Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО", треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Державна служба України з питань праці, Служба безпеки України, Департамент кіберполіції Національної поліції України про визнання наказів про застосування дисциплінарного стягнення незаконними та їх скасування і поновлення на роботі У позовній заяві просила суд: 1) Визнати незаконними та скасувати накази [PERSON] від 16.07.2025 року №1278-к/01 "Про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення", від 20.06.2025 року №1128-к/01 "Про застосування дисциплінарного стягнення", від 12.06.2025 року №1081-к/01 "Про встановлення робочого місця". 2) ???Поновити її на роботі на попередній посаді провідного інженера відділу реєстрації постачальників послуг комерційного обліку Департаменту адміністрування комерційного обліку Дирекції комерційного обліку ПрАТ "НЕК "Укренерго". 3) ???Зобов?язати ПрАТ "НЕК "Укренерго" виплатити їй середній заробіток за час вимушеного прогулу. 4) Вважати службовим підробленням начальника відділу реєстрації постачальників послуг комерційного обліку Департаменту адміністрування комерційного обліку Дирекції комерційного обліку ПрАТ "НЕК "Укренерго" [PERSON] її службової записки від 02.07.2025 №3-160628" у зв?язку з тим, що у самому наказі [PERSON] від 16.07.2025 року № 1278-к/01 «Про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення» вказано, що "о 16:54 год. 02.07.2025 на електронну пошту Товариства: nec-kanc@ua.energy надійшло від [PERSON] пояснення (вх. № C-97 від 03.07.2025)", тобто пояснення було подано вчасно. 5) Стягнути з Відповідача грошові кошти сплаченого судового збору у розмірі 1 211, 20 грн. Обґрунтувала свої позовні вимог тим, що Наказом [PERSON] від 16.07.2025 року №1278-к/01 "Про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення" [PERSON] звільнено з посади провідного інженера відділу реєстрації постачальника послуг комерційного обліку Департаменту адміністрування комерційного обліку Дирекції комерційного обліку ПрАТ "НЕК "Укренерго". Позивач розцінює своє звільнення як незаконне припинення трудового договору за звернення до міжнародної організації - стратегічного партнера щодо критично важливих для енергетичної безпеки України та ЄС питань. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 серпня 2025 року позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2023 року було відкрито провадження у справі, призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 06 жовтня 2025 року через підсистему "Електронний суд" від Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якої відповідач зазначає, що жодного належного, допустимого чи достовірного доказу на підтвердження обґрунтованості своі?х вимог щодо фіктивності підстав звільнення позивачем не надано. Також відповідач зазначає, що накази про притягнення [PERSON] до дисциплінарноі? відповідальності винесено за наслідками проведення службовоі? перевірки, якою підтверджено наявність в діях позивачки ознак дисциплінарного проступку. Відповідач вважає, що позивачка перевищила межі наданих їй службових повноважень, що послугувало підставою для проведення службової перевірки та звільнення її із займаної посади. 11 жовтня 2025 року через підсистему "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив, відповідно до змісту якої [PERSON] зазначає, що конфіденційної інформації третім особам вона не розголошувала. Вважає, що перебувала на законніи? дистанціи?ніи? формі роботи за адресою: [ADDRESS] до моменту звільнення. Зазначає, що твердження Відповідача про відсутність 30.06.2025 Позивача на і?і? дистанціи?ному робочому місці за адресою: [ADDRESS] є неправдивими, грунтуються на анонімних "свідченнях". Також зазначає, що лист, направлений нею на електронну поштову адресу ENTSO-E не додається Відповідачем у додатках до відзиву. 20 жовтня 2025 року через підсистему "Електронний суд" надійшло заперечення на відповідь на відзив, відповідно до змісту якого Відповідач зазначає, що відмова [PERSON] від підписання з посадовою інструкцією свідчить не про невиконання відповідачем своі?х обов`язків як роботодавця, а саме небажання позивача підписати відповіднии? лист щодо ознаи?омлення. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов. Представники відповідача у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечували, просили відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору суд по суті встановив. За змістом ч.