Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-27 00:00:00

За позовом позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість на загальну суму 49903 гривні 15 копійок за кредитними договорами: № 03731-12/2024 в розмірі 20143 гривень 50 копійок, з яких: 8365 гривень 00 копійок - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7528 гривень 50 копійок - сума заборгованості за відсотками; 4250 гривень 00 копійок - сума заборгованості за штрафом; № 8496379 в розмірі 21450 гривень 00 копійок, з яких 6500 гривень 00 копійок- сума заборгованості за основною сумою боргу; 520 гривень 00 копійок сума заборгованості за відсотками; 13000 гривень 00 копійок - сума заборгованості за пенею; 1430 гривень 00 копійок сума заборгованості за комісією; №73929433 в розмірі 8309 гривень 65 копійок, з яких 3500 гривень 00 копійок сума заборгованості за основною сумою боргу; 244 гривні 55 копійок сума заборгованості за відсотками; 4215 гривень 10 копійок - сума заборгованості за пенею; 350 гривень 00 копійок сума заборгованості за комісією. Заборгованість за договорами, за даними позову утворилася внаслідок порушення відповідачем взятих на себе фінансових зобов`язань. Представник відповідача Голик Євген Валерійович в інтересах позивача [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву а. с. 76 77), за змістом якого позовні вимоги стороною відповідача визнано частково, в результаті чого сторона відповідача просить: стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість в сумі 28438 гривень 15 копійок; в іншій частині у задоволенні позову відмовити; судові витрати стягнути пропорційно задоволених та відхилених вимог. В обґрунтування вимог за відзивом представник позивача [PERSON] зазначив, що згідно пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином боржник звільняється від сплати пені та штрафів, якщо такі нараховані за період з 24.02.2022 року і по теперішній час. Згідно Указів Президента України на території України з 24 лютого 2022 року і по теперішній час діє правовий режим воєнного стану, який не припинявся та не скасовувався. Таким чином з відповідача не може бути стягнено: - за кредитним договором № 03731-12/2024 заборгованість за штрафом в сумі 4250,00 гривень; - за кредитним договором № 8496379 заборгованість за пенею в сумі 13000,00 гривень; - за кредитним договором № 73929433 заборгованість за пенею в сумі 4215,00 гривень. Усього має бути відмовлено у стягненні 21465 гривень 00 копійок. Представник позивача за довіреністю Макарова Людмила Володимирівна подала до суду документ під назвою додаткові пояснення у справі (а. с. 8490), за змістом яких позов просив задовольнити у повному обсязі та зазначила, що на її думку (на час подання зазначеного документу, яка по суті є специфічною формою відповіді на відзив), факти нарахувань за кредитними договорами доведені належними та допустимими доказами. У судове засідання представник позивача за довіреністю [PERSON] не прибула, була належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, в додаткових поясненнях до суду просила судове засідання проводити без представника позивача (а. с. 90); У судове засідання відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] не прибули, були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, за підписом вказаного представника позивача подали до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності із наведенням даних про те, що сторона позивача притримується правової позиції, викладеної у відзиві (а. с. 82). Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, на підставі наявних у справі даних та доказів вважає, що позов підлягає частковому задоволенню через те, що між попередниками сторони позивача та відповідачем виникли зобов`язання, які підтверджуються даними копій договорів: 1) № 03731-12/2024 від 02 грудня 2024 року (а. с. 912), згідно якого первісний кредитодавець (товариство з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП») зобов`язався надати грошові кошти (кредит) позичальникові (відповідачеві) у розмірі та на умовах, встановлених договором; 2) №8496379 від 31 грудня 2024 року (а. с. 25-34), згідно якого первісний кредитодавець (товариство з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») зобов`язався надати грошові кошти (кредит) позичальникові (відповідачеві) у розмірі та на умовах, встановлених договором; 3) №73929433 від 05 січня 2025 року (а. с. 41-49), згідно якого первісний кредитодавець (товариство з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») зобов`язався надати грошові кошти (кредит) позичальникові (відповідачеві) у розмірі та на умовах, встановлених договором. Відповідач не виконав умови вказаних договорів, порушивши умови, на яких базуються договірні зобов`язання сторін, своєчасно не повернувши за договором кошти, внаслідок чого на підставі ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України відповідачем має бути погашений повністю залишок заборгованостей за вказаними договорами, адже заявлена позивачем до стягнення остаточна сума заборгованостей за договором, яка складає суму 49903 гривні 15 копійок, певною мірою доводиться присутніми у справі розрахунками (а. с. 20, 34, 49). Позивач справді набув право вимагати повернення відповідачем коштів за згаданими кредитними договорами, адже він отримав таке право у порядку факторингу, уклавши відповідні договори щодо відступлення права вимоги (а. с. 1618, 35-38). У відповідності до положень ч. 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України за договорами факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника), а отже, отримання права вимоги позивачем у даній справі загалом не суперечить матеріальному закону. Таким чином, позов підлягає задоволенню на всю заявлену суму. Враховуючи те, що позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений при подачі позову судовий збір. Суд не бере до уваги та відхиляє доводи сторони відповідача, викладені у відзиві, позаяк стороною відповідача не подано до суду точний контррозрахунок, в якому б детально б були зазначені остаточні суми до стягнення в їх безсумнівному грошовому еквіваленті. Також стороною позивача не надано суду відомостей про те, чому сторона відповідача не заперечувала проти стягнення певних сум до передачі права вимоги щодо боргу у порядку факторингу кінцевому стягувачу. Також суд переконаний, що норми законодавства, на які посилається сторона відповідача, аргументуючи свої доводи за відзивом, у даному випадку застосовані бути не можуть, оскільки позивачем як стягувачем суми до стягнення за документами отримані у порядку факторингу, а отже коригуванню на цей час не підлягають, оскільки це може здійснюватися переважно кредитор як це зазначено у нормах законодавства, на які посилається сторона відповідача.

Outcome: approved