Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики №8848395 від 19.02.2025 у розмірі 32 981,00 грн, а також витрат по сплаті судового збору та правничої допомоги. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 19.02.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №8848395 від 19.02.2025 року за умовами якого, позикодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 13 000, 00 грн строком на 360 днів зі сплатою процентів у розмірі 0,95 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Комісія за надання кредиту складає 17,25 % від суми наданого кредиту у сумі 2 242,50 грн. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису 578740, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - [INFO]) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін. Кредитодавець на виконання умов договору за № 8848395 від 19.02.2025, виконав свої зобов`язання, зокрема, передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 13000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача за № [NUMBER] , а відповідач, в свою чергу, зобов`язався повернути кошти на умовах встановлених договором. Враховуючи умови кредитного договору за №8848395 від 19.02.2025 заборгованість за договором позики складає 32 981,00 грн, з яких: 13 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 238,50 грн - сума заборгованості за відсотками, 2 242,50 грн заборгованість за комісією, 6 500 грн сума заборгованості за пенею/неустойкою. 26.06.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали договір факторингу № 26/026/25, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики № 8848395 від 19.02.2025. Відповідач порушив умови вказаного кредитного, внаслідок чого перед позивачем у нього існує заборгованість, через що позивач вимушений звернутися до суду за захистом порушеного права. Ухвалою суду від 23.07.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, заяви про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву до суду від нього не надходило. Про розгляд справи повідомлявся судовими повістками за зареєстрованим місцем проживання, рекомендовані поштові відправлення повернулися за зворотною адресою до суду з відміткою поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до приписів п.3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, зокрема про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Оскільки відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не направив відзиву, а представник позивача не заперечував проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідача, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 19.02.2025 між [PERSON] та ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено Договір кредитної лінії №8848395. Відповідно до умов вказаного договору, позивач надав відповідачу кредит в сумі 13000,00 грн строком на 360 днів (з 19.02.2025 по 13.02.2026) з фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,95%, що нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту. Комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми нарахованого кредиту (у грошовому виразі - 2242,50 грн) у разі порушення строків повернення кредиту нараховується неустойка в розмірі 650,00 грн за кожен день понадстрокового користування. Згідно п. 6.13 кредитного Договору сторони погодили, що у разі прострочення Позичальником сплати першого обов`язкового платежу/Мінімального обов`язкового платежу (що включає в себе нараховану Комісію за надання кредиту та/або проценти за користування кредитом та/або сплати суми кредиту) на шістдесят другий календарний день, Кредитодавець має право вимагати повне погашення кредиту, навіть якщо термін його виплати ще не настав. В такому випадку Позичальник зобов`язаний здійснити дострокове повне погашення заборгованості. Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора «578740», що був надісланий на вказану відповідачем електронну пошту. Надання відповідачу даного одноразового ідентифікатора підтверджується довідкою про ідентифікацію, що наявна у матеріалах справи. Кредитодавець ідентифікував відповідача за посередництвом Banк ID НБУ, отримавши за його згодою, персональні дані. ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит шляхом перерахування кредитних коштів в розмірі 13000,00 грн на його банківський картковий рахунок № [NUMBER] . Отримання кредитних коштів на рахунок відповідача, підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» яка наявна в матеріалах справи, щодо перерахунку коштів позичальнику від 26.06.2025 року, згідно якої 19.02.2025 року на рахунок відповідача було перераховано кошти в розмірі 13 000 грн. 26.06.2025 між ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» було укладено Договір факторингу №26/06/25, відповідно до умов якого «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується відступити ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» зобов`язується прийняти такі Права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта (Ціна придбання) за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим Договором спосіб. Відповідно до реєстру прав вимог №22/08/25-01 до Договору факторингу №26/06/25 від 26.06.2025 ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 32981,00 грн. З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що прострочена заборгованість відповідачки за кредитним договором становить 32 981,00 грн, з яких: 13000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11238,50 грн - сума заборгованості за процентами, заборгованість за нарахованою та не сплаченою комісією в сумі 2 424,50 грн та 6500,00 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою. Даний розрахунок заборгованості стороною відповідача не оспорюється. Відповідач зобов`язання по поверненню коштів, отриманих згідно укладеної угоди не виконав в зазначений строк, а згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Таким чином, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Нормою ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст.12 цього Закону передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст.1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч.1 ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в частині стягнення із відповідача заборгованості за тілом кредиту та відсотками є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за пенею/неустойкою, суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України з 24.02.2022 строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина 1 статті 549 ЦК України). Нарахування суми заборгованості за пенею/неустойкою за Договором кредитної лінії № 8848395 від 19.02.2025 у розмірі 6500,00 грн здійснено після 24.02.2022, тобто у період дії в Україні воєнного стану. Відтак позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за пенею/неустойкою у розмірі 6500,00 грн задоволенню не підлягають. Щодо судових витрат. З матеріалів справи встановлено, що позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, що складаються з: суми сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн та суми витрат на правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн. У якості підтвердження понесення позивачем даних витрат до справи долучено копії платіжної інструкції про сплату судового збору; договору №01-11/24 про надання правової допомоги від 01.11.2024; витягу з акта №16-П приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором №01-11/24 про надання правничої допомоги від 01.11.2024 на суму 3500,00 грн; акта приймання-передачі справ надання правничої допомоги, платіжної інструкції від 11.07.2025 №579937082.1. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінпром Маркет» судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1944,98 грн (2422,40 грн х 26 481,00 грн : 32 981,00 грн). На підставі викладеного,

Outcome: partial