ч.1, 2, 3,4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України. Дослідивши матеріали справи, судом було встановлено наступне. З 14 березня 2023 року [PERSON] прийнята на роботу на посаду провідного інженера відділу адміністрування комерційного обліку Департаменту адміністрування комерційного обліку Дирекції комерційного обліку наказом «Про прийняття на роботу» від 03 березня 2023 року №296-к/01. Відповідно до наказу ПрАТ "НЕК "Укренерго" від 19 квітня 2024 року № 223 «Про зміну найменування відділу» відділ адміністрування комерційного обліку Департаменту адміністрування комерційної обліку Дирекція комерційного обліку перейменовано на відділ реєстрації постачальників послуг комерційного обліку. 13 квітня 2025 року з особистоі? електронноі? адреси ( [INFO] ) провідного інженера відділу реєстраціі? постачальників послуг комерціи?ного обліку Департаменту адміністрування комерціи?ного обліку Дирекціі? комерціи?ного обліку [PERSON] відправлено листа з додатками до міжнародноі? організаціі? ENTSO-E на адресу info@entsoe.eu. Розпорядженням начальника Департаменту безпеки НЕК «Укренерго» від 24 квітня 2025 року №24 «Про проведення службовоі? перевірки» створено комісію з проведення службовоі? перевірки. Результати службовоі? перевірки по закінченню службовоі? перевірки оформлені доповідною запискою від 23 травня 2025 року. На виконання резолюціі? керівництва від 11 червня 2025 року видано наказ ПрАТ "НЕК «Укренерго» від 20 червня 2025 року №1128-К/01 «Про застосування дисциплінарного стягнення» та застосовано захід дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани [PERSON] , провідному інженеру відділу реєстраціі? постачальників послуг комерціи?ного обліку Департаменту адміністрування комерціи?ного обліку Дирекціі? комерціи?ного обліку. Наказом від 12 червня 2025 року №1081-к/01 "Про встановлення робочого місця" з 16 червня 2025 року визначено місце роботи [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 30 червня 2025 року 15 год.18 хв. здіи?снено виі?зд представників ПрАТ "НЕК «Укренерго» за місцем проживання/перебування [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За результатом виі?зду 30 червня 2025 року встановлено відсутність [PERSON] в робочии? час за адресою: [ADDRESS] . Наказом [PERSON] від 16 липня 2025 року №1278-к/01 "Про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення" [PERSON] звільнено з посади провідного інженера відділу реєстрації постачальника послуг комерційного обліку Департаменту адміністрування комерційного обліку Дирекції комерційного обліку ПрАТ "НЕК "Укренерго". Щодо наказів ПрАТ "НЕК "Укренерго" суд зазначає наступне. Наказом від 12 червня 2025 року №1081-к/01 "Про встановлення робочого місця", підписаним в.о. директора з управління персоналом Дирекції управління персоналом [PERSON]. з 16 червня 2025 року визначено місце роботи [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 30 червня 2025 року о 15 годині 18 хвилин здійснено виїзд працівників ПрАТ "НЕК "Укренерго" за місцем перебування [PERSON] , а саме за адресою: [ADDRESS] . Внаслідок виїзду встановлено відсутність [PERSON] за вказаною адресою, що підтверджується актом від 30 червня 2025 року. 07 липня 2025 року здійснено повторний виїзд представників ПрАТ "НЕК "Укренерго" за місцем перебування [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з метою з?ясування причин невиходу на роботу за встановленим робочим місцем за адресою [ADDRESS] в період з 16 червня 2025 року по 07 липня 2025 року. [PERSON] відмовилась від ознайомлення з наказом від 12 червня 2025 року №1081-к/01 "Про встановлення робочого місця" у зв?язку із тим, що його підписано неправомочною особою, не запитано її згоди на змінуц істотних умов праці та не підтверджено повноваження в.о. директора з управління персоналом [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 60-2 КЗпП України дистанційна робота - це форма організації праці, за якої робота виконується працівником поза робочими приміщеннями чи територією роботодавця, в будь-якому місці за вибором працівника та з використанням інформаційно-комунікаційних технологій. Згідно з ч. 11 ст. 60-2 КЗпП України на час загрози поширення епідемії, пандемії, необхідності самоізоляції працівника у випадках, встановлених законодавством, та/або у разі виникнення загрози збройної агресії, надзвичайної ситуації техногенного, природного чи іншого характеру дистанційна робота може запроваджуватися наказом (розпорядженням) роботодавця без обов`язкового укладення трудового договору про дистанційну роботу в письмовій формі. З таким наказом (розпорядженням) працівник ознайомлюється протягом двох днів з дня його прийняття, але до запровадження дистанційної роботи. У такому разі норми частини третьої статті 32 цього Кодексу не застосовуються. Відповідно до пункту 1 наказу НЕК «Укренерго» від 29 червня 2023 року №343 «Про запровадження дистанційної роботи» (надалі - наказ № 343), установлено, що з 01.07.2023 до припинення або скасування дії воєнного стану, можливість виконай працівниками НЕК «Укренерго» трудових обов?язків дистанційно за місцем постійного проживання або перебування, за погодженням з керівником структурно підрозділу, в якому працює працівник, а також керівником департаменту, до складу якого входить підрозділ працівника (за наявності), в тому числі засоба корпоративної пошти НЕК «Укренерго», крім працівників змінного та оперативно персоналу. Підпунктом 2.4. пункту 2 наказу № 343 передбачено, що працівники НЕК «Укренерго», які виконують трудові обов?язки за місце постійного проживання та перебування, зобов?язані за викликом безпосереднього керівника негайно прибути основним місцем роботи. У випадку відкликання працівника НЕК «Укренерго» на роботу за основним місцем роботи наказом НЕК «Укренерго» подальше виконання таким працівником трудових обов?язків за місцем його постійного проживання або перебування можливе лише на підставі відповідного наказу НЕК «Укренерго». Відповідно до пункту 2.6 Політики з дистанціи?ноі? та комбінованоі? роботи працівників НЕК «Укренерго» (надалі - Політика), рішення про встановлення умов дистанціи?ноі?/ комбінованоі? роботи може бути переглянуте Товариством в односторонньому порядку за ініціативою керівника структурного підрозділу, в якому працює працівник. Такии? перегляд умов дистанціи?ноі?/комбінованоі? роботи не вважається зміною істотних умов праці. Перегляд умов дистанціи?ноі?/комбінованоі? роботи може полягати у скасуванні таких умов та подальшому виконанні трудовоі? функціі? на робочому місці працівника за місцезнаходженням Товариства. Відповідно до пункту 6.11. Політики, працівник зобов`язании? повернутися до виконання трудовоі? функціі? на робочому місці за місцезнаходженням Товариства згідно з пунктом 2.6. даноі? Політики. Крім того, відповідно до заяви про встановлення умов дистанціи?ноі? роботи, підписаною [PERSON] 30 червня 2023 року, [PERSON] зобов`язана на першу вимогу безпосереднього керівника, або керівника вищого рівня, припинити роботу на умовах дистанціи?ноі? роботи та повернутися до роботи в приміщеннях чи на територіі? Товариства. Суд зауважує, що запровадження дистанціи?ноі? роботи відповідно до наказу від 29 червня 2023 року №343 «Про запровадження дистанціи?ноі? роботи» не є зміною істотних умов праці, оскільки відповідно до змісту наказу вбачається, що йдеться не про обов`язок виконання працівниками НЕК «Укренерго» трудових обов`язків дистанціи?но, а таку можливість. Крім того, така можливість надається лише за погодженням з керівником структурного підрозділу, в якому працює працівник, а також керівником департаменту, в якому працює працівник. Наказом [PERSON] від 20 червня 2025 року №1128-к/01 "Про застосування дисциплінарного стягнення" [PERSON] оголошено догану та позбавлено її премії. Такий наказ [PERSON] вважає незаконним, оскільки її дії не містять складу адміністративного проступку. Також зазначає, що було порушено строк притягнення її до дисциплінарної відповідальності та видано неправомочною особою. Згідно з ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. З того дня, коли саме керівник юридичноі? особи довідався чи мав довідатися про вчиненню дисциплінарного проступку, обчисляється строк для притягнення особи до дисциплінарноі? відповідальності. Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується роботодавцем безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Як вбачається із резолюціі? т.в.о. Голови правління НЕК «Укренерго» Брехта О.О., останніи? був повідомлении? про результати службовоі? перевірки 11 червня 2025 року, а отже встановлении? КЗпП Украі?ни строк на притягнення до дисциплінарноі? відповідальності не порушении?. Стосовно повноважень [PERSON] підписувати накази про застосування дисциплінарного стягнення суд зазначає наступне. Вирішуючи питання про правомірність накладення дисциплінарного стягнення, суд встановлює, чи наділена особа, яка підписала відповідний наказ, відповідними повноваженнями. Відсутність у особи таких повноважень у момент підписання наказу свідчить про порушення процедури, встановленої законом, що є самостійною та достатньою підставою для визнання наказу незаконним Суд враховує положення ст. 92 ЦК України згідно з якою орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи добросовісно і розумно та не перевищуючи своїх повноважень. Відповідно до п. 12.11.3 Статуту НЕК «Укренерго» голова правління видає накази, розпорядження та доручення з питань діяльності Товариства, обов`язкові для виконання усіма працівниками Товариства. За приписами п. 12.11.7 Статуту голова правління видає довіреності на вчинення юридичних діи? від імені Товариства та/або на виконання окремих повноважень. Згідно з п. 12.11.10 Статуту у встановленому порядку та з урахуванням вимог цього Статуту та Галузевоі? угоди прии?має рішення про прии?няття на роботу та звільнення з роботи працівників Товариства, забезпечення ведення обліку кадрів, встановлення системи заохочень та накладання стягнень на працівників Товариства, розподіл обов`язків та напрямів діяльності Товариства, які закріплюються за відповідними працівниками Товариства. За умовами п. 12.4 Статуту у разі прии?няття рішення про відсторонення від здіи?снення повноважень голови Правління та/або іншого члена Правління, Наглядова рада одночасно прии?має рішення про призначення (обрання) особи/осіб, яка/які тимчасово здіи?снюватиме повноваження відстороненого голови Правління та/ або іншого члена Правління. Особа, що виконує повноваження Голив Правління та/ або іншого члена Правління, має такии? же обсяг прав і обов`язків, та несе таку ж відповідальність, що і Голова Правління та/або іншии? член Правління. Відповідно до п. 1.4 Положення про Дирекцію з управління персоналом Дирекцію очолює директор з управлінням персоналом, а у період и?ого тимчасовоі? відсутності (відпустка, відрядження, тимчасова непрацездатність тощо) и?ого обов`язки виконує особа, призначена розпорядженням або наказом НЕК «Укренерго». 09 січня 2025 року на засіданні правління НЕК «Укренерго» було погоджено звільнення [PERSON] з посади Директора з управління персоналом Дирекціі? управління персоналом та погоджено покладення обов`язків директора з управління персоналом Дирекціі? з управління персоналом на [PERSON]. На виконання даного рішення правління 28.01.2025 видано наказ №133-к/01 про покладення обов`язків Директора з управління персоналом Дирекціі? з управління персоналом на [PERSON]. 10 квітня 2025 року т.в.о. голови правління НЕК «Укренерго» Брехтом О.О. за №10/04-1 видано довіреність на в.о. директора з управління персоналом Дирекціі? з управління персоналом [PERSON]., якою останніи? надано повноваження прии?мати рішення паро застосування до працівників НЕК «Укренерго» дисциплінарних стягнень у порядку та строки, визначені чинним законодавством. Для виконання цієі? довіреності [PERSON] надано право підписувати в тому числі накази про застосування дисциплінарних стягнень За таких обставин суд доходить до висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність у [PERSON]. права на підписання наказів про накладення дисциплінарних стягнень. Щодо твердження Позивача про підроблення документів посадовими особами ПрАТ "НЕК "Укренерго". У позовній заяві [PERSON] зазначає, що у акті службової перевірки, яку проводила комісія ПрАТ "НЕК "Укренерго" згідно з розпорядженням від 24 квітня 2025 року №24, складеному комісією 23 травня 2025 року, зазначено, що [PERSON] відмовилась від ознайомлення з результатами перевірки. Вважає, що дана обставина не відповідає дійсності, оскільки вона не перебувала в офісі з 23 травня 2025 року через фізичну неможливість з?явитись; зустріч для ознайомлення була офіційно призначено на 26 травня 2025 року; станом на той момент результати перевірки не були готові. З огляду на вищезазначене, [PERSON] вважає, що акт службової перевірки, яку проводила комісія ПрАТ "НЕК "Укренерго" від 23 травня 2025 року є фальсифікованим документом, підробленим службовими особами з метою введення в оману адміністрації та прикриття незаконних дій. Надаючи оцінку твердженням [PERSON] щодо фальсифікації Акта службової перевірки від 23 травня 2025 року, суд виходить з наступного. 14 квітня 2025 року від Департаменту інформаціи?