Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

04.12.2025р. представник позивача адвокат Семенюта Р.А. подав заяву у якій просив ухвалити додаткове рішення по справі № 569/3353/25 та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , понесені ним судові витрати на оплату професійної правничої допомоги в сумі 40 000,00 грн. Свої вимоги обгрунтував наступними доводами. 01.12.2025 року по справі було прийнято рішення, яким позов був задоволений повністю, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики/борговою розпискою від 24.11.2024 року в розмірі 1 407 000 (один мільйон чотириста сім тисяч) грн. 00 коп. та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в сумі 11256 (одинадцять тисяч двісті п`ятдесят шість) грн. 00 коп. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України - розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На виконання вимог ЦПК України позивач у позовній заяві повідомив суд, що ним понесені та будуть понесені витрати на правову допомогу, пов`язані з розглядом справи, що складаються з витрат на правничу допомогу. Загалом позивачем було понесено витрати на професійну правову допомогу в сумі 40000,00 грн. (сорок тисяч гривень). Тому суду слід вирішити питання щодо стягнення витрат на професійну правову допомогу в сумі 40 000,00 грн. Долучив до заяви копії письмових доказів. Згідно поданих до суду 30.12.2025 р. заперечень представником відповідача [PERSON] адвокатом Коханою О.О., просить відмовити в задоволенні заяви [PERSON] . Свою правову позицію обгрунтовує тим, що до заяви про ухвалення додаткового рішення, представником позивача було долучено рахунок-фактуру №09/12 до Договору про надання правничої допомоги №09/12 від 09.12.2024 року, ордер. Представник позивача просить стягнути на користь позивача [PERSON] понесені ним судові витрати на оплату професійної правничої допомоги в сумі 40 000 гривень, натомість доказу фактичної оплати позивачем (банківська виписка, квитанція, прибутковий касовий ордер, тощо) представнику за договором про надання правничої допомоги від 09.12.2024 року не надано, не надано також до даної заяви акту виконаних робіт. Заява про ухвалення додаткового рішення є неконкретизованою, щодо заявленої суми до стягнення понесених витрат згідно Договору про надання правничої допомоги №09/12 від 09.12.2024 року. Виходячи з критерію розумності та реальності, співмірності суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом, відсутність акту виконаних робіт Волинець Є.Л. вважає, що в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення з [PERSON] витрат на оплату професійної правничої допомоги в сумі 40 000 гривень має бути відмовлено повністю. Натомість, якщо суд дійде іншого висновку під час розгляду даної заяви про ухвалення додаткового рішення від 03.12.2025 року, то враховуючи всі вище наведені аргументи сума витрат на оплату професійної правничої допомоги має складати не більше 7000 гривень. Представник позивача адвокат Семенюта Р.А. подав до суду заяву (№ 11125/26-вх. від 07.101.2026) згідно якої заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, розглянути заяву без участі представника позивача. Представник відповідача адвокат Кохана О.О. подала до суду клопотання про проведення судового засідання без участі представника відповідача(№402/26-вх. від 05.01.2026), просила врахувати подані заперечення проти заяви щодо розрахунку вартості послуг з надання правничої допомоги подані представником позивача адвокатом Семенютою Р.А. Відповідно до ч.3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. Дослідивши заяву, матеріали цивільної справи, та оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01.12.2025 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики , задоволено. Ухвалено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики/борговою розпискою від 24.11.2024 року в розмірі 1 407 000 (один мільйон чотириста сім тисяч) грн. 00 коп. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в сумі 11256 (одинадцять тисяч двісті п`ятдесят шість) грн. 00 коп. Стягнуті з відповідача за рішенням суду судові витрати є оплатою судового збору за пред`явлення позову до суду. Відповідно до ч. 1 п. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У судовому засіданні стороною позивача було заявлено щодо подання заяви про стягнення понесених витрат на правничу допомогу. Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. При вирішенні вимог представника позивача щодо стягнення судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою, то суд застосовує такі норми права. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. За п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 137 ЦПК України). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду мають бути надані такі документи: договір про надання правової допомоги; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги; детальний опис вчинених дій (наданих послуг). Надання суду вказаних документів є базовою та необхідною умовою для розподілу витрат на правничу допомогу. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно з частиною першою та третьою статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Відповідно до правової позиції, висловленої об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та підтвердженої Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 і від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial