Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договорами № 3206412395-122120 від 17.09.2021, № 102558976 від 01.10.2021 та № 922939 від 06.10.2021 у загальній сумі 36127 грн. 39 коп., судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 13000 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 17.09.2021 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» і [PERSON] було укладено договір № 3206412395-122120, в електронній формі, підписаний електронним підписом, шляхом використання одноразового ідентифікатора, за умовами якого Товариство надало позичальнику кредит у сумі 2000 грн., строком на 14 діб, до 01.10.2021, зі сплатою відсотків 1,95 % за кожен день користування кредитом. 18.01.2022 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» і ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 18-01/22, за умовами якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, у тому числі за договором № 3206412395-122120. Заборгованість [PERSON] за договором № 3206412395-122120 становить 13934 грн. 00 коп., з яких: 2000 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту та 11934 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги. 01.10.2021 між [PERSON] і ТОВ «Мілоан» було укладено кредитний договір № 102558976, в електронній формі, за умовами якого останнє надало позичальнику грошові кошти в сумі 1700 грн. 00 коп., а відповідач зобов`язався повернути його, сплатити проценти за його користування та інші платежі, у строки, що визначені умовами кредитного договору. 29.12.2021 ТОВ «Мілоан» і ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 29-12/2021-45, за умовами якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, у тому числі за договором № 102558976. Заборгованість [PERSON] за договором № 102558976 становить 12478 грн. 00 коп., з яких: 1700 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту та 10778 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги. 06.10.2021 між [PERSON] і ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено договір № 922939, шляхом обміну електронними повідомленнями, за умовами якого позикодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 3000 грн., шляхом перерахування їх на банківський рахунок позичальника, на визначений умовами договору строк, зі сплатою відсотків у розмірі 2,0 % в день, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити відсотки від суми позики. 25.01.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 25/01/2022/1, за умовами якого останнє набуло права грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», включно і до [PERSON] за договором № 922939. Заборгованість [PERSON] за договором № 922939 становить 9715 грн. 39 коп., з яких: 3000 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту та 6660 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги, 48 грн. інфляційні збитки та 7 грн. 39 коп. нараховані 3% річних. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» і ТОВ «Коллект Центр» укладено договір факторингу № 10-01/2023, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до позичальників, у тому числі за договорами № 3206412395-122120, № 102558976 та № 922939 На підставі викладеного, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» загальну заборгованість за вище указаними договорами у розмірі 36127 грн. 39 коп., з яких: 6700 грн. 00 коп. - сума заборгованості за тілом кредиту; 29372 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги, 48 грн. інфляційні збитки та 7 грн. 39 коп. нараховані 3% річних. Відповідно до норм ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами. Про час і місце розгляду справи [PERSON] повідомлений поштовим повідомленням за встановленим місцем реєстрації, що підтверджується витягом із реєстру поштових відправлень. Будь-якого роду клопотань від відповідача не надходило. Оскільки відповідач не подав відзив на позовну заяву, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Ознайомившись із матеріалами справи суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За правилами з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Судом установлено, що 17.09.2021 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та [PERSON] було укладено договір позики № 3206412395-122120 «Проста позика», в електронній формі, підписаний електронним підписом, шляхом використання одноразового ідентифікатора за умовами якого, Товариство надало позичальнику кредит у сумі 2000 грн., строком на 14 діб, до 01.10.2021. За умовами п. 2.5 договору, сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитом здійснюється згідно графіка розрахунків (Додаток № 1), який є невід`ємною частиною договору. Пунктом 6.1 договору передбачено відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору відповідно до чинного законодавства України та умов договору. На підтвердження отримання позичальником кредитних коштів, позивач надав інформаційну довідку про проведення трансакції в системі іРаy.uа грошових коштів 17.09.2021 на суму 2000 грн. Згідно додатку № 1 до договору позики № 3206412395-122120 Графік платежів, загальна вартість кредиту складає 2546 грн. 00 коп. На підтвердження розміру заборгованості [PERSON] позивач надав розрахунок заборгованості за договором позики № 3206412395-122120, складений ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс», згідно якого, загальна заборгованість складає 2546 грн. 00 коп., 2000 грн. тіло кредиту та 546 грн. акційні проценти. 18.01.2022 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» і ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір № 18-01/22 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами якого, останнє набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс», згідно реєстру боржників, у тому числі, до [PERSON] за договором № 3206412395-122120. Заборгованість останнього складає 2546 грн. 00 коп. Розрахунок між сторонами за договором № 18-01/22 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги підтверджується платіжними інструкціями № 36250003 від 05.04.2023, № 368370001 від 10.05.2023, № 370710001 від 11.05.2023. Таким чином, позивач довів перехід права вимоги від ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» до ТОВ «Вердикт Капітал». 01.10.2021 [PERSON] склав анкету-заяву на кредит та уклав з ТОВ «Мілоан» договір про споживчий кредит № 102558976, за умовами якого Товариство надало позичальнику кредит у сумі 1700 грн. 00 коп. строком на 15 днів. Остаточний день погашення заборгованості 16.10.2021. Пунктом 1.5. указаного договору передбачено, у тому числі, орієнтовна загальна вартість кредиту 2533 грн. 00 коп. Відповідно до пункту 2.1. договору, кредит надається позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Відповідно до п. 6.1., 6.2. договору, цей кредитний договір укладався в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. У додатку № 1 до договору про споживчий кредит № 102558976, визначено графік платежів кредитних коштів, за яким загальна вартість кредиту складає 2533 грн. 00 коп. Відповідно до квитанції № 1779865410 від 01.10.2021 ТОВ «Мілоан» перерахувало на рахунок відповідача [PERSON] 1700 грн. 00 коп. На підтвердження розміру заборгованості [PERSON] позивач надав розрахунок заборгованості за договором про споживчий кредит № 102558976, складений ТОВ «Мілоан», згідно якого, загальна заборгованість складає 7633 грн. 00 коп., з яких 1700 грн. тіло кредиту та 5933 грн. проценти. 29.12.2021 ТОВ «Мілоан» і ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 29-12/2021-45, за умовами якого ТОВ «Мілоан» передає/відступає ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, що вказані в реєстрі боржників, у тому числі за договором № 102558976. Заборгованість [PERSON] складає 7633 грн. 00 коп. Розрахунок між сторонами за договором факторингу № 29-12/2021-45 від 29.12.2021 підтверджується платіжним дорученням № 0316900000 від 30.12.2021. 06.10.2021 між [PERSON] і ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено договір позики № 922939, шляхом обміну електронними повідомленнями, за умовами якого, позикодавець надав позичальнику грошові кошти у сумі 3000 грн., шляхом перерахування їх на банківський рахунок позичальника, строком 30 днів, зі сплатою відсотків у розмірі 2,70 % на день, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити відсотки від суми позики. Загальна вартість позики для споживача становить 3900 грн. 00 коп. За умовами п. 16 договору, позичальник несе повну відповідальність перед позикодавцем за повернення позики та належне виконання зобов`язань за цим договором згідно чинного законодавства. Згідно повідомлення ТОВ «ФК Фінекспрес» № 21/08-2024-6 ТНПП від 21.08.2024, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перерахувало на рахунок відповідача [PERSON] , що зазначений в кредитному договорі, 3000 грн. 00 коп. На підтвердження розміру заборгованості [PERSON] позивач надав розрахунок заборгованості за договором позики № 922939, складений ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», згідно якого, загальна заборгованість складає 9660 грн. 00 коп., з яких 3000 грн. тіло кредиту та 6660 грн. проценти. 25.01.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 25/01/2022/1, за умовами якого останнє набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», згідно реєстру боржників, у тому числі, до [PERSON] за договором № 922939. Заборгованість останнього складає 9660 грн. 00 коп. Розрахунок між сторонами за договором факторингу № 25/01/2022/1 від 25.01.2022 підтверджується платіжним дорученням № 323430001 від 25.01.2022. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір № 10-01/2023 про відступлення прав вимоги, за умовами якого, останнє набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Вердикт Капітал», згідно реєстру боржників, у тому числі право грошової вимоги до [PERSON] за договорами № 3206412395-122120 від 17.09.2021, № 102558976 від 01.10.2021 та № 922939 від 06.10.2021. Факт переходу права грошової вимоги підтверджується актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 10.01.2023. Таким чином, позивач довів перехід права вимоги від ТОВ «Вердикт Капітал» до ТОВ «Коллект Центр». ТОВ «Коллект Центр» надав власний розрахунок заборгованості [PERSON] за договорами станом на 10.0.2023, а саме: - заборгованість за договором № 3206412395-122120 становить 13934 грн. 00 коп., з яких: 2000 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту та 11934 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги; - заборгованість за договором № 102558976 становить 12478 грн. 00 коп., з яких: 1700 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту та 10778 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги. - заборгованість за договором № 922939 становить 9715 грн. 39 коп., з яких: 3000 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту та 6660 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги, 48 грн. інфляційні збитки та 7 грн. 39 коп. нараховані 3% річних. Як неодноразово зазначено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, постанові Верховного Суду від 15.03.2023 у справі № 300/438/18, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України. Із викладеного вбачається, що протягом дії договірних відносин, розмір і порядок отримання процентів установлюється договором, протягом дії якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до умов договору. А після закінчення дії договору, у випадку наявності невиконаного зобов`язання, у кредитора виникає право вимоги відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 зауважила, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за користування кредитом, так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконання боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування, грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість у будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника. Як зазначалося вище, за умовами договору позики № 3206412395-122120, загальна вартість кредиту для позичальника складає 2546 грн. 00 коп., за договором про споживчий кредит № 102558976, загальна вартість позики складає 2533 грн. 00 коп., за договором позики № 922939, загальна вартість позики для споживача складає 3900 грн. 00 коп. Також за договором позики № 922939 підлягають стягненню 48 грн. 00 коп. інфляційних збитків та 7 грн. 39 коп. нарахованих 3% річних, за період із 25.01.2022 по 23.02.2022. А всього 9034 грн. 39 коп. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягає стягненню сума коштів, яка була передбачена умовами договорів та розмір якої був погоджений позичальником, а також інфляційні збитки та 3 % річних, які нараховані до введення в Україні воєнного стану. За договорами факторингу можуть бути передані лише ті права та обов`язки, які належали клієнту на час передачі таких прав. Тому позов підлягає до часткового задоволення і стягненню з відповідача на користь позивача заборгованості у загальній сумі 9034 грн. 39 коп. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, відносяться витрати, у тому числі, на професійну правничу допомогу. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13000 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, тому на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Така позиція висловлена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16. Позивачем подано до суду договір про надання правової допомоги № 0107/2024 від 01.07.2024, заявку на надання юридичної допомоги № 394 від 01.09.2025 та витяг з акту № 14 від 30.09.2025 на загальну суму 13000 грн. При цьому суд враховує, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого в самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи, чи були вони фактично понесені, та оцінювати їх необхідність, що узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, провадження № 12- І71гс19). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі №211/3113/16-ц та від 06.11.2020 у справі № 760/11145/18 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial