відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору про надання фінансового кредиту № 04314-11/2024 від 02.11.2024 року та, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за ним. Інформаційний лист ТОВ "Пейтек" в сукупності з іншими доказами в данній справі є достатніми та належними доказом для того, щоб дійти висновку про факт отримання відповідачем кредитних коштів за договором про надання фінансового кредиту № 04314-11/2024 від 02.11.2024 року. На підтвердження перерахування відповідачу коштів за договором про споживчий кредит №1807101 від 15.02.2025 року надано платіжне доручення, що відповідає вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Відсутність виписки за картковим рахунками відповідача або іншого первинного облікового документу не може бути підставою для відмови в позові через його недоведеність, оскільки сукупність інших доказів, що містяться в матеріалах справи, з урахуванням стандарту доказування "balance of probabilities" ("баланс ймовірностей" або "більшої переконливості"), свідчать про укладення кредитних договорів між кредиторами та відповідачем та наявність заборгованості у останньої. Враховуючи, що відповідачем порушено право позивача на належне виконання умов зазначених кредитних договорів, в результаті чого кредитна заборгованість не була погашена останньою добровільно, вимоги позивача, щодо стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 04314-11/2024 від 02.11.2024 року та за договором про споживчий кредит №1807101 від 15.02.2025 року є правомірними. Водночас суд відхиляє доводи позивача щодо обґрунтованості нарахування та стягнення за вказаними договорами комісії за обслуговування та заборгованості за штрафними санкціями (пенею, штрафами), а саме: - за договором про надання фінансового кредиту № 04314-11/2024 від 02.11.2024 року у розмірі 5000 грн.; - за договором про споживчий кредит №1807101 від 15.02.2025 року у загальному розмірі 13600 грн, з яких: 8000 грн. - неустойка (штраф, пеня) та 5600 грн. - заборгованість по комісії за обслуговування кредиту з огляду на наступне. 24 лютого 2022 року Указом Презедента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє на теперешній час. Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" внесено зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, якими доповнити пунктами 18 і 19 такого змісту: У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Первісними кредиторами не враховано вищевказані перехідні положення ЦК України та протиправно нараховано штрафні санкції (пеню, штрафи) за кожен день невиконання/неналежного виконання зобов`язання, а тому в стягненні таких позивачу слід відмовити. Відповідно до ч.1,2 ст 11 Закону України "Про споживче кредитування" після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Отже, Закон України "Про споживче кредитування" розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частинами 2,3 ст. 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.1,2 ст. 11, ч.5 ст.12 Закону України "Про споживче кредитування". Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). Зі змісту договору про споживчий кредит №1807101 від 15.02.2025 року та зі змісту паспорта споживчого кредиту вбачається, що встановлено плату за обслуговування кредитної заборгованості без уточнення найменування конкретної послуги, систематичності її надання тощо. Тобто, в них не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговування кредитної заборгованості (списання, зарахування кредитної заборгованості, розрахунково-касові операції, надання консультативних та інформаційних послуг) за які кредитодавцем встановлена комісія за обслуговування кредитної заборгованості. Таким чином вказані умови договору не містять розмежування платних та безоплатних послуг, як і не містять найменування цих послуг, а значить передбачають виключно платні послуги стосовно обслуговування кредиту в тому числі, слід розуміти, і послуги на вимогу споживача не частіше одного разу на місяць повідомляти йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надання виписки з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформації про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншої інформації, що суперечить вимогам ч.1,2 ст.11 Закону України "Про споживче кредитування", за яким надання таких послуг передбачено безоплатно. Ураховуючи, що кредитодавець не зазначив та не надав доказів наявності переліку додаткових та супутніх послуг, які пов`язані з обслуговування кредитної заборгованості (списання, зарахування кредитної заборгованості, розрахунково-касові операції, надання консультативних та інформаційних послуг), за які встановлена комісія за обслуговування кредитної заборгованості, то положення договору про споживчий кредит №1807101 від 15.02.2025 року щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемним, відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування". Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22). На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що нарахована позивачем заборгованість за комісією з обслуговування кредитної заборгованості за договором про споживчий кредит №1807101 від 15.02.2025 рокув розмірі 5600 грн.