Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У липні 2025 року акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 23.03.2022 відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав паспорт кредиту. Цього ж дня відповідач підписав власноручно заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив такі умови: 1. Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн (п. 1.2. Договору); 2. Тип кредитної карти: Картка «Універсальна»; 3. Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п. 1.2. Договору); 4. Процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п. 1.3 Договору); 5. Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п. 1.4. Договору); 6. Розмір мінімального обов`язкового платежу: 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п. 1.4. Договору); 7. Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору). Позивач зазначав, що заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 03/26, тип - "Універсальна", згодом було отримано такі картки: - кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 09/27, тип - "Універсальна"; - кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 06/28, тип - "Універсальна"; - кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 07/28, тип - "Універсальна", що підтверджується випискою з рахунку. Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою з рахунку. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів за погашення заборгованості відповідач станом на 10.06.2025 має заборгованість в сумі 65 987 грн 03 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 53 859,15 грн, заборгованості за простроченими відсотками в сумі 12 127,88 грн. Враховуючи наведене, позивач просив стягнути з [PERSON] загальну суму заборгованості за кредитним договором б/н від 23.03.2022 в сумі 65 987 грн 03 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 53 859,15 грн, заборгованості за простроченими відсотками в сумі 12 127,88 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 31.07.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не з`явився. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання рекомендованого поштового повідомлення за зареєстрованим місцем проживання, про наявність поважних причин неявки до судового засідання не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з положеннями частини 8 статті 178, частини 4 статті 223 та частини 1 статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до зазначених правовідносин, суд дійшов до таких висновків. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим 23.03.2022 відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав паспорт кредиту. 23.03.2022 відповідач підписав власноручно заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив такі умови: 1. Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн (п. 1.2. Договору); 2. Тип кредитної карти: Картка «Універсальна»; 3. Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п. 1.2. Договору); 4. Процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п. 1.3 Договору); 5. Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); 6. Розмір мінімального обов`язкового платежу: 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п. 1.4. Договору); 7. Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п. 1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору). Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 03/26, тип - "Універсальна", згодом було отримано такі картки: - кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 09/27, тип - "Універсальна"; - кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 06/28, тип - "Універсальна"; - кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 07/28, тип - "Універсальна", що підтверджується випискою з рахунку. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути використану частину кредитного ліміту відповідно до умов договору. Але в процесі користування кредитним рахунком останній не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором та випискою з рахунку. Норми права, які були застосовані судом Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких в учасників справи, виникає спір. Доказування у цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно з положеннями ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 статті ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. За ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Мотивована оцінка і висновки суду АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав у повному об`ємі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Однак, відповідач не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором б/н від 11.08.2021, укладеним між позивачем та відповідачем, станом на 10.06.2025 за відповідачем існує заборгованість у в сумі 65 987 грн 03 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 53 859,15 грн, заборгованості за простроченими відсотками в сумі 12 127,88 грн. Зазначений розрахунок є належним та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах встановлених договором або законом. За змістом статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунках та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з частинами 1, 2 ст. 1069 ЦПК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунками клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграф 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом. За вимогами статей 525, 526, 530ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за договором. Таким чином, оцінюючи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідач не виконав зобов`язання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується наданими суду письмовими доказами. Судові витрати При розподілі судових витрат суд керується статтею 141 ЦПК України, згідно з якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved