Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

У лютому 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», Товариство) звернулось до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами та договорами позики у загальному розмірі 114292 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 27.03.2024 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» (далі - ТОВ «Стар Файненс Груп») було укладено в електронній формі кредитний договір №34343-03/2024, за умовами пункту 1.1 якого було визначено, що товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт у свою чергу зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. 29.07.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №29072024, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) позивачу за плату належні йому права вимоги, а останній приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №29072024 від 29.07.2024, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 17250 грн за кредитним договором №34343-03/2024, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 6000 грн та заборгованості за процентами в сумі 11250 грн. Також, 18.03.2024 та 22.03.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] у електронній формі були укладені договори про надання фінансового кредиту №31030-03/2024 та №37070-03/2024, за умовами яких позичальнику надано кредитні кошти у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки останнього. 20.08.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №20082024, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) позивачу за плату належні йому права вимоги, а останній приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 20.08.2024 до договору факторингу №20082024, позивач набув права грошової вимоги до відповідача за вказаними вище кредитними договорами. А саме, за договором про надання фінансового кредиту №31030-03/2024 від 18.03.2024 набув право вимоги на загальну суму в розмірі 20000 грн, яка складається із заборгованості за основним боргом у розмірі 5000 грн та заборгованості за відсотками в розмірі 15000 грн, а також за договором про надання фінансового кредиту №37070-03/2024 від 22.03.2024 - на загальну суму 36000 грн, з яких заборгованість за основною сумою боргу складає 9000 грн, а за відсотками 27000 грн. До того ж, 07.04.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем у електронній формі було укладено договір про надання фінансового кредиту №11920-04/2024, за умовами якого позичальнику надано кредитні кошти у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки останнього. 25.07.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №25072024, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) позивачу за плату належні йому права вимоги, а останній приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 25.07.2024 до вказаного договору факторингу, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 3750 грн за кредитним договором №11920-04/2024, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 1000 грн та заборгованості за процентами в сумі 2750 грн. У своїй позовній заяві позивач посилався і на те, що 26.03.2024 та 05.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та [PERSON] у електронній формі були укладені договори позики №2259726 та №79237264, за умовами яких позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківських картковий рахунок позичальника, а останній у свою чергу зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити проценти. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) позивачу за плату належні йому права вимоги, а останній приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстрів боржників №29 та №30 від 19.08.2024 до вказаного вище договору факторингу, позивач набув права грошової вимоги до відповідача за вказаними вище договорами позики. А саме, за договором позики №2259726 від 26.03.2024 набув право вимоги на загальну суму в розмірі 16050 грн, яка складається із заборгованості за основним боргом у розмірі 4000 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 2158 грн, заборгованості за пенею у сумі 9892 грн а також за договором позики №79237264 від 05.04.2024 - на загальну суму 21242 грн, з яких заборгованість за основною сумою боргу складає 9500 грн, заборгованість за відсотками - відсотками - 7125 грн, а за пенею - 4617 грн. Оскільки після відступлення ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» прав вимоги, відповідач у добровільному порядку належним чином не виконав взятих на себе зобов`язань з повернення грошових коштів за вказаними вище договорами позики та кредитними договорами, позивач був змушений звернутися до суду із вказаним позовом відповідно до вимог якого просив суд стягнути з [PERSON] на свою корить сукупний розмір заборгованості за цими договорами в загальному розмірі 114292 грн, а також вирішити питання про розподіл судових витрат. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2025 для розгляду цивільної справи №752/3562/25 визначено суддю Голосіївського районного суду міста Києва Митрофанову А.О. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 11 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, запропоновано відповідачу у 15-денний строк з дня вручення копії цієї ухвали суду подати суду відзив на позов. Відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень щодо суті спору, а також заява про проведення розгляду справи з повідомленням учасників справи, або ж повідомлення про адресу іншого місця проживання, від відповідача на адресу суду не надходило. Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження разом із копією позовної заяви з додатками на його адресу зареєстрованого місця проживання, проте поштове відправлення повернулося на адресу суду, як неотримане з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до положень пункту 4 частини восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. З огляду на те, що на поштовому повідомленні проставлено відмітку «адресат відсутній за вказаною адресою», тобто за зареєстрованим місцем проживання відповідача, в силу положень пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається, що поштове відправлення вручено відповідачеві та він є повідомленим про розгляд справи. Окрім того, Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі №10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі №24/260-23/52-б). Згідно постанов Верховного Суду від 20 січня 2023 року у справі №465/6147/18, від 30 листопада 2022 року у справі №759/14068/19, від 30 листопада 2022 року у справі №725/486/22, суд, який комунікує з учасником за допомогою повідомлених ним засобів, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. У відповідності до вимог частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Частиною восьмою статті 279 ЦПК України визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не подав до суду відзив на позовну заяву, то суд на підставі частини восьмої статті 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»не підлягають задоволенню з огляду на таке. Положеннями статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (стаття 13 ЦПК України). Відповідно до приписів статті 12 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Як убачається з матеріалів справи, 27.03.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту №34343-03/2024, згідно умов якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 6000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. За змістом указаного договору було визначено, що тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 100 днів. Дата надання кредиту 27.03.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата погашення кредиту: 04.07.2024. За користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. Згідно пункту 1.4.1 зазначеного договору процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в пункті 1.2 цього договору. Відповідно до пункту 1.5 згаданого договору детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього договору. Умовами пункту 1.6 договору визначено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки №4149-60хх-ххх-1401 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за вказаним реквізитами. За змістом пункту 2.2 договору видача кредитів клієнту - фізичній особі товариством здійснюється он-лайн, використовуючи мережу «Інтернет», тобто через веб-сайт товариства: https://starfin.com.ua. Відповідно до пункту 3.1 договору його сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору. Згідно пункту 7.1 договору, він вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку вказаного в пункті 1.2 цього договору. У розділі 8 договору «Реквізити та підписи сторін» вказано ідентифікуючі відомості ТОВ «Стар Файненс Груп», з електронним підписом директора [PERSON] , а також ідентифікуючі відомості клієнта [PERSON] , а саме: дані паспорту, РНОКПП, ПІБ, місце проживання, телефони, номер картки позичальника та електронний підпис клієнта [NUMBER] . Даний договір його сторони уклали в електронному виді шляхом накладення електронного підпису відповідача одноразовим ідентифікатором. 27.03.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] підписано додаток №1 до договору про надання фінансового кредиту №34343-03/2024, а саме графік платежів, що є невід`ємною частиною цього договору. У подальшому 29.07.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №29072024, відповідно до якого останнє зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а ТОВ «Стар Файненс Груп» відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до наданої в матеріали справи копії акта прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №29072024 від 29.07.2024, на виконання вимог пункту 1.2 договору факторингу клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників, після чого від клієнта до фактора перейшло права вимоги заборгованості від боржників і фактор став кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. За наданим суду витягом з реєстру боржників від 29.07.2024 до договору факторингу №29072024 від 29.07.2024, вказано, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 17250 грн за кредитним договором №34343-03/2024, з яких 6000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 11250 грн - заборгованість за відсотками. Крім того, 18.03.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №31030-03/2024, відповідно до умов пунктів 1.1-1.4 якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. За змістом указаного договору тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 18.03.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата погашення кредиту: 15.07.2024. За користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. 22.03.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №37070-03/2024, відповідно до умов пунктів 1.1-1.4 якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 9000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. За змістом указаного договору тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 22.03.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата погашення кредиту: 19.07.2024. За користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. Разом з тим, 07.04.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №11920-04/2024, відповідно до умов пунктів 1.1-1.4 якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 1000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. За змістом указаного договору тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 07.04.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата погашення кредиту: 04.08.2024. За користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. Вказані вище договори містять аналогічні умови, зокрема, відповідно до положень пункту 1.4.1 вказаних договорів процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в пункті 1.2 цього договору. Відповідно до пункту 1.5 договорів детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього договору. Умовами пункту 1.6 договорів визначено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки №4441-11хх-ххх-5419 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за вказаним реквізитами. За змістом пунктів 2.1, 2.2 договорів перед укладанням цього договору товариство здійснило ідентифікацію та верифікацію клієнта з урахуванням вимог, визначених нормативно-правовим актом Національного Банку України з питань здійснення установами фінансового моніторингу, шляхом отримання через систему BankID НБУ ідентифікаційних даних клієнта. Видача кредитів клієнту - фізичній особі товариством здійснюється он-лайн, використовуючи мережу «Інтернет», тобто через веб-сайт товариства. Відповідно до пункту 3.1 договорів сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору. За змістом пункту 7.1. договорів, вони уважалися укладеними з моменту їх підписання електронними підписами сторін та діють до повного виконання клієнтом зобов`язань за ними. У розділі 8 договорів «Реквізити та підписи сторін» вказано ідентифікуючі відомості ТОВ «Аванс Кредит», з електронним підписом директора Кожухар А.А., а також ідентифікуючі відомості клієнта [PERSON] , а саме: дані паспорту, РНОКПП, ПІБ, місце проживання, телефони, номер картки позичальника та електронний підпис клієнта [NUMBER] (договір №31030-03/2024 від 18.03.2024), W1557 (договір №37070-03/2024 від 22.03.2024) та W1564 (договір №11920-04/2024 від 07.04.2024). Ці договори сторони уклали в електронному виді шляхом накладення електронних підписів відповідача одноразовим ідентифікатором у договорах про надання фінансового кредиту. 18.03.2024, 22.03.2024 та 07.04.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] були підписані відповідні додатки №1 до договорів про надання фінансового кредиту №31030-03/2024, №37070-03/2024 та №11920-04/2024, а саме графіки платежів, що є невід`ємними частинами цих договорів. У подальшому 25.07.2024 та 20.08.2024 між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Аванс Кредит» укладено договори факторингу №25072024 та №20082024, відповідно до умов яких останнє передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги боржників ТОВ «Аванс Кредит» вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до пункту 1.1 вказаних договорів факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно з пунктом 1.2 договорів факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до акта прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №25072024 від 25.07.2024, на виконання вимог пункту 1.2 договору факторингу клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників, після чого від клієнта до фактора перейшло права вимоги заборгованості від боржників і фактор став кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Згідно наданого суду витягу з реєстру боржників від 25.07.2024 до Договору факторингу №25072024 від 25.07.2024, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 3750 грн за кредитним договором №11920-04/2024, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 1000 грн та заборгованості за відсотками в сумі 2750 грн. Також, у відповідності до акта прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №20082024 від 20.08.2024, на виконання вимог пункту 1.2 договору факторингу клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників, після чого від клієнта до фактора перейшло права вимоги заборгованості від боржників і фактор став кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. За наданим суду витягом з реєстру боржників від 20.08.2024 до Договору факторингу №20082024 від 20.08.2024 вказано, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №37070-03/2024 на загальному суму в розмірі 36000 грн, що складається із заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 9000 грн та заборгованості за відсотками в сумі 27000 грн, а також за кредитним договором №31030-03/2024 на загальну суму в розмірі 20000 грн, що складається із заборгованості по основній сумі боргу в розмірі 5000 грн та заборгованості за відсотками в сумі 15000 грн. Окрім того, як убачається з матеріалів справи, 26.03.2024 та 05.04.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договори позики №2259726 та №79237264, відповідно до умов пункту 1 яких було визначено, що позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківських рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а останній зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. За умовами пункту 2 договору позики №2259726 від 26.03.2024 сума позики була визначена у розмірі 5000 грн, строк позики - 30 днів, процентна ставка 2,50% в день. Дата надання позики визначена 26.03.2024, а останній день її повернення позичальником - 25.04.2024. При цьому вказано, що денна процентна ставка складає 2,50% (застосовується у відповідності до умов Програми лояльності протягом первісного строку кредитування), а процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день складає 2,70%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 90465,53%. За умовами пункту 2 договору позики №79237264 від 05.04.2024 сума позики була визначена у розмірі 9500 грн, строк позики - 30 днів, процентна ставка 2,50% в день. Дата надання позики визначена 05.04.2024, а останній день її повернення позичальником - 04.05.2024. При цьому вказано, що денна процентна ставка складає 2,50%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день складає 2,70%, а пеня - 2,7% за день. Орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 114432,08%. Вказані вище договори містять аналогічні умови, зокрема, відповідно до положень пунктів 5.3 вказаних договорів позичальник до моменту підписання договору вивчив ці договори та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті товариства, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цих договорів, йому зрозумілі. У пункті 21 договорів сторони врегулювали технологію (порядок) його укладення та визначили, що цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису позикодавця та електронного підпису одноразовим ідентифікатором позичальника згідно Закону України «Про електронну комерцію» та із додатковим накладанням кваліфікованого електронного підпису уповноваженого працівника позикодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу згідно вимог Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику, затвердженого постановою Національного банку України від 03.11.2021 №113. Також, у матеріали справи надано роздруківки додатків №1 до вказаних вище договорів позики, де міститься таблиця обчислення загальної вартості кредитів для споживача та реальної річної процентної ставки за договорами про споживчий кредит. За змістом наведених вище документів значиться, що вони були підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором A5t6x4 (договір №2259726 від 26.03.2024) та 85452 (договір №79237264 від 05.04.2024). У поданій до суду позовній заяві ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» посилалось на те, що до нього від первісного кредитора перейшло право вимоги до відповідача за вказаними вище договорами позики на підставі відповідного договору факторингу. Так, в матеріали справи надана копія договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, укладеного між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», відповідно до умов пункту 1.1. якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. При цьому, при укладенні вказаного вище договору факторингу його сторони визначили, що під терміном «боржники» розуміються позичальники клієнта, яким клієнт надав позику, тобто які мають зобов`язання перед клієнтом згідно з договорами позики, щодо внесення основної суми боргу (кредиту), плати за кредитом (плати за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, а також будь-які представники боржника, повірені, правонаступники, поручителі, інші особи, що взяли на себе обов`язок виконати (повністю або частково) зобов`язання щодо сплати заборгованості замість боржника. «Право вимоги» - права грошової вимоги щодо погашення (стягнення) 04заборгованості з боржників, які виникли на підставі договору позики. 28.07.2021, 13.06.2022 та 19.08.2024 між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» були укладені додаткові угоди №2, №7 та №34 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, згідно яких сторони погодили внести зміни до пункту 1.3 договору, де визначили обов`язок клієнта повідомити боржників про відступлення права вимоги; врегулювали порядок набрання договором чинності; погодили загальну суму прав вимоги, які відступаються згідно реєстрів боржників №29 та №30 від 19.08.2024. На підтвердження факту переходу до позивача за вказаним вище договором факторингу права вимоги за договором позики №2259726 від 26.03.2024, що укладений із відповідачем, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до позовної заяви надано копію акту прийому-передачі реєстру боржників №29 від 19.08.2024 за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021. У наданому суду витязі з реєстру боржників №29 від 19.08.2024 значиться інформація про передачу права вимоги щодо боржника [PERSON] за договором позики №2259726, за яким наявна заборгованість у загальному розмірі 16050 грн, з яких 4000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2158 грн - заборгованість за відсотками, 9892 грн - заборгованість за пенею. Крім того, відповідно до наданої суду копії акта прийому-передачі реєстру боржників №30 від 19.08.2024 за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, на виконання вимог пункту 1.2 договору факторингу клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників №30 від 19.08.2024, після чого від клієнта до фактора перейшло права вимоги заборгованості від боржників і фактор став кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. За наданим суду витягом з реєстру боржників №30 від 19.08.2024 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 значиться, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 21242 грн за договором позики №79237264, з яких 9500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7125 грн - заборгованість за відсотками, 4617 грн - заборгованість по відсоткам за понадстрокове користування позикою. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №34343-03/2024 від 27.03.2024 вказано, що у відповідача за період з 29.07.2024 по 31.12.2024 станом на 31.12.2024 наявна заборгованість в сумі 17250 грн, у тому числі: 6000 грн - тіло основного боргу, 11250 грн - заборгованість за відсотками. Як убачається із долученого в матеріали справи розрахунку заборгованості за кредитним договором №31030-03/2024 від 18.03.2024 вказано, що у відповідача за період з 20.08.2024 по 31.12.2024 та станом на 31.12.2024 наявна заборгованість в сумі 20000 грн, у тому числі: 5000 грн - тіло основного боргу, 15000 грн - заборгованість за відсотками. Згідно наданого позивачем розрахунку за кредитним договором №37070-03/2024 від 22.03.2024 вказано, що у відповідача за період з 20.08.2024 по 31.12.2024 та станом на 31.12.2024 наявна заборгованість в сумі 36000 грн, у тому числі: 9000 грн - тіло основного боргу, 27000 грн - заборгованість за відсотками. Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного позивачем, за кредитним договором №11920-04/2024 від 07.04.2024 за період з 25.07.2024 по 31.12.2024 у відповідача наявна заборгованість у загальному розмірі 3750 грн, що складається із заборгованості по основному боргу в сумі 1000 грнта заборгованості за відсотками в сумі 2750 грн. Згідно з наданим ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» розрахунком заборгованості по позики №2259726 від 26.03.2024 у відповідача за період з 19.08.2024 по 31.12.2024 станом на 31.12.2024 рахується заборгованість у загальному розмірі 16050 грн, з яких: 4000 - сума основного боргу, 2158 грн - заборгованість за відсотками та 9892 грн - пеня. У відповідності до наданого в матеріали справи розрахунку заборгованості за договором позики №79237264 від 05.04.2024 у [PERSON] станом на 19.08.2024 наявна заборгованість у загальному розмірі 21242 грн, що складається із основної суми боргу в розмірі 9500 грн, заборгованості по відсотками в сумі 7125 грн та пені в розмірі 4617 грн. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частинами першою та другою статті 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За приписами частин першої, другої статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною першою статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до положень частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина друга статті 1054 ЦК України). Частиною першою статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Так, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року №675-VIII. Статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до положень частини сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина дванадцята статті 11 Закону). За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Зі змісту укладених між [PERSON] та ТОВ «Стар Файненс Груп», ТОВ «Аванс Кредит», ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» вказаних вище договорів позики та кредитних договорів убачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між їх сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, вони оформлені в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Оскільки ці договори були укладені на сайтах кредитодавців, та відповідач підписав їх одноразовими ідентифікаторами, тому без отримання повідомлення з відповідним ідентифікатором, без здійснення входу на сайт позикодавця, такі договори не були би укладеними. Такий висновок суду узгоджується з правовими висновками, викладеними Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі №132/1006/19, провадження №61-1602св20, від 28 квітня 2021 року у справі №234/7160/20, провадження №61-2903св21, від 01 листопада 2021 року у справі №234/8084/20, провадження №61-2303св21, від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20, провадження №61-16059св21, від 08 серпня 2022 року у справі №234/7298/20, провадження №61-2902св21. Договори містять паспортні дані [PERSON] , його адреси, номеру телефону та інші відомості. З положень Закону України «Про електронну комерцію» убачається, що такі правочини вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договору, укладеного у письмовій формі. Згадані вище договори були вчинені в електронній формі, яка відповідно до статті 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми, а отже вони є обов`язковими до виконання сторонами. Доказів на спростування факту підписання відповідачем спірних договорів до суду не надано. У поданій до суду позовній заяві ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» посилалось на те, що до нього від первісних кредиторів перейшли права вимоги до відповідача за вказаними вище договорами позики та кредитними договорами на підставі відповідних договорів факторингу. Так, з матеріалів справи убачається, що 29.07.2024 між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено договір факторингу №29072024, де відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників та витягу з такого реєстру від 29.07.2024 до позивача перейшло право вимоги до відповідача за договором про надання фінансового кредиту №34343-03/2024 від 27.03.2024. Також, 25.07.2024 та 20.08.2024 між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Аванс Кредит» були укладені договори факторингу №25072024 та №20082024, де відповідно до актів прийому-передачі реєстру боржників та витягів з таких реєстрів від 25.07.2024 та від 20.08.2024 до позивача перейшло право вимоги до відповідача за договорами про надання фінансового кредиту №11920-04/2024 від 07.04.2024, №37070-03/2024 від 22.03.2024, №31030-03/2024 від 18.03.2024. Разом з тим, у відповідності до укладеного між позивачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договору факторинг №14/06/21 від 14.06.2021, відповідно до умов якого та на підставі згаданих раніше актів прийому-передачі реєстру боржників №29 та №30 від 19.08.2024, а також витягів з таких реєстрів до позивача перейшло право вимоги до відповідача за договорами позики №2259726 від 26.03.2024 та №79237264 від 05.04.2024. Положеннями частини першої статті 510 ЦК України визначено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Частинами першою та другою статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до вимог статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Як визначено частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з частиною першою статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє останнього від обов`язку погашення кредиту. Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, наведеною у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі за №361/2105/16-ц та від 06 лютого 2018 року у справі за №278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі за №667/11010/14-ц. Таким чином, до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшли всі права щодо права вимоги до відповідача за вказаними вище договорами позики та договорами про надання фінансових кредитів. Договори факторингу не визнані недійсними у встановленому порядку, тобто презумпція правомірності правочину, передбачена статтею 204 ЦК України, не спростована. Отже, укладені між фінансовими установами та позивачем договори факторингу є належними доказом переходу права вимоги до боржника за вказаними вище договорами. Окрім того, з матеріалів справи чітко вбачається, що позивачем до позовної заяви додано копії договорів факторингу, акти прийому-передачі реєстру боржників, витяги з реєстрів боржників, з якими і пов`язано набуття позивачем права вимоги. Отже, судом було встановлено, що до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до [PERSON] . Разом з тим, як передбачено умовами договорів про надання фінансового кредиту №34343-03/2024 від 27.03.2024, №37070-03/2024 від 22.03.2024, №31030-03/2024 від 18.03.2024, №11920-04/2024 від 07.04.2024, а також договорів позики №79237264 від 05.04.2024 та №2259726 від 26.03.2024 кошти кредиту/позики мали надаватися первісними кредиторами у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки. Доказом надання позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. У постанові від 30 січня 2018 року в справі №161/16891/15 Верховний Суд вказав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Пунктами 62, 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року №75 передбачено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Разом із тим, позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що позикодавцем були перераховані грошові кошти відповідачу в розмірах, що передбачені вищевказаними договорами про надання фінансового кредиту та договорами позики. Зі змісту наданих до суду договорів позики та кредиту неможливо встановити, на який саме рахунок позичальника та яким чином була перерахована сума позики. Виписки з рахунку, платіжної інструкції, довідки про перерахування коштів за допомогою електронних платіжних систем, сервісів он-лайн платежів, тощо, які б підтверджували факти перерахування первісними кредиторами відповідачу коштів кредиту та позики позивачем не надано. Як слідує з матеріалів справи, звертаючись до суду позивач у позовній заяві, позивач виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про витребування доказів, зокрема, інформації щодо належності відповідачу карткового рахунку та надходження на нього коштів, відповідної виписки з рахунку. Тобто, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Додані до позовної заяви розрахунки заборгованості за договорами позики та кредиту не є належним доказом надання відповідачеві кредитних коштів та наявності заборгованості, оскільки самі розрахунки є внутрішніми документами фінансової установи та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику, а будь-яких доказів перерахування коштів на картку чи на рахунок відповідача позивачем не надано. Вказані висновки ґрунтуються на правовій позиції, викладеній Верховним Судом у постанові від 29 січня 2020 року у справі №755/18920/18. Відсутність зазначених доказів щодо розміру отриманого відповідачем кредиту/позики унеможливлює здійснення судом перевірки правильності та обґрунтованості нарахованих відповідачу заборгованостей по відсоткам та пені. За вказаних обставин, у зв`язку з недоведенням позивачем належними та допустимими доказами виконання обов`язку щодо переказу коштів у позику та кредит відповідачу на його банківський рахунок, або іншим способом, а також фактичного користування відповідачем коштами, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Оскільки, у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, понесені позивачем судові витрати, на підставі статті 141 ЦПК України покладаються на позивача та відповідно розподілу між сторонами не підлягають.

Outcome: dismissed