стягненню не підлягає. Судом також встановлено, що позивач порушив спір з приводу договірних правовідносин у сфері кредитування. Зазначає, що за [PERSON] рахується заборгованість за договором надання коштів у кредит (із комісією за надання кредиту) №8499697 від 31.12.2024 року в розмірі 20442,50 грн. В обґрунтування позовних вимог щодо стягнення заборгованості за договором надання коштів у кредит (із комісією за надання кредиту) №8499697 від 31.12.2024 року позивачем подано до суду: розрахунок заборгованості ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" (первісного кредитора), згідно якого за відповідачем станом на 27.05.2025 року рахується заборгованість в сумі 20442,50 грн.; договір надання коштів у кредит (із комісією за надання кредиту) №8499697 від 31.12.2024 року; додаток №1 (Таблиця обчислення загальної вартості кредит для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит) до договору надання коштів у кредит (із комісією за надання кредиту) №8499697 від 31.12.2024 року; договір факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 року; додаткова угода №4 від 27.05.2025 року до договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 року; акт прийому-передачі реєстру боржників №5 від 27.05.2025 року за договором факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 року; витяг з реєстру боржників №5 від 27.05.2025 року за договором факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 року, платіжна інструкція №723 від 30.05.2025 року на підтвердження плати за відступлення права вимоги згідно додаткової угоди №4 від 27.05.2025 року до договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 року. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України). Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Стаття 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за договором позики та кредитним договором та їх розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Згідно правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження № 61-517св18), банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Відповідно до п. 62 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Згідно долученого в якості доказів до позовної заяви договору надання коштів у кредит вбачається, що грошові кошти відповідачу надаються в безготівковій формі у національній валюті шляхом їх перерахування на банківський рахунок та вважаються наданими в день перерахування суми кредиту. Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які належні, допустимі та достатні докази перерахування на банківський рахунок кредитних коштів позичальнику (відповідачу) за вказаним договором, відповідно до вимог ст. 526, 1046, 1054, 1088 ЦК України. Надані позивачем документи лише констатують нараховану заборгованість, але не підтверджують її наявність та походження. Договір, який укладається після позитивного рішення щодо надання кредиту позичальнику, не вважається доказом надання/отримання кредитних коштів. На етапі підписання договору правовідносини за договором не виникають, оскільки такий документ за своєю природою вказує лише про намір сторін вступити до правовідносин. В договорі зазначаються лише умови кредитування: строки, розміри надання та повернення кредиту, порядок кредитування та інші умови. Належним доказом заборгованості відповідача за тілом кредиту може бути виписка по картковому рахунку, яка повинна досліджуватися в сукупності з іншими доказами. Разом з тим, позивачем не надано належних доказів на підтвердження перерахування відповідачу коштів за договором - не надано розрахункового документа (платіжного доручення, меморіального ордеру, тощо) або виписки з банківського рахунку, які б відповідали вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Крім того, в матеріалах справи відсутні будь які інші докази перерахунку грошових коштів, які в сукупності з іншими матеріалами справи, могли б підтвердити факт отримання відповідачем кредитних коштів у вказаній договором сумі. Законом визначено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати до суду докази разом із поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий разом із позовною заявою з об`єктивних причин, позивач повинен про це письмово повідомити суд та зазначивши: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Клопотань від позивача про витребування судом доказів не заявлено. Наданий позивачем розрахунок суми боргу за договором також не є доказом, так як не дає суду змоги перевірити, чи надавалися в дійсності кошти позичальнику (відповідачу) в кредит. Доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Відповідно до вимог ст. 512, 514, 517 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (ст.13 ЦПК України). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що будь-яких належних та допустимих доказів фактичної видачі кредитних коштів за договором надання коштів у кредит (із комісією за надання кредиту) №8499697 від 31.12.2024 року, користування відповідачем кредитними коштами за вказаним договором матеріали справи не містять. Позивачем - ТОВ "ФК "ЄАПБ" не було надано до суду жодного первинного документу, який би засвідчив, що кредитодавцем були перераховані грошові кошти відповідачу в розмірах, що передбачені договором, а відповідач ці кошти отримала. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача за договором надання коштів у кредит (із комісією за надання кредиту) №8499697 від 31.12.2024 року будь-яких коштів, а тому в данній частині позову слід відмовити. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" заборгованості: - за договором про надання фінансового кредиту № 04314-11/2024 від 02.11.2024 року в сумі 13000 грн., з яких: 10000 - сума заборгованості за основною сумою боргу (тілом) та 3000 грн. - сума заборгованості за відсотками; - за договором про споживчий кредит №1807101 від 15.02.2025 року в сумі 6075 грн., з яких : 5000 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням (тілом) та 1075 грн. - заборгованості по комісії, пов`язаної з наданням кредиту. Загальний розмір заборгованості за договорами, який підлягає стягненню становить 19075 грн. Оскільки позов задоволено частково, відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, понесені судові витрати слід розділи на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням зазначеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 993,79 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог (32,82 %) з розрахунку : 19075 грн. (сума задоволених позовних вимог) * 100% / 58117,50 грн. (суму заявленої заборгованості) = 32,82 %.

Outcome: partial