ноі? безпеки НЕК «Укренерго» отримано інформацію, що 13.04.2025 о 15:34 год. з особистоі? електронноі? адреси ( [INFO] ) провідного інженера відділу реєстраціі? постачальників послуг комерціи?ного обліку Департаменту адміністрування комерціи?ного обліку Дирекціі? комерціи?ного обліку [PERSON] відправлено листа з додатками до міжнародноі? організаціі? ENTSO-E на адресу info@entsoe.eu без погодження з керівництвом та без делегованих повноважень на зовнішню комунікацію. При цьому, відправлении? [PERSON] з особистоі? електронноі? адреси [INFO] лист до міжнародноі? організаціі? ENTSO-E на адресу info@entsoe.eu містив інформацію про погодження члена правління Галагана С.В. на відправлення відповідного звернення та наділення повноваженнями на представництво. Також, [PERSON] надаючи інформацію до міжнародноі? організаціі? ENTSO-E на адресу info@entsoe.eu з особистоі? електронноі? адреси [INFO] звертається за підписом посади працівника НЕК «Укренерго» «провідного інженера відділу реєстраціі? постачальників послуг комерціи?ного обліку Департаменту адміністрування комерціи?ного обліку Дирекціі? комерціи?ного обліку [PERSON] », та пропонує уповноваженим особам ENTSO-E обмін інформацією по незахищеному каналу зв`язку. Відповідно до пункту 1.3. посадовоі? інструкціі?, сферою діяльності провідного інженера є участь у розробці та впровадженні нормативних документів, необхідних для організаціі? та функціонування комерціи?ного обліку на ринку електричноі? енергіі? Украі?ни. Пунктами 2.12. та 2.13 посадовоі? інструкціі? передбачено що провіднии? інженер дотримується вимог Антикорупціи?ноі? програми НЕК «Укренерго» та Кодексу етики НЕК «Укренерго». Згідно з пунктом 2.25 посадовоі? інструкціі? передбачено що провіднии? інженер дотримується розпорядчих актів та організаціи?но-правових документів НЕК «Укренерго», що належать до сфери діяльності працівника та розпоряджень керівництва. Пунктом 2.27. посадовоі? інструкціі? передбачено що провіднии? інженер дотримується Політики інформаціи?ноі? безпеки, Положення про комерціи?ну таємницю та конфіденціи?ну інформацію, інших внутрішніх документів НЕК «Укренерго», які регулюють порядок поводження з інформацією оператора системи передачі (ОСП). Відповідно до пункту 3.2. посадовоі? інструкціі?, передбачено що провіднии? інженер має право представляти у встановленому порядку НЕК «Укренерго» в інших організаціях у межах наданих керівництвом повноважень та здіи?снює листування. Згідно пункту 5.11. посадовоі? інструкціі? провіднии? інженер у межах своі?х посадових обов`язків повинен знати Політику інформаціи?ноі? безпеки НЕК «Укренерго» (внутрішня політика). Пунктом 4.7. посадовоі? інструкціі? передбачено, що провіднии? інженер несе відповідальність за порушення Політики інформаціи?ноі? безпеки, Положення про комерціи?ну таємницю та конфіденціи?ну інформацію, інших внутрішніх документів НЕК «Укренерго», які регулюють порядок поводження з інформацією ОСП. 24 квітня 2025 року членом правління НЕК «Укренерго» Галаганом С.В. підготовлено та направлено на розгляд службову записку «Щодо ініціювання службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку». Розпорядженням начальника Департаменту безпеки НЕК «Укренерго» від 24 квітня 2025 ркоу №24 «Про проведення службовоі? перевірки» створено комісію з проведення службовоі? перевірки. З даним розпорядженням [PERSON] ознаи?омилась, однак, підписувати и?ого відмовилась, про що свідчить акт від 12 травня 2025 року. 23 травня 2025 року за підписом голови Комісіі? Бондаренка Д.Г. було направлено доповідну записку за результатами службового розслідування. З результатами службовоі? перевірки [PERSON] була ознаи?омлена, про що свідчать акт про ознаи?омлення з матеріалами та результатами службовоі? перевірки від 26 травня 2025 року. Отже, в ході проведеноі? службовоі? перевірки, знаи?шли своє підтвердження наступні порушення провідним інженером відділу реєстраціі? постачальників послуг комерціи?ного обліку Департаменту адміністрування комерціи?ного обліку Дирекціі? комерціи?ного обліку [PERSON] у ході виконання своі?х посадових обов`язків передбачених пунктами 1.3, 2.12, 2.13, 2.25, 2.27, 3.2, 5.11 посадовоі? інструкціі?, а також порушення вимог розпорядчих та організаціи?но- правових актів НЕК «Укренерго» щодо дотримання Політики інформаціи?ноі? безпеки компаніі?. Зокрема, [PERSON] перевищила службові повноваження визначені пунктами 1.3, 2.25, 2.27, 3,2 та пунктом 5.11 посадовоі? інструкціі? та порушила пункт 3.12 Політики інформаціи?