Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

У квітні 2024 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 03.06.2022 року в м. Ужгороді по вул. Тельмана 29, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «MERCEDES-BENZ VITO» реєстраційний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «DAEWOO LANOS» реєстраційний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок вказаної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.07.2022 року по справі № 308/7243/22, винним у вищевказаній ДТП визнано відповідача [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована за договором обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів. На виконання вимог закону ними проведено виплату шкоди потерпілій стороні, а саме власнику автомобіля «MERCEDES-BENZ VITO» реєстраційний номерний знак [NUMBER] [PERSON] , в розмірі 86 623,97грн. Також ними понесені витрати на оплату послуг за проведення експертного дослідження, збір документів та врегулювання страхового випадку в розмірі 800,00 грн. У добровільному порядку відповідач таку шкоду не відшкодував. Тому, позивач просив суд стягнути з[PERSON] суму витрат сплаченого відшкодування в розмірі 86 623,97 грн., суму витрат на встановлення розміру заподіяної шкоди в розмірі 800,00 грн. та судові витрати в розмірі 3 028,00 грн. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 травня 2024 року відкрито провадження по справі та справу до розгляду призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, разом з позовною заявою надав клопотання про розгляд справи у відсутність позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи сповіщений належним чином, причини неявки не повідомив, судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи. Причини неможливості подати відзив суду не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань від відповідача станом на час прийняття рішення до суду не надходило У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення. У відповідності до ч. 5 ст.268ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] 03.06.2022 року о 16 год. 30 хв. в м. Ужгороді по вул. Тельмана, 29, керуючи автомобілем марки «DAEWOO LANOS» реєстраційний номерний знак [NUMBER] виконуючи поворот ліворуч, не надав дорогу транспортному засобу, який рухався у зустрічному напрямку по головній дорозі в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «MERCEDES-BENZ VITO» реєстраційний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.16.13 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. В наслідок вказаної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.07.2022 року по справі № 308/7243/22, винним у вищевказаній ДТП визнано відповідача [PERSON] . Відповідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно звіту №117/22 від 04.07.2022 року вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, завданого власникові автомобіля «MERCEDES-BENZ VITO» реєстраційний номерний знак [NUMBER] , в результаті пошкодження при ДТП складала 201 603,22 грн., в т.ч. ПДВ 33 600,54 грн. Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон України №1961-IV) вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п. 21.1, ст. 21 Закону №1961-ІV з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб марки автомобіля «MERCEDES-BENZ VITO» реєстраційний номерний знак [NUMBER] Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, а, відтак, власник пошкодженого автомобіля звернувся з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди та з заявою про виплату належного відшкодування до МТСБУ. Відповідно до п. 39.1. ст. 39 Закону № 1961-ІV МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до підпункту а) п. 41.1. ст. 41 Закону №1961-ІV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону №1961-IV МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Після звернення власника пошкодженого транспортного засобу до МТСБУ, останнє здійснило виплату відповідно до наказу МТСБ України по справі № 85190 в розмірі 86 623,97 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 934215 від 28 вересня 2022 року. До страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, він, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язаний відшкодувати в порядку регресу позивачу вартість виплаченого відшкодування завданої шкоди. Згідно з ч. 3, 6 ст. 139 ЦПК України експерт, спеціаліст чи перекладач отримують винагороду за виконану роботу, пов`язану зі справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. До шкоди, виплаченої власнику пошкодженого транспортного засобу, МТСБУ включило оплату послуг експерта у розмірі 800,00грн., що підтверджено і актом наданих послуг №2808 від 20 вересня 2022р, і платіжною інструкцією №934168 від 27 вересня 2022 р. Витрати на проведення експертного дослідження підлягають стягненню в порядку ст. 139 ЦПК України. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved