Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останньої на його користь заборгованість в сумі 19770,00 грн. В обґрунтування зазначених вимог посилається на те, що 29 серпня 2021 року між сторонами було укладено договір № 2302645 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Після заповнення відповідачем відповідної електронної заявки на отримання споживчого кредиту на сайті первісного кредитора в мережі Інтернет, що станом на момент укладення договору перебував за адресою https://credit7.ua/, ТОВ «Лінеура Україна» 29 серпня 2021 направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір про надання споживчого кредиту у вигляді розміщення в особистому кабінеті позичальника сайті повного тексту кредитного договору. В процесі заповнення заявки і реєстрації особистого кабінету позичальником первісний кредитор здійснив ідентифікацію і верифікацію відповідача. [PERSON] після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір у формі договору про надання споживчого кредиту, який містить усі істотні умови, і маючи технічну можливість відмовитися від підписання договору, виразила однозначну згоду шляхом натискання відповідної кнопки в ІТС. ТОВ «Лінеура Україна» направило відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор Н891 на номер телефону, який було зазначено позичальником у анкеті в особистому кабінеті, чим вона прийняла пропозицію щодо укладення договору про надання споживчого кредиту на умовах визначених цією офертою. Відповідно до договору про надання споживчого кредиту ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати позичальнику кредит в гривні в сумі 10000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користуванням кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається строком на 30 днів, стандартна процентна ставка становить 1,90% на день. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на карту позичальника № [NUMBER] , яку позичальник вказала при оформленні кредиту. Відповідач виконувала взяті на себе зобов`язання з істотними порушенням умов договору, не здійснивши передбачені договором платежі вчасно, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Між ТОВ «Лінеура Україна» і ТОВ «Свеа Фінанс» (попередня назва - «Росвен Інвест Україна») 23 травня 2023 було укладено договір факторингу №01.02-25/23, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу, заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 19770,00 грн. з яких: 10000,00 грн заборгованість за сумою кредиту; 9770,00 грн заборгованість по відсоткам. Тому позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати по справі. Ухвалою судді від 18 листопада 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі за даним позовом без виклику сторін. Представник позивача у позовній заяві клопотав про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач повідомлена про розгляд справи належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, яку отримала 25 листопада 2025 року, про що стоїть відмітка «вручено особисто», відзиву до суду не направила. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] 29 серпня 2021 року уклали договір №2302645 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатору (Н891), і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 11 договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Згідно п. 10.7. договору цей укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами копіювання, в особистий кабінет клієнта для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, що створений шляхом використання клієнтом одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється клієнту на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІТС товариства/зазначений в цьому договорі. Введення клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. Відповідно до п. 1.1 договору його укладення здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, клієнта самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС товариства. За умовами п. 1.2. кредитного договору товариство надає клієнту споживчий кредит в розмірі 10000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до п. 1.3. строк кредиту 30 днів. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього договору. Стандартна процентна ставка 1,90% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3. договору (п.1.4.1. договору). Знижена процентна ставка 0,01% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо клієнт у межах строку, визначеного в п. 1.3 договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою клієнта відбувається продовження строку кредиту на новий строк, клієнт як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, у зв`язку з чим, розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту (а у випадку пролонгації до дати пролонгації (не включно), але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п. 1.3 договору, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором (п. 1.4.2. договору). Згідно п. 2.1. договору кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Відповідно до п. 3.1. нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредиту протягом строку кредиту, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Сторони домовились, що у випадку, якщо у клієнта на дату закінчення строку кредиту наявна заборгованість за кредитом, то клієнт не продовжив строк кредиту відповідно до п.4.1.1-4.1.6 договору, за цим договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту (п.4.2.1). Клієнт, підписуючи цей договір, дає згоду на його авто пролонгацію,- продовження дії договору та строку користування кредитом з закінчення строку кредиту або продовженого строку кредиту ще на 15 днів (п.4.2.2). Загальна кількість автопролонгацій за цим договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яке не може бути більшою за 120 календарних днів (включаючи період визначений в п. 1.3. договору). Тобто, якщо у разі наступної (чергової) автопролонгації загальна кількість днів користування кредитом буде більшою за 120, така автопролонгація не застосовується, а строк повернення кредиту та сплати нарахованих процентів є таким, що настав (п. 4.2.5). ТОВ «УПР» листом №34203-0403 від 04 березня 2024 року підтверджує про успішне перерахування коштів 29 серпня 2021 року о 12:05:10 на суму 10000,00 грн. на картку № [NUMBER] , номер транзакції 105426915. Згідно розрахунку заборгованості за договором №2302645 від 29 серпня 2021 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 23 травня 2023 року заборгованість [PERSON] становить 19770,00 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту 10000,00 грн; заборгованість за процентами 9770 грн. Позивач долучив до матеріалів позову паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено, що [PERSON] 29 серпня 2021 року ознайомлено з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, що були надані, виходячи з обраних нею умов кредитування. Також, відповідачем 29 серпня 2021 року о 12:03:44 електронним підписом одноразовим ідентифікатором підписано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до договору №2302645 від 29 серпня 2021 року, в якій визначена орієнтовна загальна вартість кредиту, яка складає 15700,00 грн. та включає в себе витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою в розмірі 5700,00 грн та суму (тіло) кредиту в розмірі 10000,00 грн. Реальна річна процентна ставка складає 24079,41 процентів річних. ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] 28 вересня 2021 року уклали додатковий договір до договору № 2302645 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого сторони дійшли згоди, у зв`язку із неможливістю у повному обсязі та у встановлений строк виконати клієнтом зобов`язання за договором, відповідно до розділу 4 договору клієнт ініціював продовження строку користування кредитом. Сторони цим додатковим договором погоджують наступні умови продовження користування кредитом: строк користування кредитом за договором продовжується на строк: 30 днів. Дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом 29 жовтня 2021 року (п. 3.1.). В подальшому ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] 29 жовтня 2021, 02 грудня 2021 року уклали ще два додаткових договори до договору № 2302645 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого сторони дійшли згоди, у зв`язку із неможливістю у повному обсязі та у встановлений строк виконати клієнтом зобов`язання за договором, відповідно до розділу 4 договору клієнт ініціював продовження строку користування кредитом. Сторони цим додатковим договором погоджують наступні умови продовження користування кредитом: строк користування кредитом за договором продовжується на строк: 30 днів. Дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом 29 листопада 2021 року та 02 січня 2022 року (п. 3.1.). На підтвердження позовних вимог позивач також надав правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна» (нова редакція) та паспорти споживчого кредиту до укладення додаткових договорів. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Лінеура Україна» за договором №2302645 від 29 серпня 2021 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 23 травня 2025 року заборгованість відповідачем не погашена, залишок заборгованості становить 19770,00 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 10000,00 грн, сума заборгованості за відсотками 9770,00 грн. Між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» 23 травня 2023 було укладено договір факторингу № 01.02-25/23, відповідно до якого клієнт відступає (передає) фактору свої права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Додатком до договору факторингу № 01.02-25/23 від 23 травня 2023 року сформовано Реєстр боржників № 1, до якого включено перелік прав вимог до боржників, які відступлено згідно договору факторингу №01.02-25/23. ТОВ «Росвен Інвест Україна» сплатило на користь ТОВ «Лінеура Україна» грошові кошти за договором факторингу № 01.02-25/23, про що свідчить платіжна інструкція. Рішенням єдиного учасника ТОВ «Росвен Інвест Україна» № 1 від 25 березня 2024 року змінено назву (найменування) товариства з «Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» на «Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс». Відповідно до виписки ТОВ «Свеа Фінанс» з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань дата та номер запису в ЄДР 21 серпня 2025 року, 1000731070024038189. Відповідно до ч.1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Електронний цифровий підпис як вид Електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] кредитні кошти отримала, якими в подальшому розпорядилася на власний розсуд, однак свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконала, тобто кредитні кошти не повернула. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем суду не надано. З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо доказів, які свідчать про взаємовідносини сторін та наявність заборгованості за кредитним договором, відповідач належним чином не виконала умови кредитного договору, допустила прострочення платежів та не подала суду жодних доказів, які б спростували позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором у розмірі 19770,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved