Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 23 липня 2016 року виконавчим комітетом Довгошиївської сільської ради Млинівського району Рівненської області, за актовим записом №03, мотивуючи це тим, що шлюбні відносини між ними фактично припинено. Причиною розірвання подружніх стосунків з [PERSON] є несумісність характерів та різні погляди на життя. Протягом останніх трьох років проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу з відповідачем мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Вона не може в повній мірі забезпечити потреби дитини, відповідач є фізично здоровим, має нерегулярний дохід від тимчасових заробітків, інших утриманців не має. Однак, в добровільному порядку питання оплати аліментів між нею та відповідачем не вирішено. А тому, крім розірвання шлюбу, також, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати у справі. Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 02 вересня 2025 року призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами з викликом позивача і відповідача у судове засідання. (а.с. 21) У судове засідання позивач та її представник адвокат Панчина П.Є. не з`явилися, звернулися до суду з письмовими заявами про розгляд справи у їх відсутності, просили задовольнити позов, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. (а.с.19, 27) Відповідач у призначені для розгляду справи дату і час у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом вручення повістки. Будь-яких заяв, клопотань на час розгляду справи від нього не надійшло, відзиву на позов не подав. (а.с.26) Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не з`явився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час, місце і дату розгляду справи в суді, відзиву на позов, пояснень по суті справи, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.11), який носить формальний характер, оскільки шлюбних відносин, як подружжя, сторони не підтримують впродовж трьох місяців і їх шлюб фактично розпався. Примирення між сторонами позивач вважає неможливим. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який існує лише юридично, суперечить законним інтересам позивача, відтак цей шлюб необхідно розірвати. Судом також встановлено, що сторони мають спільну малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем. (а.с.12-13) Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, за змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Відповідно до ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» визначено на 2025 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 2563 гривні, віком від 6 до 18 років 3196 гривень. Положеннями ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Як вбачається зі змісту позовної заяви і не спростовано відповідачем, малолітня дитина [PERSON] , [INFO] проживає з матір`ю, тобто окремо від відповідача. Відтак, в силу ч.3 ст.181 СК України позивач має право на стягнення аліментів з відповідача на утримання спільної дитини. Визначаючи розмір аліментів, в межах позовних вимог, суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище дитини та платника аліментів. Обставин, які б звільняли відповідача від обов`язку по утриманню своєї дитини, або ж свідчили про неможливість стягнення з нього аліментів у вказаному позивачем розмірі, судом не встановлено, позаяк відзиву на позов, будь-яких заперечень по суті справи відповідач до суду не подав і зворотнього перед судом не довів. Враховуючи вище наведене у сукупності, суд вважає доцільним стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. За приписом ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Днем пред`явлення позову вважається день прийняття судом позовної заяви. Згідно штампу на позовній заяві, позовна заява пред`явлена до суду 29.08.2025. На думку суду, підлягають до задоволення і вимоги позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат по справі. Згідно ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №36 від 26.09.2025 року витрати за надання правничої допомоги складають 3000 гривень (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняються. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, а його позовні вимоги задоволені, судовий збір в сумі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Outcome: approved