Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] через свого представника, адвоката Будзину Т.О., 01 жовтня 2025 року звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем не перебувала у зареєстрованому шлюбу, але вони мають спільну дитину: доньку [PERSON] , [INFO] , з відповідачем проживають окремо, дитина проживає з нею та перебуває на повному її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини їй не надає. Вважає, що оскільки він є працездатним, має задовільний стан здоров`я, то зобов`язаний приймати участь в утриманні дитини і має можливість сплачувати аліменти в судовому порядку в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягненням дитиною віку повноліття. Позивачка [PERSON] та її представниця в судове засідання не прибули, від представниці надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти ухвалення заочного рішення /а.с. 21, 25/. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не прибув, будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подав, про причини неявки в суд не повідомив / а.с. 17-18, 23-24, 28-30/. Суд з урахуванням думки позивача вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, у заочному порядку за правилами ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що від спільного проживання сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , походження дитини від відповідача підтверджується відповідним записом у свідоцтві про її народження /а.с. 6/. Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади [PERSON] , [INFO] та її донька [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . /а.с. 7/. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями частин 1, 3 ст. 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1/ стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2/ стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3/ наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1/ наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2/ доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Сторони не дійшли згоди про добровільну участь відповідача в матеріальному утриманні неповнолітньої дитини, що відповідачем не спростовано. Тому відповідно до ст.ст. 180- 182 Сімейного кодексу України, позов підлягає повному задоволенню. Суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу. Суд, стягуючи аліменти з відповідачки, виходить із встановлених у судовому засіданні фактів, та роз`яснює статтю 192 СК України, якою передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору на користь держави в сумі 1211,20 грн за позовною вимогою майнового характеру.

Outcome: approved