Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

У листопаді 2025 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що відповідач не виконав зобов`язання за кредитними договорами, в результаті утворилась заборгованість у розмірі 35778,04 грн. З урахуванням викладеного, позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 19.11.2025 справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву, а відтак, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між відповідачем [PERSON] та первісними кредиторами були укладені: Договір позики № 73755432 від 26.08.2024 з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»; Кредитний договір № 00-9927234 від 26.08.2024 з ТОВ «МАКС КРЕДИТ»; Кредитний договір № 701533813 від 17.06.2021 з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Усі договори укладені в електронній формі, шляхом приєднання відповідача до публічних оферт із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам статей 205, 207, 639 ЦК України, статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджується матеріалами справи, а також самим змістом договорів, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду (постанови від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18). За наданими доказами вбачається, що право грошової вимоги за вказаними договорами законно перейшло до позивача на підставі договорів факторингу, а саме: Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021; Договору факторингу № 19032025-МК/ЄАПБ від 19.03.2025; Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, та відповідних реєстрів боржників і актів приймання-передачі, які є невід`ємною частиною зазначених договорів. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора в повному обсязі та на умовах, що існували на момент відступлення. Доказів недійсності договорів факторингу або сплати відповідачем заборгованості первісним кредиторам суду не надано. Всупереч умовам укладених договорів відповідач: не повернув суму основного боргу; не сплатив проценти; допустив прострочення виконання грошових зобов`язань. Згідно зі статтями 525, 526, 530, 610, 612 ЦК України, такі дії є порушенням зобов`язання. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Доказів належного виконання зобов`язань або обставин, що звільняють відповідача від відповідальності (статті 614, 617 ЦК України), суду не подано. Судом перевірено розрахунок заборгованості та встановлено, що позивач не здійснював додаткових нарахувань після переходу права вимоги, а заявлена до стягнення сума підтверджується реєстрами боржників. Загальна сума заборгованості становить 35 778,04 грн., а саме: за договором позики № 73755432 - 16 835,00 грн, за кредитним договором № 00-9927234 - 9 088,04 грн., за кредитним договором № 701533813 - 9 855,00 грн. Підстав для зменшення заявленої суми суд не встановив. Відповідач, у свою чергу, порушила взяті на себе зобов`язання, не повернула отримані кредитні кошти та не сплатила проценти, чим допустила порушення зобов`язання у розумінні статті 610 ЦК України. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається. Відповідач своїм правом на подання доказів не скористалася. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з Відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved