Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

Позивач, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 116430 грн. та понесені судові витрати. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 13.09.2023 року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №757500738 в формі електронного документа з використанням електронного підпису. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач всупереч умовам кредитного договору, ст.12 Закону України "Про споживче кредитування", ст.525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив умови кредитного договору і не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором навіть після спливу строку, встановленого в кредитному договорі. Загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідача, які виникли на підставі кредитного договору, складає 116430 грн, що складається з заборгованості по кредиту 25000 грн., заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 91430 грн. 28.11.2018 року ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу №28/1118-01 згідно якого ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступлено право грошової вимоги до відповідача ТзОВ «Таліон Плюс». На виконання Договору факторингу було підписано Реєстр прав вимоги №258 від 14.11.2023 року. В подальшому 10.10.2024 ТзОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» уклали договір факторингу №10/1024-01, згідно якого ТзОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс». 29.05.2025 року ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» уклали договір факторингу №29/05/25-Е згідно якого ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС». Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №б/н від 29.05.2025 року до Договору факторингу №29/05/25-Е від 29.05.2025 року від ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 116430 грн. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. З повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що [PERSON] отримала копію ухвали про відкриття провадження разом з позовною заявою та доданими до неї документами 03.12.2025 року. Відповідачем, відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України, не подано до суду відзив на позовну заяву, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що відповідає вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до наступного висновку. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Як визначено ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 13.09.2023 року відповідач [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали кредитний договір №757500738, згідно якого товариство надало [PERSON] кредит в сумі 25000 грн. на споживчі цілі на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно цього Договору. Вказаний Договір є електронним документом, створеним і збереженим в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та перетвореним електронними засобами у візуальну форму. 28.11.2018 року ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу №28/1118-01 згідно якого ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступлено право грошової вимоги до відповідача ТзОВ «Таліон Плюс». На виконання Договору факторингу було підписано Реєстр прав вимоги №258 від 14.11.2023 року. В подальшому 10.10.2024 ТзОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» уклали договір факторингу №10/1024-01, згідно якого ТзОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс». 29.05.2025 року ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» уклали договір факторингу №29/05/25-Е згідно якого ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС». За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). У постанові Верховного Суду від 12.10.2022 року у справі № 1005/7136/2012 (провадження № 61-18606св21) зазначено, що "тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Аналогічний висновок зроблений і Верховним Судом України в постанові від 20.11.2013 року у справі № 6-122цс13". Розрахунки надані позивачем суд приймає до уваги, оскільки. Вони відповідачем не спростовані. Згідно з вимогами ст.ст.76,77,79,80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до правил ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а в судовому засіданні встановлено, що між сторонами був укладений Договір, всупереч умовам якого у визначений строк гроші не повернуті. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Cт. 530 ЦК України передбачає, що у випадку встановлення строку виконання зобов`язання, воно підлягає виконанню у цей строк. Нарахування заборгованості згідно розрахункових таблиць кредиту, відсотків, пені, комісії позивачем проведено вірно. З відповідача на користь позивача слід стягнути 116430 грн. боргу по договору та відповідно до ст. 141 ЦПК України суму документально підтверджених судових витрат: 2422,40 грн. сплаченого судового збору та 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 549, 550, 612, 625, 1046-1054 ЦК України,

Outcome: approved