Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач Дочірнє підприємство «Спецзалізобетон" Відкритого акціонерного товариства «Івано-Франківськцемент» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що під час виконання трудових обов`язків відповідач, керуючи належним позивачу транспортним засобом марки «ДАФ», державний номерний знак [NUMBER] , здійснив наїзд на автомобіль ВАЗ 21101, державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Вина відповідача встановлена постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 15.11.2023 у справі № 352/2212/23. Цією постановою відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (постанова набрала законної сили 28.11.2023). Постановою встановлено, що [PERSON] 09.09.2023 о 21 годині 10 хвилин в с. Тязів по вул. Галицька Івано-Франківського району Івано-Франківської області, керуючи транспортним засобом марки «ДАФ», державний номерний знак [NUMBER] , в порушення пункту 10.9 Правил дорожнього руху, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, здійснив наїзд на автомобіль ВАЗ 21101, державний номерний знак [NUMBER] , що став позаду, внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Крім того, після вчинення дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] залишив місце події у порушення пункту 2.10 А Правил дорожнього руху. На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди відповідач перебував у трудових відносинах з позивачем, що підтверджується наказом/розпорядженням про прийом на роботу № 267к від 11.07.2023 та наказом № 50к від 29.01.2024 про звільнення [PERSON] . Транспортний засіб марки «ДАФ», державний номерний знак [NUMBER] , належить позивачу Дочірньому підприємству Спецзалізобетон" Відкритого акціонерного товариства "Івано-Франківськцемент", що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Дочірнє підприємство «Спецзалізобетон" Відкритого акціонерного товариства «Івано-Франківськцемент», як власник автомобіля, уклав з Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА», Страховиком, договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ/3912794, строк дії з 09.03.2023 до 08.03.2024. Згідно умов договору (полісу) страхування страховик зобов`язується у випадку заподіяння шкоди особою, яка керуватиме автомобілем DAF FAN, державний номерний знак [NUMBER] , виплатити страхове відшкодування третім особам при настанні дорожньо-транспортної пригоди, яка станеться за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок тої виникне цивільно-правова відповідальність водія, який керуватиме автомобілем на законних підставах. На виконання своїх зобов`язань по договору страхування страховик виплатив третій стороні страхове відшкодування у розмірі 11597 (одинадцять тисяч п`ятсот дев`яносто сім) гривень 60 копійок та звернувся до Дочірнього підприємства «Спецзалізобетон" Відкритого акціонерного товариства «Івано-Франківськцемент» з вимогою №05/53 від 09.02.24 про відшкодування в порядку регресу виплаченого відшкодування. Позивач сплатив на користь страховика кошти у розмірі 11 597,60 гривень як відшкодування виплаченої страхової суми згідно вимоги від 09.02.2024 №05/53, що підтверджується платіжною інструкцією від 14.03.2024 № 659. З урахування розміру середньомісячного заробітку відповідача, що підтверджується довідкою про доходи, позивач пред`явив відповідачу претензію,в якій вимагав від відповідача повернути сплачені кошти у сумі 11597,60 гривень, однак відповіді на заявлену претензію не отримав. Позивачу перейшло право зворотної вимоги до відповідача на суму 11597,60 гривень. За наведених обстави позивач просить стягнути з відповідача суму майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу в розмірі 11 597, 60 гривень та понесені витрати по оплаті судового збору у розмірі 3028,00 гривень (а.с.1-5). Процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 червня 2024 дану цивільну справу розподілено головуючому судді Мелещенко Л.В. (а.с.32-33). Ухвалою суду від 25 червня 2024 року позовну заяву залишено без руху (а.с.36-37). Ухвалою суду від 04 липня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з викликом сторін (а.с.42-43). Ухвалою суду від 25 серпня 2025 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 108-109). Пояснення учасників справи у судовому засіданні. Представник позивача Дочірнього підприємства «Спецзалізобетон" Відкритого акціонерного товариства «Івано-Франківськцемент» Качан А.А. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі на підставах, викладених у позові, враховуючи часткову оплату відповідачем суми заборгованості у розмірі 1000,00 гривень, просив стягнути з відповідача 10597,60 гривень. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Винник І.І. просив у задоволенні позову відмовити, пояснив, що вина відповідача не доведена, відповідач не залишав місце дорожньо-транспортної пригоди. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 15 листопада 2023 року, яка набрала законної сили 28 листопада 2023 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення: за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень; за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень. На підставі ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено [PERSON] адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень (а.с. 5-6, 123-125). Наказом/розпорядженням про прийом на роботу № 267к від 11.07.2023 [PERSON] прийнято на роботу з 12.07.2023 водієм автотранспортних засобів Дочірнього підприємства «Спецзалізобетон" Відкритого акціонерного товариства «Івано-Франківськцемент» (а.с. 7). 29.01.2024 наказом № 50/к Дочірнього підприємства «Спецзалізобетон" Відкритого акціонерного товариства «Івано-Франківськцемент» [PERSON] звільнено з роботи за власним бажанням за ст. 38 Кодексу законів про працю України (а.с.8). [PERSON] працював у Дочірньому підприємстві «Спецзалізобетон" Відкритого акціонерного товариства «Івано-Франківськцемент» та отримував заробітну плату (а.с.9). Відповідно до довідки Дочірнього підприємства «Спецзалізобетон" Відкритого акціонерного товариства «Івано-Франківськцемент», [PERSON] дійсно працював на вказаному підприємстві, займав посаду водія автотранспортного засобу МАН. Середньомісячна зарплата за період з 01.08.2023 по 31.12.2023 становила 27081,02 гривень (а.с.10). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, Дочірнє підприємство «Спецзалізобетон" Відкритого акціонерного товариства «Івано-Франківськцемент» є власником транспортного засобу марки «ДАФ», державний номерний знак [NUMBER] (а.с.11). Позивач Дочірнє підприємство «Спецзалізобетон" Відкритого акціонерного товариства «Івано-Франківськцемент» уклав з Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА», Страховиком, договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ/3912794, строк дії з 09.03.2023 до 08.03.2024, за умовами якого Страховик зобов`язується у випадку заподіяння шкоди особою, яка керуватиме автомобілем DAF FAN, державний номерний знак [NUMBER] , виплатити страхове відшкодування третім особам при настанні дорожньо-транспортної пригоди, яка станеться за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок тої виникне цивільно-правова відповідальність водія, який керуватиме автомобілем на законних підставах (а.с.12). Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» зверталася до Дочірнього підприємства «Спецзалізобетон" Відкритого акціонерного товариства «Івано-Франківськцемент» з вимогою про відшкодування у порядку регресу виплаченого страхового відшкодування у сумі 11 597,60 гривень до 28 лютого 2024 року (а.с.13-14). Відповідно до розрахунку страхового відшкодування, сума страхового відшкодування становить 11 597,60 гривень (а.с.15). Національною акціонерною страховою компанією «ОРАНТА» складено страховий акт № ОЦВ-230-09-97444\\1 (а.с.16). Позивач Дочірнє підприємство «Спецзалізобетон" Відкритого акціонерного товариства «Івано-Франківськцемент» сплатив на користь Національної акціонерної страхової компанії «ОРАНТА» кошти у розмірі 11 597,60 гривень як відшкодування виплаченої страхової суми згідно вимоги від 09.02.2024 №05/53, що підтверджується платіжною інструкцією від 14.03.2024 № 659 (а.с. 17-18). Позивач звертався до відповідача з вимогою про відшкодування виплаченої страхової суми у розмірі 11 597,60 гривень (а.с. 19-23). Дочірнє підприємство «Спецзалізобетон" Відкритого акціонерного товариства «Івано-Франківськцемент» є юридичною особою (а.с.24-28). Відповідач [PERSON] має посвідчення, в якому зазначено, що має право на пільги для багатодітних сімей (а.с. 102-103). Згідно довідки Дочірнього підприємства «Спецзалізобетон" Відкритого акціонерного товариства «Івано-Франківськцемент» від 09.09.2025 № 600, за [PERSON] станом на 09.09.2025 обліковується заборгованість за заподіяну шкоду у порядку регресу у розмірі 10 597,60 гривень (а.с. 113). [PERSON] сплачено на рахунок позивача суму страхового відшкодування у розмірі 1000,00 гривень (а.с. 114). У довідці Дочірнього підприємства «Спецзалізобетон" Відкритого акціонерного товариства «Івано-Франківськцемент» від 02.10.2025 № 780 зазначено, що за [PERSON] станом на 02.10.2025 обліковується заборгованість за заподіяну шкоду у порядку регресу у розмірі 10 597, 60 гривень та витрати по оплаті судового збору у розмірі 3028.00 гривень (а.с.117). Згідно довідки Дочірнього підприємства «Спецзалізобетон" Відкритого акціонерного товариства «Івано-Франківськцемент» від 29.12.2025 № 1049, за [PERSON] станом на 09.09.2025 обліковується заборгованість за заподіяну шкоду у порядку регресу у розмірі 10 597,60 гривень. Проведена ним оплата у сумі 1000,00 грн врахована у червні 2025 року (а.