Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що 05 серпня 2017 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується: свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , видане 09 липня 2019 року у Вінницькому міському відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Вінницької області (копію надаю, оригінал знаходиться у позивача). Позивач вказує, що сімейне життя не склалося, так вони із відповідачем зовсім різні люди, з різними поглядами на життя, між ними постійно виникали непорозуміння. Сторони втратили почуття любові один до одного. Налагодити сімейні стосунки, на думку позивача неможливо. Зазначене стало підставою для звернення позивачки до суду із вимогою про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 10.12.2025 позовну заяву прийнято до свого провадження та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач через канцелярію суду подав заяву у якій вказав, що визнає позовні вимоги та просить розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , [NUMBER] , що видане 05 серпня 2017 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, укладено шлюб між сторонами, про що зроблено актовий запис №1962. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , яке видане 09 липня 2019 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Вінницької області. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя тощо. Суд вважає, що в період часу, з якого справа перебуває в провадженні суду, відповідач мав можливість вчинити необхідні заходи спрямовані на збереження сім`ї. Водночас судом враховано, що вчинення та/або не вчинення таких дій є суб`єктивним правом, реалізація якого залежить від розсуду, бажання і волі особи. До цього часу сторони не повідомили суд про можливість збереження шлюбу. Суд, дослідивши матеріали позовної заяви та оцінивши відповідно до ст. 89 ЦПК України належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо та в їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved