Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

Стислий викладі позиції позивача та заперечень відповідача. У серпні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області про визнання права власності на спадкове майно, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору : [PERSON] , в якому просить встановити факт постійного проживання [PERSON] з батьком [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини, та визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за законом, право приватної власності на частку житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою : [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] . В обгрунтування позову [PERSON] зазначила , що її батько [PERSON] помер [INFO] в с-щі Краснокутськ. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно , а саме частку житлового будинку по [ADDRESS] , яка належала батькові на підставі договору дарування від 25.11.2004. Позивачка , як єдина спадкоємиця за законом , звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого батька , однак нотаріус відмовила у вчидачі свідоцтва про право на спадщину , оскільки нею пропущений строк для прийняття спадщини та вона постійно не проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Фактично на момент смерті батька [PERSON] , позивачка [PERSON] постійно проживала разом з з ним за адресою: [ADDRESS] , що не співпадає з відомостями про її попереднє місце реєстрації. Оскільки позивачка без реєстрації проживала з батьком в одному будинку на час відкриття спадщини , то фактично спадщину прийняла . У зв`язку з чим факт спільного проживання позивачки з батьком [PERSON] , на момент смерті останнього , необхідно встановити у судовому порядку. Встановлення факту проживання позивачки зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, необхідно позивачці для визнання права власності на спадкове майно. Так як, іншого шляху для підтвердження факту не існує, позивачка була змушена звернутися до суду з зазначеною вимогою. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Заяви , клопотання , інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 08.09.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 15.10.2025. 27.10.2025 до суду від позивачки надійщло клопотання про витребування доказів з Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області та допит свідків . 27.10.2025 ухвалою суду , клопотання позивачки задоволено, витребувані докази. 10.11.2025 з Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області надійшли докази, а саме спадкова справа №62/2025 , заведена після [PERSON] 10.11.2025 позивачка подала до суду клопотання про долучення доказів у справі. Ухвалою суду від 10.11.2025 закрито підготовче провадження у справі , призначено справу до судового розгляду по суті 10.12.2025 . У судовому засіданні позивачка підтримала позов , просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився , подав заяву заслухати справу у його відсутність , проти позову не заперчує. Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Третя особа у судовому засіданні підтримала позов , просить задовольнити. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у смт Краснокутськ Богодухівського району Харківської області, у віці 52 роки , про що підтверджує свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане Краснокутською селищною радою Богодухівського району Харківської області від 11.03.2024, актовий запис №80. (а.с. 11) Відповідно до договору дарування житлового будинку від 25.11.2004 , посвідченого нотаріусом Краснокутського районного нотаріального округу Харківської області Піднебенною І.М, [PERSON] та [PERSON] отримали в дар в рівних частинах кожний житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] . (а.с.21) Право приватної спільної часкової власності на вище зазначений будинок зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] по частці за кожним, на підставі договору дарування житлового будинку серії ВВО 377390 від 25.11.2004, про що свідчить Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Краснокутським БТІ від 01.02.2005 . ( а.с.22) Як вбачається з довідки Комунального підприємства «Краснокутське бюро технічної інвентарізації» від 20.06.2025 за № 296 , житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] має загальну площу 47,10 кв.м , житлову площу- 26,50 кв.м , самочинних будівель та перепланувань не має . На житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] станом на 31.12.2012 зареєстроване право приватної спільної часткової власності: на частину майна за [PERSON] та на частину майна за [PERSON] , на підставі договору дарування від 25.11.2004, посвідченого приватним нотаріусом Краснокутського районного нотаріального округу Харківської області Піднебенною І.М., реєстраційний номер: книга 13 , номер запису 1164. (а.с.12) З архівного витягу Краснокутського архівного відділу Богодухівської РДА Харківської області від 24.06.2025 вбачається , що вулиця Мопрівська перейменована на вулицю Ярову , на підставі розпорядження Краснокутської селищної ради Харківської області від 09.02.2016 за № 16.(а.с.13-14). Також , що [PERSON] та [PERSON] , на праві приватної спільної часткової власності належить житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] по частці за кожним , свідчить Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 28.10.2025 . ( а.с. 68 ) Про те, що житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] існує підтверджується технічним паспортом КП « Краснокутське БТІ» від 20.06.2025. ( а.с. 70-74) 26.11.2019 Краснокутським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що складено відповідний актовий запис № 16, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 27) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на його майно , а саме частку житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] є донькою померлого [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 17.10.1995, видане Краснокутським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області , а також свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 17.06.2017 виданим Краснокутським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківської області. (а.с.6,10) Позивачка, як єдина спадкоємиця за законом після померлого батька [PERSON] , звернулася до Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадщини, де за її заявою була заведена спадкова справа №62/2025. ( а.с. 60-65) Постановою в.о.нотаріуса Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області Руденко В.О.від 22.04.2025, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , в зв`язку з пропущеним строком для прийняття спадщини та тим , що спадкоємиця [PERSON] постійно на час відкриття спадщини не проживала разом зі спадкодавцем . (а.с. 15) Згідно витягу з реєстру Краснокутської територіальної громади [PERSON] з 27.09.2018 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] .(а.с.8) Як вбачається з акту депутата Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області від 05.05.2025, про встановлення факту проживання, [PERSON] , в період з лютого 2023 року по теперешній час , проживає разом зі своєю сім`єю без реєстрації за адресою : [ADDRESS] .(а.с.17) Також факт проживання [PERSON] та її родини без реєстрації за адресою : [ADDRESS] , підтверджують відомості про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб виданих адміністратором відділу «Центр надання адміністративних послуг » апарату Краснокутської селищної ради від 05.05.2025 №655. ( а.с.18) Згідно довідки виконавчого комітету Краснокутської селищної ради від 10.10.2024, [PERSON] був зареєстрований по [ADDRESS] до дня смерті один , тобто до [INFO] . ( а.с. 62) Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Тобто, [PERSON] на момент смерті батька [PERSON] постійно проживала разом з ним за адресою: [ADDRESS] . У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт постійного проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з батьком [PERSON] , до часу його смерті , яка доглядала за хворим батьком та здійснила його поховання разом з матір`ю [PERSON] . Отже, судом достовірно установлено, що спадкоємець [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкодавцем [PERSON] до дня його смерті, яка сталася [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Щодо позовної вимоги про визнання права власності. Відповідно до ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Отже, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі, може бути визнання права. Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (статті 1217 ЦК України). Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу відповідно до вимог ст. 1262 ЦК України право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і збоку матері. Згідно зі ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1268 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (стаття 1296 ЦК України). Як передбачено ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пунктом 4.12, 4.15 розділу 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Матеріали справи свідчать про те, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] та заповіту не залишив. Позивачка [PERSON] є дочкою померлого [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку по [ADDRESS] , який залишився після смерті її батька [PERSON] , померлого [INFO] . Постановою в.о.державного нотаріуса Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області Руденко В.О. від 22.04.2025, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Як роз`яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже враховуючи, що [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, вступила у володіння і розпорядження спадковим майном, не заявила про свою відмову від спадщини, а тому вона вважається такою, що прийняла спадщину, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином , позивачка надала достатньо належних і достовірних доказів на підтвердження позовних вимог і тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Ураховуючи викладене та

Outcome: approved