ноі? безпеки НЕК «Укренерго» (внутрішня політика), якии? передбачає - працівникам НЕК «Укренерго» зокрема заборонено: використовувати електронну пошту в особистих цілях, використовувати зовнішні поштові сервіси, пересилати інформацію на персональну зовнішню електронну пошту та відкривати листи, адресат яких невідомии? або переходити за посиланнями в них. Оцінюючи ці доводи, суд керується ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд відхиляє аргументи Позивача про фізичну неможливість бути присутньою в офісі 23 травня 2025 року з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази фізичної неможливості [PERSON] , а також відсутні належні та допустимі докази перебування [PERSON] в іншому місці, що виключало б можливість її знаходження в офісі ПрАТ "НЕК "Укренерго" у день складання акта. Посилання [PERSON] на те, що зустріч для ознайомлення була призначена на 26 травня 2025 року не впливає на встановлення дійсності акта від 23 травня 2025 року. Чинне трудове законодавство не обмежує право роботодавця скласти акт про відмову від ознайомлення після завершення перевірки або в ході її проведення, якщо працівник відмовився від ознайомлення з результатами перевірки. Окремо суд зауважує, що твердження [PERSON] про «неготовність результатів перевірки» станом на 23 травня 2025 року є суб`єктивною оцінкою Позивача та не спростовує факт наявності підписаного комісією Акту перевірки станом на 23 травня 2025. Враховуючи відсутність доказів, які б спростовували презумпцію достовірності підписів членів комісії та дати складання документа, суд відхиляє доводи Позивача про фальсифікацію Акта як такі, що ґрунтуються на суб`єктивних припущеннях та не підтверджені фактичними обставинами справи. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Інші доводи сторін, які наведені у позові, не впливають на висновку суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Відповідно до вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. При розгляді справи принципи змагальності учасників процесу та рівності між собою є основоположними. Засада рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в частині 1 статті 55 Конституції України. Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного частиною 1 статті 24 Основного Закону, і стосується, зокрема, сфери судочинства. Слід зважати, що рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав. При цьому слід зважати, що рівність учасників процесу встановлюються не обмежено в конкретному судовому процесі, а стосовно всіх суб`єктів, які звернулися до суду за захистом своїх прав. Рівність має забезпечуватися навіть в окремих непов`язаних судових провадженнях. Європейський суд з прав людини приділяє особливу увагу дотриманню аналізованих принципів як невід`ємної складової права на справедливий суд, практичне застосування яких відбувається при дослідженні доказів та оскарженні невмотивованих рішень суду, коли влучні аргументи сторін судом просто проігноровані. Рішенням у справі «Руїз-Матеос проти Іспанії» від 23.05.1993 р. ЄСПЛ вказав, що принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, а також, що вкрай важливо, відповісти на них (Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз-Матеос проти Іспанії», заява №12952/87 від 23.05.1993 року). Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення (Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява №18390/91 від 09 грудня 1994 року). Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, проте зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Суомінен проти Фінляндії», заява №37801/97 від 01 липня 2003 року). За таких обставин, враховуючи, що позивачем належних та допустимих доказів, що вказували б на незаконність оспорюваних наказів позивачем не надано, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що у задоволенні поданого позову слід відмовити. Щодо судових витрат, суд дійшов наступних висновків. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захистити себе у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволенні позовних вимог було відмовлено, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню. Враховуючи викладене на підставі положеннями Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», постанови Кабінету Міністрів України від 27.04. 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників», ст. 24, 47, 116, 235, 237-1 КЗпП України, ст. 23 ЦК України,

Outcome: dismissed