Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

У лютому 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача, в якому просить визнати незаконною бездіяльність ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ», яка полягає у відмові формувати та надсилати [PERSON] рахунки на оплату спожитої теплової енергії в нежилих приміщеннях, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , за формою та змістом відповідно до ст.8 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання". Зобов`язати ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» формувати та надсилати [PERSON] за вказаною у заяві-приєднанні від 07.02.2022 р. до Типового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії від 13.10.2021 р. за адресою рахунки на оплату спожитої теплової енергії в нежилих приміщеннях, які розташовані по [ADDRESS] , за формою та змістом відповідно до ст.8 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання"; Зобов`язати ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» сформувати та надіслати [PERSON] за вказаною у заяві-приєднанні від 07.02.2022 року до Типового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії від 13.10.2021 адресою рахунки на оплату спожитої теплової енергії в нежилих приміщеннях, які розташовані по [ADDRESS] , за формою та змістом відповідно до ст.8 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" з опалювальною площею 111,7 кв м, за період, починаючи з лютого 2022 р. по грудень 2024 року. До початку судового розгляду по суті заявлених позовних вимог від позивача надійшла заява про часткову зміну предмета позову, а саме: зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю сформувати та надіслати [PERSON] за вказаною у заяві-приєднанні від 07.02.2022 року до Типового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії від 13.10.2021 адресою рахунки на оплату спожитої теплової енергії в нежилих приміщеннях, які розташовані по [ADDRESS] , за формою та змістом відповідно до ст.8 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" за період, починаючи з лютого 2022 по грудень 2024 року». В іншій частині вимоги залишені без зміни. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником нежитлових приміщень по [ADDRESS] . Після встановлення Київським апеляційним судом у справі № 755/9353/20 розміру фактично опалювальної площі отримав від відповідача пропозицію приєднатися до Типового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії шляхом оформлення заяви-приєднання. Пропозиція була прийнята, на адресу відповідача позивач направив супровідний лист та заяву-приєднання до індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, в якій зазначив поштову та електронні адреси, номер телефону, опалювальну площу приміщень - 111,7 кв м. Не дивлячись на приєднання до Типового договору відповідач не направляє рахунки на оплату спожитих послуг на адреси, зазначені в заяві-приєднанні (поштові, електронну), чим порушує умови договору та законодавчі акти з питань теплопостачання. Вважає бездіяльність незаконною, просить зобов`язати відповідача надавати рахунки за адресами, вказаними у заяві-приєднані за формою та змістом, визначеною ст.8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» Ухвалою суду від 13 лютого 2025 р. по даній справі було відкрито провадження. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позову та посилається на те, що наявність або відсутність рахунку не звільняє від обов`язку здійснити оплату, оскільки такий обов`язок виникає на підставі договору, а не на підставі рахунку. В свою чергу представник позивача надала до суду відповідь на відзив в якому наполягала на задоволені позовних вимог вказуючи на те, що відповідач навмисно ігнорує вимоги Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та не скеровує рахунки на адресу позивача, що були вказані останнім. В судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволені позову з обставин викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову зазначивши при цьому, що всім споживачам формують та надають рахунки, які доставляють до поштових скриньок, відправлення рахунків споживачам через поштове відділення не передбачено чинним законодавством, а також у відповідача не передбачено видатків на відправлення рахунків через поштове відділення. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне, що відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В силу положень ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до акту прийому - передачі нерухомого майна від 12 серпня 2008 року позивачу [PERSON] на праві власності належить нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 193 м.2. 21 січня 2022 року відповідач направив позивачу пропозицію приєднатися до Типового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії від 13.10.2021 р., шляхом оформлення заяви-приєднання . 07 лютого 2022 року позивач відправив супровідний лист та заяву-приєднання до індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, в якій зазначив поштову та електронні адреси, номер телефону, опалювальну площу приміщень - 111,7 кв м., тощо. Між сторонами виникли відносини з постачання теплової енергії, які є предметом регулювання Законів України «Про житлово-комунальні послуги», надалі Закон № 2189-VIII, «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» , надалі Закон № 2119-VIII, «Про теплопостачання», надалі Закон № 2633-IV, Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21 серпня 2019 року, надалі Правила № 830, та інших нормативно-правових актів у сфері теплопостачання. Згідно із ч.1ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії від 13.10.2021р., до якого приєднався позивач, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022), тобто його умови визначені Правилами № 830, та є обов`язковими для виконання позивачем та відповідачем. Згідно із абзацем 2 ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до п.33 Типового Договору відповідач є виконавцем, який формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів. Абзацем другим частини 4 ст.9 Закону № 2189-VIII передбачено, що виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів, а споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. Пунктом 34 Правил № 830 визначено, що рахунок на оплату спожитої послуги надається споживачу на безоплатній основі щомісяця відповідно до статті 8 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" (Закон № 2119-VIII). Частиною 2 статті 8 Закону «2119-VIII» передбачено, що виконавець або визначена власником (співвласниками) інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, формує та надає споживачу (його представнику) рахунки на оплату наданої комунальної послуги щомісяця. Інформація, зазначена в пунктах 6, 7, 9, 10 частини третьої цієї статті, надається споживачу не менше двох разів на рік. Інформація, зазначена в пункті 10 частини третьої цієї статті, надається також у випадках, коли виконавець надсилає споживачам договори або зміни до них. Рахунки на оплату комунальної послуги надаються споживачу на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунки можуть надаватися споживачу в електронному вигляді, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів. Рахунки надаються споживачу на безоплатній основі. Так, частиною 3 статті 8 Закону № 2119-VIII передбачено, що рахунок на оплату комунальної послуги повинен містити, зокрема, таку інформацію: 1) найменування та платіжні реквізити виконавця комунальної послуги; 2) адресна інформація, найменування або прізвище, ім`я та по батькові споживача, або абонентський номер споживача, визначений договором про надання комунальної послуги, який дає згоду ідентифікувати споживача виконавцю або іншій особі, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг; 3) період, за який здійснюється нарахування; 4) загальна сума до сплати; 5) поле для внесення споживачем показань вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії (якщо згідно із законом або договором такі показання знімає споживач); 6) обсяг спожитої теплової енергії та води за поточний період, визначений згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону, а також показання відповідних вузлів обліку (у разі відсутності вузлів обліку теплової енергії - приладів - розподілювачів теплової енергії), на основі яких цей обсяг визначено, застосоване розрахункове або середнє споживання; 7) діючі ціни та тарифи на комунальні послуги; 8) стан розрахунків споживачем за спожиту комунальну послугу, у тому числі заборгованість з оплати послуги (у разі її наявності), періоди, в яких виникла така заборгованість, відомості про обчислення її розміру, пільги/субсидії (у разі їх надання/призначення); 9) середній обсяг споживання та середній розмір плати за комунальну послугу іншими споживачами відповідної категорії (у тому числі в розрізі класів будівель), яким комунальну послугу надає цей виконавець, визначені за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства; 10) рекомендації щодо можливих заходів з підвищення енергоефективності будівель, інформація про державні цільові та інші програми підвищення енергоефективності, контактна інформація та порядок одержання додаткової інформації. Рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги . Виконавець або визначена власником (співвласниками) інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, формує та надає споживачу (його представнику) рахунки на оплату наданої комунальної послуги щомісяця. Рахунки на оплату комунальної послуги надаються споживачу на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунки можуть надаватися споживачу в електронному вигляді, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів. Рахунки надаються споживачу на безоплатній основі. Також, на всіх суб`єктів господарювання незалежно від форм власності та організаційно-правових форм, що проводять господарську діяльність з постачання теплової енергії та є виконавцями відповідних комунальних послуг (далі - виконавці комунальних послуг), а також на юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, які уповноважені власником (співвласниками) здійснювати розподіл спожитих у будівлі комунальних послуг між окремими споживачами відповідно до законодавства (далі - уповноважена особа) поширюються Вимоги до формування рахунків на оплату послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених Наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 23 від 31.01.2020, надалі Вимоги № 23. Згідно із п.3 Вимоги № 23 рахунок на оплату комунальної послуги - розрахунковий персоніфікований для кожного окремого споживача документ, що містить консолідовану інформацію щодо нарахованої суми за спожиті обсяги комунальної послуги, платежів споживача за ці послуги, у тому числі сплачених у попередньому розрахунковому періоді, обсягів споживання комунальних послуг та діючих тарифів на ці послуги, іншу інформацію, про нараховані та сплачені суми платежів, передбачених законами України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до розділу ІІ Вимоги № 23 «Правила формування рахунків на оплату комунальних послуг, вимоги до їх змісту та структури» Виконавець комунальної послуги або уповноважена особа щомісяця формує рахунок на оплату комунальної послуги та не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором про надання відповідної комунальної послуги, надає його споживачу або його представникові. Рахунки на оплату комунальних послуг надаються споживачу на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунки на оплату комунальних послуг можуть надаватися в електронному вигляді, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку платежів споживача. Пунктом 1, 3 розділу III «Збереження, захист та використання інформації, наведеної у рахунках на оплату комунальних послуг» При формуванні рахунків на оплату комунальних послуг, їх друкуванні та наданні споживачам забезпечується збереження, захист, використання та облік інформації щодо розрахунків за спожиті комунальні послуги згідно з вимогами Закону України «Про захист персональних даних». З метою захисту персональних даних споживачів рахунки на оплату комунальних послуг, сформовані виконавцем комунальної послуги або уповноваженою особою, надсилаються споживачу у закритому вигляді. Відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України №23 від 31.01.2020 р. (зі змінами від 26.12.2022 р.) «Про затвердження Вимог до формування рахунків на оплату послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення» розділом ІІ та ІІІ передбачено, що виконавець або визначена власником (співвласниками) інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, формує та надає споживачу (його представнику) рахунки на оплату наданої комунальної послуги щомісяця. Інформація, зазначена в пунктах 6, 7, 9, 10 частини третьої цієї статті, надається споживачу не менше двох разів на рік. Інформація, зазначена в пункті 10 частини третьої цієї статті, надається також у випадках, коли виконавець надсилає споживачам договори або зміни до них. Рахунки на оплату комунальної послуги надаються споживачу на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунки можуть надаватися споживачу в електронному вигляді, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів. При формуванні рахунків на оплату комунальних послуг, їх друкуванні та наданні споживачам забезпечується збереження, захист, використання та облік інформації щодо розрахунків за спожиті комунальні послуги згідно з вимогами Закону України «Про захист персональних даних». Відповідальним за достовірність даних, які зазначаються в рахунку на оплату комунальних послуг, є виконавець комунальної послуги або уповноважена особа. У разі якщо виконавцем комунальної послуги або уповноваженою особою функції з формування та друку рахунків на оплату комунальних послуг передано згідно з договором іншій особі, відповідальною за достовірність даних, які зазначаються в рахунку на оплату комунальних послуг, є особа визначена відповідним договором. Аналізуючи вище зазначені акти суд приходить до висновку про наявність у Відповідача обов`язку формувати та надавати Позивачу рахунки з інформацією, визначеною ст.8 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" (Закон № 2119-VIII), не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором, шляхом їх надсилання. При цьому, суд зауважує, що тільки на вимогу або за згодою Позивача рахунки можуть надаватись останньому в інший спосіб, наприклад, шляхом надсилання на електронну адресу, вказану у заяві-приєднанні, тощо. П.п.7 п. 6.3 Постанови від 25.06.2019 № 1174 «Про затвердження Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання» передбачено, що до складу адміністративних витрат включаються загальногосподарські витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством в тому числі і витрати на зв`язок (поштовий, телеграфний, телефонний, телефакс тощо. Але вказаною постановою не передбачено адміністративних витрат на поштові відправлення рахунків на оплату послуг споживачам. До матеріалів справи долучені відповіді Укрпошти , відповідно до яких рахунки на оплату послуг з теплопостачання від ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до відділення №206, № 94 м. Київ у період з лютого 2022 року по теперішній час не надходили. Крім того, до матеріалів справи позивачем долучені рахунки-фактури , які відповідач надіслав поштовим відправленням Позивачу на адвокатський запит, зміст та форма яких не відповідає інформації, яка повинна бути зазначена в рахунках на оплату послуг згідно із ст.8 Закону № 2119-VIII. Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 8 Закону № 2119-VIII однією із обов`язкових інформацій, яка зазначається в рахунку, є адресна інформація, найменування або прізвище, ім`я та по батькові споживача, або абонентський номер споживача, визначений договором про надання комунальної послуги, який дає згоду ідентифікувати споживача виконавцю або іншій особі, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг. В ході судового розгляду відповідачем долучені до пояснень рахунки за період листопад-грудень 2024 року з яких вбачається що вказані рахунки( надані позивачем та відповідачем) мають розбіжності суд не бере до уваги, оскільки вони не містять адресну інформацію Позивача, зазначену в Заяві-приєднання від 07 лютого 2022 року (а.с.18), а саме: [ADDRESS] , та не підтверджують факт, що з моменту подання заяви-приєднання Відповідач формував рахунки згідно із вимогами ст.8 Закону № 2119-VIII та надавав їх Позивачу шляхом надсилання, як передбачено Вимогами № 23. До матеріалів справи долучена претензія Позивача з проханням надати рахунки за період з 07.02.2022р. по 31.12.2024 р. за формою та змістом, визначеними ст.8 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", а також відповідь Відповідача від 01.01.2025 року № 20.5\\73, відповідно до якої останній посилається на відсутність «підстав для надання Споживачу рахунків на оплату наданих йому послуг з постачання теплової енергії у період з 07.02.2022 по 31.01.2023», оскільки заборгованість [PERSON] , яка існувала станом на 31 січня 2023 року, погашена». Крім цього, посилається на те, що «рахунки-фактури та акти виконаних робіт з постачання теплової енергії з лютого 2023 року по березень 2024 року (включно) надсилались листом від 01.11.2024» і додає рахунки-фактури від 30.11.2024 р., 31.12.2024 р. та акти приймання-передавання товарної продукції . Дослідивши вказані документи суд прийшов до висновку, що рахунки-фактури не містять інформації, передбаченої п.2,п.3,п.6,п.8,п.9 ст.8 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", в розділі «підстава» зазначений договір № 420200\\2юр від 31.12.2014, тоді як Відповідач направляв пропозицію приєднатися до типового договору від 13.10.2021. Що стосується актів приймання-передавання товарної продукції, то направлення Позивачу таких документів для наступного підписання не передбачено законодавчими актами у сфері житлово-комунальних послуг та теплопостачання. Підставі відмови у наданні рахунків за період, починаючи з лютого 2022 року, підтверджують факт ненадання Позивачу рахунків на оплату наданих послуг. Як зазначалось вище судом проведений аналіз законодавчих актів, які регулюють відносини у сфері надання послуг з постачання теплової енергії, яка є одним із видів комунальних послуг. Оскільки Законом № 2189-VIII на виконавців комунальних послуг покладений обов`язок забезпечувати деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів (абзац 2ч.4ст.9 цього Закон), то суд приходить до висновку, що при наданні послуг з постачання теплової енергії, обов`язковим є наявність сформованого та наданого споживачу рахунку. При цьому надання споживачу рахунку повинно відбуватись у відповідності до Вимог до формування рахунків на оплату послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених Наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 23 від 31.01.2020 р., а саме: шляхом надсилання рахунку на поштову або електронну адресу Позивача, які зазначені у Заяві-приєднанні до Типового договору . Не виконання Відповідачем взятих на себе зобов`язань відповідно до Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії та умов Типового Договору від 13.10.2021р. щодо надання рахунків на оплату спожитої безпосередньо Позивачем теплової енергії порушує права останнього, як споживача таких послуг, та ставить його в нерівне становище перед іншими споживачами, оскільки Позивач не повідомлений ні про свій абонентський номер, ні про періоди нарахування, ні про обсяг спожитої безпосередньо ним теплової енергії, ні про обсяг спожитої теплової енергії будинку, тарифи, суму сплати за кожний місяць, стан розрахунку та інше, про що відповідно до вище вказаних законодавчих актів та Закону України «Про захист прав споживача» повинен бути повідомлений споживач теплової енергії. Згідно із ч.3 статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Абзацем 2 ч.3 ст.6 ЦК України передбачено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Суд зауважує, що Відповідач діє недобросовісно, оскільки відступає від норм діючого законодавства та положень Типового Договору, що регулюють його прямий обов`язок надавати Позивачу рахунки. Відповідно до ст.610 ЦК України невиконання зобов`язання є порушенням зобов`язання. Частиною 1 ст.612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Верховний Суд в Постанові від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц (провадження № 61-18013сво18) зазначив, що «Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (частина перша статті 599 ЦК України). Усталеним як в цивілістичній доктрині, так і судовій практиці під принципами виконання зобов`язань розуміються загальні засади згідно? яких здійснюється виконання зобов`язання. Як правило виокремлюється декілька принципів виконання зобов`язань, серед яких: належне виконання зобов`язання; реальне виконання зобов`язання; справедливість добросовісність та розумність (частина третя статті 509 ЦК України). Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці». З огляду на вище викладене Відповідач не виконує зобов`язання ні щодо формування рахунків з інформацією, визначеною ст.8 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", ні щодо надання шляхом надсилання рахунків Позивачу у строк, визначений Типовим Договором, Правилами надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, Вимогами до формування рахунків на оплату послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення Відповідно частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З врахуванням викладеного суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача формувати та надавати споживачу [PERSON] за вказаною у заяві-приєднанні від 07.02.2022 року до Типового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії від 13.10.2021р. адресою рахунки на оплату спожитої теплової енергії в нежилих приміщеннях, які розташовані по [ADDRESS] , за формою та змістом відповідно до ст.8 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання".

Outcome: partial