Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

У жовтні 2025 року позивач ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 05.04.2025-100000634 від 05.04.2025 року в розмірі 48800 грн, а також судового збору в розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.04.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 05.04.2025-100000634.Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 16000 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 05.04.2025 року, строком на 140 днів. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Комісія, пов`язана з наданням кредиту становить 15% від суми кредиту та дорівнює 2400 грн. Договором не передбачено змін в умовах надання фінансової послуги, щодо якої укладено договір, крім продовження (лонгації, пролонгації) строку кредитування та строку виплати кредиту у порядку, передбаченому договором. Протягом строку дії договору тарифи та комісія(ії) за фінансовою послугою залишаються незмінними. Денна процентна ставка: 0.82%. Неустойка: 160 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Однак, [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим на час пред`явлення позову в неї утворилася заборгованість у розмірі 48800 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 16000 грн, процентів у розмірі 22400 грн, комісії в розмірі 2400 грн та неустойки в розмірі 8000 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». В зв`язку з викладеним, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 03.11.2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача не з`явилася, у позовній заяві просила проводити розгляд справи без участі представника ТОВ «Споживчий центр» за наявними в матеріалах справи доказами. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про місце та час слухання справи повідомлена належним чином. Зокрема, надісланий на адресу за місцем реєстрації відповідача рекомендований лист з копією ухвали про відкриття провадження у справі, повідомленням про розгляд справи, копією позовної заяви [PERSON] не було вручено, а поштове відправлення повернуто з відміткою «адресат відсутній». Отже, відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленою про розгляд судом цивільної справи, учасником якої вона є. Право надати відзив на позовну заяву відповідач не реалізувала та не повідомила суд про причини неявки в судове засідання. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Згідно зі статтею 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Ураховуючи викладене, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст.ст.280-281 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінюючи докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 05.04.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 05.04.2025-100000634.Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 16000 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 05.04.2025 року, строком на 140 днів. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Комісія, пов`язана з наданням кредиту становить 15% від суми кредиту та дорівнює 2400 грн. Договором не передбачено змін в умовах надання фінансової послуги, щодо якої укладено договір, крім продовження (лонгації, пролонгації) строку кредитування та строку виплати кредиту у порядку, передбаченому договором. Протягом строку дії договору тарифи та комісія(ії) за фінансовою послугою залишаються незмінними. Денна процентна ставка: 0.82%. Неустойка: 160 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Згідно пункту 3.1. Договору за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію(ї) (якщо комісія (ії) встановлена(і) договором). Пунктом 3.2. Договору встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до пункту 4.1 Договору кредитор надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування Позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача. У пункті 5.2 Договору сторони узгодили, що кредитодавець зобов`язується нараховувати Проценти, Комісію(ї) (якщо Комісія (ії) встановлена(і) договором) в розмірі, вказаному в цьому Договорі. Позивач ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Однак, відповідач умови кредитного договору не виконала в повному обсязі, в зв`язку з чим [PERSON] має заборгованість перед позивачем у розмірі 48800 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 16000 грн, процентів у розмірі 22400 грн, комісії за надання кредиту в розмірі 2400 грн та неустойки в розмірі 8000 грн. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України). У порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, кредит у визначений договором строк не повернула. Враховуючи встановлений факт невиконання відповідачем взятих на себе за кредитним договором №05.04.2025-100000634 від 05.04.2025 року зобов`язань, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача кредитної заборгованості на суму 40800 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 16000 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 22400 грн та заборгованості за комісією в розмірі 2400 грн. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за неустойкою в розмірі 8000 грн, суд зазначає наступне. Згідно із статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, які були чинні, як на день укладення кредитного договору між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] , тобто станом на 05.04.2025 року, так і на час ухвалення судового рішення, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З огляду на те, що кредитний договір між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] було укладено 05.04.2025 року, відповідач належним чином кредитні зобов`язання не виконує, з огляду на положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у стягненні заборгованості за неустойкою з відповідача на користь позивача слід відмовити. Отже, позов ТОВ «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь ТОВ «Споживчий центр» судовий збір в розмірі 2025,13 грн, оскільки позовні вимоги задоволено на 83,6 %.

Outcome: partial