Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25 жовтня 2011 року. Сімейні відносини не склалися внаслідок того, що сторони виявилися людьми з різними характерами, з різними поглядами на життя, через що не можуть порозумітися, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, тому починаючи з початку 2022 року припинили шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство. Наміру зберегти сім`ю в подальшому не має. Спір про поділ майна подружжя відсутній. Дітей сторони не мають. Також, окремим документом, позивач 21.10.2025 надав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Ухвалою судді від 06 листопада 2025 року провадження у справі було відкрито у спрощеному позовному провадженні, відповідачу визначено строк для подання відзиву, призначено справу у перше судове засідання на 03.12.2025, яке відкладалося на 05.01.2025 через відсутність у приміщенні суду електропостачання. Сторони у судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином у порядку ч.5 ст.128 та ч.5 ст.272 ЦПК України засобами поштового зв`язку, конверти з розписками, які направлялися відподачці повернулися до суду з зазначенням: «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзиву на позов досуду відповідачка не надавала так само як і будь-яких заяв чи заперечень. Позивач 21.10.2025 просив суд розглядати справу за його відсутністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, тому суддя вважає, що є підстави для розгляду справи по суті. Суддя у порядку статей 280 та 281 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу по суті на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Вирішуючи справу по суті, суд виходить з наступних обставин. Так, з оригіналу повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12.08.2025, виданого Златопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківскої області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції вбачається, що 25.10.2011 укладений шлюб між сторонами по справі, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 196. Від шлюбу спільних дітей не мають. Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сімейні відносини не склалися, сторони виявилися людьми з різними характерами, з різними поглядами на життя, через що не можуть порозумітися, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, тому починаючи з початку 2022 року припинили шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство. Наміру зберегти сім`ю в подальшому не має. Спір про поділ майна подружжя відсутній. Подальше перебування у шлюбі суперечать інтересам позивача. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, а згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При вирішенні справи по суті, суд приходить до думки, що зазначені позивачем підстави розірвання шлюбу знайшли своє підтвердження під час судового розгляду та повинні бути задоволені, оскільки шлюб існує формально та подальше примирення між сторонами неможливе, а його збереження суперечить інтересам позивача. Оскільки відповідачка до суду не з`явилася, відзиву на позовну заяву не надала, будь-яких заперечень про розірвання шлюбу не висловила, так само як і позивач не висловив свою думку та бажання щодо свого прізвища після розірвання шлюбу, суддя вважає за необхідне залишити позивачу шлюбне прізвище « [PERSON] ». Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суддя враховує, що позивач у заяві не просив судові витрати стягнути з відповідачки, тому справедливим буде не стягувати з відповідачки на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі зазначеного та

Outcome: approved