с.130). Норми права, що підлягають застосуванню, та висновки суду за результатами розгляду справи. Стаття 15 Цивільного кодексу України надає кожній особі право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно частини першої-другої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до загальних умов та визначень договору страховий випадок - це передбачена договором подія, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику (вигодонабувачу), застрахованим або третім особам. За приписами частини першої-другої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно частини першої статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно частини першої статті 166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1188 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. Відповідно до частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом. Згідно частини першої-другої статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) зобов`язаний у строк, передбачений частиною п`ятою статті 32 цього Закону, письмово у спосіб, зазначений у заяві про страхову (регламентну) виплату, повідомити заявника про прийняте за його заявою рішення. Страховик (МТСБУ) зобов`язаний здійснити страхову (регламентну) виплату протягом трьох робочих днів з дня направлення заявнику повідомлення про прийняте рішення за його заявою про здійснення такої виплати. Стаття 993 Цивільного кодексу України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Частиною першою статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Частина перша статті 1172 Цивільного кодексу України встановлює, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. За змістом частини першої статті 3 Кодексу законів про працю України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю. Відповідно до частини першої статті 130 Кодексу законів про працю України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків відповідно до законодавства. 05 грудня 2018 року Велика Палата Верховного Суду прийняла постанову у справі № 426/16825/16-ц. Предметом даної справи був регресний позов страховика до винуватця та його роботодавця, у зв`язку з неподанням заяви про настання страхового випадку та невідповідним технічним станом транспортного засобу вимогам ПДР. У зазначеній справі Верховний Суд прийшов до висновку, що у відповідності до положень статей 1187 та 1172 ЦК України шкода задана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, а також, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. У свою чергу після того, як роботодавець здійснить відшкодування шкоди він у порядку регресу (статті 1191 ЦК України) отримає право вимоги до свого працівника та зможе пред`явити до нього відповідну вимогу. Отже, Верховний Суд зазначив черговість відповідальності за шкоду: страхова компанія - роботодавець - працівник. Відповідальність юридичної або фізичної особи за шкоду, завдану їхнім працівником, наступає лише у випадках, коли заподіювач шкоди не лише перебуває з такою юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, а й заподіяв відповідну шкоду саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків. Зазначений правовий висновок зазначений Верховним Судом у постанові від 25 липня 2018 року у справі № 914/820/17. На підставі частини першої статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень частини першої-другої статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що свідчить постанова Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 15 листопада 2023 року, яка набрала законної сили 28 листопада 2023 року, Згідно частини шостої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, постанова Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 15 листопада 2023 року є обов`язковою при розгляді даної справи в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони відповідачем. З матеріалів справи вбачається, що під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] був водієм автотранспортних засобів Дочірнього підприємства «Спецзалізобетон" Відкритого акціонерного товариства «Івано-Франківськцемент» та заподіяв шкоду саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків. Сума страхового відшкодування складає 11 597,60 гривень. Позивачем сплачено Національній акціонерній страховій компанії «ОРАНТА» кошти у розмірі 11 597,60 гривень як відшкодування виплаченої страхової суми. Відповідачем частково сплачена позивачу страхова сума у розмірі 1000,00 гривень. Залишок несплаченої суми становить 10597,60 гривень. Відповідачем не доведено, що сплачене страхове відшкодування не підлягає поверненню. У матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надано доказів, які б свідчили про відсутність у діях останнього порушення прав позивача, позивачем, у свою чергу, належним чином доведено наявність у нього законних підстав для відшкодування страхової виплати. Вищенаведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що є необхідним відновлення прав та законних інтересів позивача щодо стягнення коштів. У ході судового розгляду матеріалами справи обґрунтовано доведено ті обставини, на які посилається позивач як на підстави своїх позовних вимог щодо стягнення з відповідача завданої матеріальної шкоди в порядку регресу. Усі інші пояснення учасників справи, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених у цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Розподіл судових витрат. Згідно частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжної інструкції № 1427 від 11 червня 2024 року, позивачем сплачено судовий збір за позовом у розмірі 3028,00 гривень (а.с. 29). Позовні вимоги задоволені повністю, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто у розмірі 3028,00 гривень. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved