Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] із вимогою про стягнення аліментів на її утримання, розмір яких в подальшому зменшила з1/4 частики на 1/6. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в жовтні 2023 року вона із відповідачем вступила у фактичні шлюбні відносини та стали проживати як одна сім`я. Від спільного проживання [INFO] народився син - [PERSON] . Місяць назад вони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Наразі проживають окремо один від одного. Син проживає із нею і знаходиться на її утриманні. З часу припинення відносин, відповідач належної допомоги на її утримання не надає, хоча працює офіційно та в змозі таку допомогу надавати. З огляду на викладене, просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частки (з урахуванням заяви про зменшення розміру аліментів) зі всіх видів заробітку та доходу на її користь та на її утримання до досягнення сином трьох років. Відповідач [PERSON] подав суду Відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що він є особою з інвалідністю III групи, тому значна частина його доходів витрачається на лікування та підтримання стану здоров`я. Його матеріальний стан є скрутним, оскільки він не має постійного місця роботи та стабільного доходу. З вересня 2025 року безробітний. Окрім того, його син, рахується зниклим безвісти під час участі в Україно-російській війні, що також негативно впливає на його емоційний та психологічний стан. В добровільний формі він матеріально підтримує позивача, забезпечує усім необхідним її та малолітнього сина, належним чином виконує батьківські обов`язки, проводить час із нашою дитиною, тому вважає, що є підстави для стягнення аліментів на утримання позивача в розмірі 1/6 частини доходу. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області 25.08.2025 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] подали письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, вимоги позову щодо стягнення аліментів в розмірі 1/6 часттки просили задовольнити. Відповідач [PERSON] подав письмову заяву, в якій позов вимоги позову про стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини свого доходу визнав. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з жовтня 2023 року перебувають у фактичних шлюбних відносинах та проживали однією сім`єю. Від спільного проживання [INFO] у сторін народився син - [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13.09.2024 року Кам`янець-Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), де вказано, що батьками [PERSON] , [INFO] вказано: батько - [PERSON] , мати [PERSON] . Позивач на даний час не працює, а доглядає за малолітнім сином до досягнення ним 3-річного віку. Малолітня дитина, проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно ст.84 СК України, право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч.1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч.2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч.4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ст.85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою. У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач немає змоги працювати і утримувати себе. Також, суд, при встановленні розміру аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивача, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. В добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивачка та відповідач не вирішили. Згідно ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України, зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач подала позов 13.08.2025 року, про що свідчить відмітка суду, суд прийшов до висновку, що аліменти підлягають стягненню з 13.08.2025 року. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави. Відповідно до ст.192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Outcome: approved