Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини: доньки - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 15 травня 2018 року сторонами було укладено шлюб, про що Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області зроблено відповідний актовий запис № 627, видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у них народилися дитина, а саме: [INFO] [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 31.01.2024. Сторони проживають окремо, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач в судове засідання не з`явилася, 08.09.2025 від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача - адвокат Мельник А.В. в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог. Просив передати справу до Верховного суду для визначення її підсудності в порядку ст. 33 ЦПК України. Вказує на те, що з матеріалів справи не вбачається жодного доказу перебування будь-якої із сторін на території України. Навпаки - всі долучені документи підтверджують проживання як позивача, так і відповідача за кордоном, у Республіці Польща. Зазначає, що станом на сьогоднівідповідач в добровільному порядку надає кошти на утримання своєї доньки в розмірі, що необхідний для неї. Для покращення стану здоров`я витрачає кошти на купівлю вітамінів та спеціалізованого харчування для дитини. Тобто, [PERSON] добровільно виконує обов`язки покладені на нього по утриманню своєї доньки. Вважає, що наявні підстави для відмови у задоволенні позову про стягнення аліментів. [PERSON] як батько ніс і несе всі зобов`язання по належному утриманню дитини. Позивачем подано позовну заяву до [PERSON] про стягнення аліментів 16 липня 2025 року. (а.с. 1-2) Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2025 16:52:59 год. головуючим суддею визначено суддю Кучину Н.Г. (а.с. 13) Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 17.07.2025 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху. (а.с. 16) Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 23.07.2025 року позовну заяву [PERSON] було прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. (а.с. 30 -31) Рішенням суду від 09 вересня 2025 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини: доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16 липня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.(а.с. 36-37) 22.09.2025 представником відповідача - адвокатом Гнатущенко В.І. подано заяву про перегляд заочного рішення. (а.с. 40-43) 02.10.2025 від позивача [PERSON] надійшов відзив на заяву про перегляд заочного рішення, згідно якої просить суд не піддаватись омані відповідача та залишити рішення суду від 09.09.2025 року без змін. (а.с. 51) Ухвалою суду від 06 жовтня 2025 року заяву представника відповідача [PERSON] - адвоката Гнатущенка Володимира Івановича про перегляд заочного рішення в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено. (а.с. 60-61) Скасовано заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 09 вересня 2025 року у цивільній справі № 569/14597/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 23 жовтня 2025 року клопотання представника відповідача, адвоката Мельника Андрія Володимировича про витребування доказів у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено. (а.с. 89) Ухвалою суду від 08 грудня 2025 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Службу у справах дітей виконавчого комітету Звягельської міської ради (адреса місцезнаходження: 11700, Житомирська обл., м. Звягель, вул. Шевченка, 16, код ЄДРПОУ 34394689, e-mail: zviahelrada@zviahelrada.gov.ua). (а.с. 126) Ухвалою суду від 08 грудня 2025 року в задоволенні клопотання позивача [PERSON] про залучення Уповноваженого Президента України з прав дитини до участі в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів - відмовлено. (а.с. 125) Ухвалою суду від 08 грудня 2025 року в задоволенні клопотання позивача [PERSON] про залучення прокурора Рівненської окружної прокуратури до участі в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів - відмовлено. (а.с. 127) Ухвалою суду від 08 грудня 2025 року у задоволенні клопотання представника відповідача - адвоката Мельника Андрія Володимировича про передачу справи № 569/14597/25 до Верховного Суду для визначення підсудності - відмовлено. (а.с. 128 -129) Суд, заслухавши думку представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, приходить до такого висновку. Судом встановлено, що 15 травня 2018 року сторонами було укладено шлюб, про що Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області зроблено відповідний актовий запис № 627, видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . (а.с. 11) Від спільного шлюбу у них народилися дитина, а саме: [INFO] [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 31.01.2024. (а.с. 3) З договору оренди від 19.07.2025 року вбачається, що [PERSON] орендує у місті Вроцлав, Республіки Польща, квартиру. (а.с. 80-83) З довідки Центрального реєстру та інформації про підприємницьку діляьність Республіки Польща слідує, що [PERSON] здійснює підприємницьку діяльність, а саме надання послуг медичної та стоматологічної практики. (а.с. 85-86) З довідки Головного центру обробки інформації Державної прикордонної служби України № 19/89591-25 від 12.11.2025 року слідує, що [PERSON] виїхав з території України 22.12.2021 року, а [PERSON] постійно здійснює в`їзд та виїзд з України протягом 2022-2025 років. (а.с. 99-102) Судом встановлено, що сторони проживають окремо, відповідач на час звернення до суду був зареєстрований в [ADDRESS] . (а.с. 18) У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У частині третій статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи те, що домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, а протилежного суду не доведено, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх спільної дитини. Судом не приймаються до уваги доводи представника відповідача, адвоката Мельника А.В. в тій частині, що [PERSON] добровільно надає кошти на утримання дитини, оскільки жодних належних та допустимих доказів, зокрема, квитанцій про перерахування коштів чи інших платіжних документів суду не надано та в судовому засіданні не здобуто. Тому, зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст. 141 СК України), суд доходить висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Обов`язок утримувати дитину не залежить від бажання чи можливостей батьків, враховуючи загальне правило, що батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття навіть у тому разі, коли виконання цього обов`язку може призвести до неповного задоволення їх власних матеріальних і духовних потреб. Аналізуючи зазначені норми процесуального та матеріального права, застосовуючи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, роз`яснення Верховного Суду України, правові висновки Верховного Суду, з`ясовуючи наведені обставина справи, що мають значення для правильного вирішення спору, наявні у справі докази, суд вважає, що, враховуючи засади справедливості, добросовісності та розумності, вік, стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, для фізичного, духовного, морального і соціального розвитку дитини, суд виходить з того, що розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки сторін має бути визначений у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача. Суд вважає, що такий розмір аліментів визначений з урахуванням вимог сімейного законодавства та відповідає інтересам неповнолітньої дитини сторін у справі, є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та достойного рівня її матеріального забезпечення. При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 16 липня 2025 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 України ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їх дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved