Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» (далі - ТОВ «Теплопостачсервіс») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 01.07.2014 він є виконавцем послуг з постачання централізованого опалення (теплової енергії) та гарячої води, внаслідок чого надає вказані послуги в будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є власником квартири №443 у вказаному будинку. Між ними встановилися зобов`язальні правовідносини з приводу надання вказаних послуг у вказаному будинку, внаслідок чого відповідач як власник квартири є споживачем вказаних послуг. З моменту виникнення права власності на квартиру відповідач отримує від позивача вказані послуги, від яких не відмовлявся та фактично споживає їх. 20.09.2017 відповідачем був укладений з позивачем договір про надання вказаних послуг. На виконання умов вказаного договору позивач зобов`язаний як виконавець надати до вказаного приміщення відповідача житлово-комунальні послуги, а відповідач - внести оплату за вказані послуги. Заборгованість відповідача за надані послуги станом на 23.05.2025 за період з липня 2022 року по лютий 2025 року (постачання теплової енергії) становить 36835,95 грн, з липня 2022 року по лютий 2025 року (постачання гарячої води) - 466,11 грн та з березня 2022 року по лютий 2025 року (абонентське обслуговування) - 1422,16 грн. Однак, відповідач в добровільному порядку заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг не погашає, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості у загальному розмірі 41752,22 грн з урахуванням понесених судових витрат. 30.05.2025 судом постановлена ухвала про відкриття провадження у справі, якою справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалася. Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини, внаслідок чого позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. ТОВ «Теплопостачсервіс» як виконавець здійснює надання послуг з постачання централізованого опалення і гарячої води в будинку за адресою: [ADDRESS] . 20.09.2017 між позивачем та відповідачем укладений договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, предметом якого є зобов`язання виконавцем своєчасно надавати споживачу відповідної якості послуги централізованого опалення та постачання гарячої води згідно з діючими нормативами у будинку за адресою: [ADDRESS] , а зобов`язання споживачем своєчасно та у повному обсязі оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, що передбачені договором (п. 1, пп. 21.1 п. 21, пп. 23.1 п. 23 договору). Як вказано у договорі, відповідач є власником квартири №443 у будинку за вказаною адресою. За договором позивач є виконавцем з надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, а відповідач є споживачем таких послуг. Згідно з п. 11 вказаного договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі вносяться щомісячно 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. За умовами п. 35 договору, вказаний договір укладається на один рік та набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду. У матеріалах справи відсутні докази закінчення дії вказаного договору. Квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується копією інформації з реєстрів від 31.08.2016 №67002525. Особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , відкрито на [PERSON] . Отже, [PERSON] є споживачем житлово-комунальних послуг, які надає ТОВ «Теплопостачсервіс» до вказаної квартири на підставі договору про надання вказаних послуг від 20.09.2017. Згідно розрахунку заборгованість за надані відповідачу послуги за період з липня 2022 року по лютий 2025 року (постачання теплової енергії) становить 36835,95 грн, з липня 2022 року по лютий 2025 року (постачання гарячої води) - 466,11 грн та з березня 2022 року по лютий 2025 року (абонентське обслуговування) - 1422,16 грн. Станом на час подання позову відповідач не здійснює оплату за вказані послуги у повному обсязі. За приписами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст. 156, 162 ЖК України власники квартири зобов`язані брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, проведенню ремонту та своєчасно і в повному обсязі вносити оплату за комунальні послуги. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця у встановлений строк. Згідно з ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15, постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі №751/3840/15. Також у постанові від 26.09.2018 у справі №750/12850/16 Верховний Суд виклав правову позицію, в якій зазначив, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відсутність укладеного договору про надання послуг не звільняє споживачів від обов`язку оплачувати надані їм послуги. Поряд з цим вказаний обов`язок виникає лише у разі отримання споживачем певних послуг. Питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для її правильного вирішення. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що відповідач, як власник квартири, є споживачем житлово-комунальних послуг, які надає їй позивач. Відповідач зобов`язана не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири, зокрема щодо постачання теплової енергії та гарячої води та абонентського обслуговування, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отриманні житлово-комунальні послуги. З огляду на правовідносини, які склалися між сторонами, на відповідача, як боржника у зобов`язанні за укладеним договором, покладено обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, а позивач, як кредитор у зобов`язанні за укладеним договором має право вимагати сплату грошей за надані послуги. Відповідач належним чином не виконала її зобов`язання за договором щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг, внаслідок чого утворилася заборгованість зі сплати вказаних послуг, яка підтверджується відповідними розрахунками, наявними в матеріалах справи. Відповідачем не було надано доказів ненадання житлово-комунальних послуг або надання вказаних послуг неналежної якості, у тому числі відповідач відповідно до порядку, передбаченому ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не відмовився від надання позивачем вказаних послуг, внаслідок чого виникла підстава для звільнення від їх оплати. Таким чином, позивач належним чином виконує зобов`язання щодо надання житлово-комунальних послуг, внаслідок чого вимагає стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з липня 2022 року по лютий 2025 року (постачання теплової енергії) у розмірі 36835,95 грн, з липня 2022 року по лютий 2025 року (постачання гарячої води) - 466,11 грн та з березня 2022 року по лютий 2025 року (абонентське обслуговування) - 1422,16 грн. За таких обставин суд вважає, що обставини, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими письмовими доказами і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим вказана позовна заява підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 3028 грн, у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення позивачем.

Outcome: approved