Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

В грудні 2025 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві позивачка вказала, що [INFO] помер [PERSON] . [PERSON] перебувала в шлюбі з померлим [PERSON] з [INFO] по день його смерті. За час шлюбу позивачка та померлий [PERSON] набули у спільну сумісну власність дві квартири, а саме: квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 21 березня 1997 року державним нотаріусом Чортківської державної нотаріальної контори Лесейко В.В., реєстровий номер 564; квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 18 квітня 1997 року державним нотаріусом Чортківської державної нотаріальної контори Лесейко В.В., реєстровий номер 811. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, до складу якого входить 1/2 частка двох зазначених квартир, набутих подружжям у період шлюбу та належних їм на праві спільної сумісної власності. Спадкоємцем першої черги за законом майна, яке залишилося після смерті [PERSON] , є його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину у встановленому законом порядку, оскільки фактично проживала разом із померлим на день його смерті. З метою оформлення спадкових прав позивачка [PERSON] звернулася до Чортківської районної державної нотаріальної контори. В. о. державного нотаріуса Максимович Л. В. було розглянуто подані нею документи та надано письмову відповідь від 15 листопада 2025 року № 330/02-14, згідно з якою відповідно до даних Чортківської державної нотаріальної контори спадкова справа щодо майна померлого [INFO] [PERSON] не заведена. Спадкодавець [PERSON] залишив заповіт, посвідчений Лесейко В.В., приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу 1 жовтня 2003 року, зареєстрований у реєстрі за №2447, на все належне йому майно на користь відповідачки [PERSON] . Відповідно до будинкової книги, спадкодавець [PERSON] на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом із позивачкою [PERSON] та відповідачкою [PERSON] . Спадкоємцями [PERSON] , які прийняли спадщину, є дружина спадкодавця [PERSON] та спадкоємець за заповітом [PERSON] . У зв`язку з вищенаведеним та оскільки між спадкоємцями виник спір, нотаріус пропонує звернутися в суд для вирішення питання визнання права власності на спадкове майно. Позивачка [PERSON] як дружина спадкодавця належить до спадкоємців першої черги за законом і має право успадкувати 1/2 частку у спільному майні подружжя, яка належала померлому, фактично проживаючи із спадкодавцем, прийняла спадщину. Натомість відповідачка [PERSON] , попри наявність заповіту на її користь, спадщину не прийняла, спадкова справа не була заведена, а свідоцтво про право на спадщину на її ім`я не видавалося. Враховуючи наведені обставини, [PERSON] просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] та на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. Представник позивачки [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи без участі позивачки та представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять задовольнити. Від відповідачки [PERSON] також надійшла заява про розгляд справи без її участі та визнання позову. Суд, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 вищезазначеного Кодексу в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачкою позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: 1/2 частина квартири [ADDRESS] ; 1/2 частина квартири [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] після смерті чоловіка відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України є спадкоємцем його майна і спадщина належить їй з часу її відкриття. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, задовольнивши позов.

Outcome: approved