Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. ТОВ Коллект центр 1 грудня 2025 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 39786,75 грн та судових витрат, що складаються із судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 13000 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] уклав з первісним кредитором ТОВ Інфінанс в електронній формі договір про надання кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом 20000 грн, але не виконав свої зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 60366,75 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 3000 грн, за процентами, нарахованими станом на дату відступлення права вимоги, - 54794,25 грн, за процентами, нарахованими з моменту відступлення прав вимоги до дати виготовлення розрахунку заборгованості - 2572,5 грн. Водночас позивач, посилаючись на принципи розумності, співмірності, пропорційності просить стягнути заборгованість у розмірі 39786,75 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 3000 грн, заборгованість за процентами, нарахованими станом на дату відступлення права вимоги, - 36786,75 грн. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою від 2 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у позовній заяві зазначив, що просить розгляд справи проводити за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи шляхом надсилання повістки поштою за адресою його реєстрації, до суду повернулося поштове повідомлення про вручення з відміткою про причини невручення адресат відсутній. Від відповідача не надійшло відзиву, інших заяв чи клопотань. Оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав, та представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд цієї справи. Оскільки у судове засідання не з`явилися усі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК у зв`язку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписав рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК датою ухвалення рішення зазначена дата складення повного судового рішення. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Укладення кредитного договору та видача коштів. 29 лютого 2020 року ТОВ Інфінанс (Первісний кредитор, код ЄДРПОУ 39083990) та [PERSON] уклали в електронній формі Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0508203343. Суд дослідив копію цього договору, що надана позивачем. Відповідач приєднався до запропонованого кредитором договору, підписавши його електронним підписом одноразовим ідентифікатором: 6f7z1z, що підтверджується текстом кредитного договору, заяви-анкети, пропозиції укласти договір, акцептом оферти та довідкою про ідентифікацію ТОВ Інфінанс. Договором встановлені такі умови кредитування: - ліміт кредитної лінії - 20000 гривень, - строку дії договору 36 календарних місяців, - ставка відсотків - 1,75% на день від фактичного залишку заборгованості. На виконання умов зазначеного договору ТОВ Інфінанс 29 лютого 2020 перерахувало [PERSON] на його банківську картку № [NUMBER] 3000 грн через платіжну систему ТОВ «Універсальні платіжні рішення» (iPay.ua). Перерахування коштів підтверджується листом зазначеного товариства від 09.09.2025, у якому зазначені реквізити транзакції ID 49819590. ТОВ «ІНФІНАНС» у супровідному листі засвідчило, що вказана транзакція через систему IPay стосується саме виконання кредитного договору №0508203343. Порушення зобов`язання та розмір заборгованості. Згідно з розрахунком заборгованості первісного кредитора ТОВ Інфінанс за період з 29.02.2020 до 14.07.2021, розрахунку наступного кредитора ТОВ Вердикт капітал станом на 10.01.2023 і також розрахунку останнього кредитора ТОВ Коллект центр станом на 17.10.2025 (дата останнього нарахування 27.02.2023) [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 60366,75 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 3000 грн, за процентами - 57366,75 грн. Водночас позивач, посилаючись на принципи розумності, співмірності, пропорційності просить стягнути заборгованість у розмірі 39786,75 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 3000 грн, заборгованість за процентами, нарахованими станом на дату відступлення права вимоги, - 36786,75 грн. Перехід права вимоги. 14 липня 2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» (Первісний кредитор) та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (Новий кредитор) було укладено Договір Факторингу №14-07/21. Факт передачі права вимоги до [PERSON] підтверджується Актом приймання-передавання Реєстру Боржників від 14.07.2021 року. У Витягу з Реєстру боржників до цього договору за порядковим номером 7423 зазначено дані відповідача, номер його кредитного договору та суму заборгованості на момент відступлення 29 181,75 грн. Перехід права вимоги підтверджується також платіжним дорученням від 15.07.2021 року (дата одержання банком АБ Південний), яке засвідчує оплату за відступлені права вимоги з боку ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». 10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (Первісний кредитор) та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (Новий кредитор) було укладено Договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги. Перехід прав зафіксовано в Акті прийому-передачі Реєстру Боржників від 10.01.2023 року. У Витягу з Реєстру боржників до договору № 10-01/2023 за порядковим номером 17238 зазначено дані [PERSON] та загальну суму боргу станом на дату відступлення 57 794,25 грн. Розрахунок за придбані права вимоги підтверджено Актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023 року, згідно з яким зобов`язання ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було погашено. Норми права, які застосував суд. На підставі ст. 205 та ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин, зміст якого зафіксований в електронному документі, вважається вчиненим у письмовій формі. В ідповідно до частини 12 статті 11 Закону України Про електронну комерцію електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором. За приписами ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Мотивована оцінка і висновки суду. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що між позивачем та відповідачем [PERSON] виникли цивільно-правові відносини на підставі кредитного договору, укладеного в електронній формі. [PERSON] ознайомився з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків, та погодився з ними. Факт укладення договору підтверджується використанням відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до власноручного підпису. Належне виконання первісним кредитором своїх зобов`язань щодо надання кредитних коштів підтверджується інформаційною довідкою платіжної системи, копія якої надана позивачем. Відповідач, порушуючи умови кредитного договору та вимоги ст. 526, 1054 ЦК України, взяті на себе зобов`язання не виконав, суму кредиту та відсотків у встановлені строки не сплатив, доказів погашення заборгованості чи спростування розрахунку позивача відповідач суду не надав. Суд перевірив наданий позивачем розрахунок заборгованості та визнає, що сума заборгованості, яку позивач просить стягнути, є обґрунтованою та відповідає умовам договору. Строк дії договору визначений 36 календарних місяців з дня його підписання. У наданому позивачем розрахунку зазначено, що проценти нараховувалися у межах зазначеного строку, а саме до 27.02.2023. Станом на дату відступлення права вимоги та подання позову загальна сума заборгованості, про стягнення якої просить позивач, становить 39786,75 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 3000 грн, заборгованість за процентами - 36786,75 грн. Позивач просить стягнути частині нарахованих відсотків. Суд, враховуючи принцип диспозитивності, розглядає справу у межах заявлених позовних вимог. Враховуючи, що до позивача на підставі описаного вище ланцюга договорів про відступлення права вимоги перейшло право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором, і факт цього переходу документально підтверджений, позивач набув статусу нового кредитора та має право вимагати виконання зобов`язання. За таких обставин, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 39786,75 грн законною та обґрунтованою. Щодо розподілу судових витрат. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, то суд дійшов таких висновків. Відповідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів ч.4 ст. 137, ч.7 ст. 139 та ч.3 ст. 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування, ч.5 ст. 135 ЦПК України. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду такі документи: договір про надання правової допомоги №02-09/2024-7 від 02 вересня 2024 року, укладений ТОВ Коллект Центр та фізичною особою-підприємцем [PERSON] , заявку на надання юридичної допомоги №20 від 01 жовтня 2025 року, витяг з Акту №14 про надання юридичної допомоги від 31 жовтня 2025 року, тарифи на послуги, платіжну інструкцію про оплату послуг ФОП згідно з зазначеним договором. Отже, ці документи підтверджують, що правничу допомогу позивачу надала ФОП [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , яка діє на підставі запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 20.11.2023 року, номер запису 2010350000000452229. У зазначених документах визначений розмір витрат 13000 грн. Суду не надано будь-якого документа, який підтверджує статус ФОП [PERSON] , як особи, яка набула право надавати правничу допомогу згідно ст.ст.60, 62, 137 ЦПК України, а саме адвоката. Верховний Суд у постанові від 31 травня 2023 року у справі № 757/13974/21-ц вказав, що до судових витрат на професійну правничу допомогу віднесено витрати на правничу допомогу адвоката, і така допомога надається саме тим адвокатом (адвокатами), з яким укладено договір про надання правової допомоги або з відповідним адвокатським бюро чи об`єднанням. Витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 ЦПК України (пункт 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 провадження № 14-44цс21). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що представником позивача не надано суду докази та документально не підтверджено витрати на правничу допомогу надану адвокатом, у зв`язку з розглядом цієї цивільної справи в суді, тому у задоволенні вимог щодо стягнення витрат на правничу допомогу, слід відмовити.

Outcome: approved