Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

24.07.2023 позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення неустойки (пені) по сплаті аліментів, мотивуючи заяву тим, що 21.11.2016 Городоцьким районним судом Львівської області видано виконавчий лист про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 900 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 30.08.2016. Згідно розрахунку заборгованості по оплаті аліментів станом на 03.07.2023 така становить 66605 грн.. Згідно проведеного нею розрахунку з урахуванням позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 25.04.2018 у справі № 572/1762/15-ц, сума пені по заборгованості зі сплати аліментів за період з вересня 2016 по 01.07.2023 становить 908266 грн. 56 коп., однак, з урахуванням вимог ст.196 СК України, з відповідача підлягає стягненню сума пені в розмірі 100 % суми заборгованості. Просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] в її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в сумі 66605 грн. Позивачка в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, проти постановлення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, відзиву на позовну заяву не подав, а також від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2 ст.247 ЦПК України. Проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що на виконанні у Городоцькому відділі ДВС у Львівському районі Львівської області ЗМУ Міністерства юстиції перебуває виконавчий лист № 441/1158/16-ц від 15.12.2016 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з 30.08.2016 до досягнення дитиною повноліття (а.с.6-8). Позивачка змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON] внаслідок реєстрації шлюбу з [PERSON] [INFO] (а.с.10). Листом № 25.7-20/3210 від 03.07.2023 Городоцький ВДВС у Львівському районі Львівської області повідомив позивачку, що станом на 03.07.2023 заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання дитини становить 66605 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості державного виконавця (а.с.6-7). Згідно розрахунку неустойки (пені) зі сплати аліментів за період з 09.2016 по 01.07.2023 така становить 908266 грн. 56 коп. (а.с.2-3). Вказаний факт не спростований відповідачем. Ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.2 ст.141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Зазначена норма кореспондується із наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обовязків як передбачено у ч.4 ст.155 СК України. Ст.180 СК України встановлено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.182 СК України). У будь якому випадку аліменти є періодичним платежем і повинні сплачуватися платником аліментів кожного місяця. У разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц, пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобовязання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 %. Тобто заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. Позивачкою надано розрахунок заборгованості пені по аліментах за період з 09.2016 по 01.07.2023, який становить 908266 грн. 56 коп.. Суд погоджується із даним розрахунком, оскільки такий проведено із дотримання вимог СК України та вищецитованої позиції Верховного Суду, відповідачем такий розрахунок не спростований, інший не наданий. Згідно вимог ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Оскільки [PERSON] мав обов`язок сплачувати аліменти на утримання дочки за рішенням суду, однак допустив прострочення сплати таких, сума заборгованості зі сплати аліментів станом на 03.07.2023 становить 66605 грн., а розмір пені не може перевищувати 100 % заборгованості, з відповідача слід стягнути в користь позивачки пеню за порушення аліментних зобов`язань в розмірі, що дорівнює сумі заборгованості станом на липень 2023, тобто 66605 грн. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», такий слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved