Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

Зміст заявлених вимог. 15 вересня 2025 року до суду надійшла заява [PERSON] , подана його представником адвокатом Красницькою Я.С., в окремому провадженні за участі заінтересованих осіб: Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Марченко Н.А., в якій просили встановити факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем, [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини [INFO] за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . На час відкриття спадщини [PERSON] була зареєстрована і постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . Чоловік [PERSON] [PERSON] помер [INFO] . Через похилий вік [PERSON] часто хворіла та за станом здоров`я не мала можливості самостійно себе обслуговувати, тому догляд за нею здійснювали син [PERSON] та онук заявник [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер і з цього часу заявник [PERSON] постійно став проживати з бабою [PERSON] та здійснювати за нею догляд самостійно, оскільки залишився єдиним близьким родичем. Мати заявника [PERSON] померла [INFO] , рідний брат заявника [PERSON] помер [INFO] . Заявник [PERSON] здійснив поховання баби [PERSON] та продовжив проживати за адресою: [ADDRESS] , сплачував комунальні платежі. [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкування за законом за правом представлення відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України, тому звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Марченко Н.А. із заявою про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом. Приватним нотаріусом Марченко Н.А. була заведена спадкова справа №70/2025 щодо спадщини померлої [INFO] [PERSON] та після перевірки поданих документів надана відмова у вчиненні нотаріальних дій. Постанова приватного нотаріуса мотивована тим, що [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини з пропуском шестимісячного строку установленого законом, а станом на день смерті [PERSON] за даними реєстру територіальної громади була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з померлою не зареєстровано жодної особи, тому вказана обставина перешкоджає достовірному встановленню факту прийняття спадкоємцем [PERSON] спадщини відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, в якій зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлення факту постійного проживання заявника на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем [PERSON] має для заявника [PERSON] юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати своє право на спадщину. Даний факт ніким не оспорюється та не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів. Тому [PERSON] звернувся до суду в окремому провадженні із даною заявою. Рух справи. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 20 вересня 2025 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами окремого провадження у відкритому судовому засіданні, витребувано у: 1) приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Марченко Наталі Анатоліївни належним чином завірену копію спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] ; 2) Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформацію: 2.1) щодо актового запису про реєстрацію/розірвання шлюбу [PERSON] , [INFO] , 2.2) інформацію щодо наявності дітей у [PERSON] , [INFO] , копії актових записів, де вона зазначена матір`ю, 2.3) інформацію щодо наявності дітей у [PERSON] , [INFO] , копії актових записів, де він зазначений батьком. Позиції учасників справи в судовому засіданні. Заявник [PERSON] та його представник адвокат Красницька Я.С. в судовому засіданні 16.10.2025 заяву підтримали в повному обсязі, просили задовольнити з наведених в ній підстав. 05.01.2026 заявник [PERSON] та його представник адвокат Красницька Я.С. в судове засідання не з`явилися, від представника заявника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність. Заінтересована особа приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Марченко Н.А. в судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу у її відсутність, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує та у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Представник заінтересованої особи Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Галченко-Столяр М.В. в судове засідання не з`явилася, через систему «Електронний суд» надіслала заяву, в якій просить розглянути справ у її відсутність та ухвалити рішення враховуючи норми чинного законодавства. Обставини, встановлені судом. [INFO] в м. Кременчук Полтавської області померла [PERSON] , [INFO] , про що 24 жовтня 2023 року Департаментом «Центр надання адміністративних послуг» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області складено відповідний актовий запис №1855 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . За даними Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 31.07.2025 №9264/01-27 згідно Реєстру територіальної громади [PERSON] , [INFO] , значиться знятою з реєстрації місця проживання за адресою [ADDRESS] з 24.10.2023, як така, що померла [INFO] . За відомостями, які надані для формування Реєстру територіальної громади станом на 23.10.2023 разом з померлою інші зареєстровані особи відсутні. Відкрилася спадщина. Спадковим майном є квартира [ADDRESS] , 1/3 частка в праві власності на яку належала особисто спадкодавцю [PERSON] , а 2/3 частки в праві власності на яку належали чоловіку спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. 22 липня 2025 року приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Марченко Н.А. була заведена спадкова справа №70/2025 щодо спадщини померлої [INFO] [PERSON] . Спадкоємцем за законом за правом представлення відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України є внук спадкодавця, заявник [PERSON] , оскільки його батько, син спадкодавця, [PERSON] помер [INFO] , тобто до смерті спадкодавця [PERSON] . Даний факт підтверджується наступними доказами: - свідоцтвом про народження заявника [PERSON] серії [NUMBER] , виданим Автозаводським районним відділом ЗАГС, де його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] ; - витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00052502920 від 19 липня 2025 року, відповідно до якого батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] ; - свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 15 вересня 2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №2156, з якого вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . Мати заявника [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 16 серпня 2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького район Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №2353), брат заявника [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 24 червня 2006 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції, актовий запис №1540). 22 липня 2025 року заявник [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Марченко Н.А. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] , яку він прийняв відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно і на час відкриття спадщини проживав за однією адресою разом із спадкодавцем і протягом строку для прийняття спадщини, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявив про відмову від неї. Приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Марченко Н.А. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, про що видала відповідну постанову, яка мотивована тим, що станом на день смерті [PERSON] за даними реєстру територіальної громади була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з померлою не зареєстровано жодної особи, тому вказана обставина перешкоджає достовірному встановленню факту прийняття спадкоємцем [PERSON] спадщини відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, місце проживання якого було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що з 2000 року проживає за адресою: [ADDRESS] . Коли були дітьми разом із заявником [PERSON] гуляли у дворі, він з батьками проживав у сусідньому 3-му під`їзді на першому поверсі. Приблизно в 2015 році, коли він вже навчався в училищі, [PERSON] разом з батьками та старшим братом переїхав проживати на вулицю Локомотивну. Баба та дід [PERSON] проживали у його під`їзді на другому поверсі. Згодом дід [PERSON] помер, баба [PERSON] залишилася сама. Її часто відвідували та допомагали по господарству син, дядя [PERSON] , батько [PERSON] , та сам [PERSON] . Після смерті дяді [PERSON] , стан здоров`я баби [PERSON] погіршився, тому [PERSON] переїхав до неї проживати, доглядав за нею, оскільки вона погано пересувалася, допомагав по господарству. Перед війною, на початку опалювального періоду, він був у квартирі баби [PERSON] , допомагав запустити опалення, і бачив як [PERSON] кормив бабу. [PERSON] жив з бабою, інших осіб він не бачив. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що дуже добре знав діда та бабу [PERSON] [PERSON] та [PERSON] . Елеонора [PERSON] працювала у дитячому садку, [PERSON] інженером на [PERSON] , мали сина [PERSON] , який вже помер, про інших дітей йому нічого невідомо. У 1999 році його сім`я та [PERSON] та [PERSON] обмінялися квартирами, у них була квартира [ADDRESS] . Все життя прожили в одному будинку, спілкувалися. Останні 4-5 років [PERSON] проживав у квартирі разом з бабою, доглядав за нею, вона погано ходила, постійно допомагав, що підтверджувала у розмовах і сама [PERSON] . Також на підтвердження факту спільного проживання заявник [PERSON] подав суду Договір-замовлення №0000-006026 від 31.10.2023 року, укладений ним з КП "Спеціалізований комбінат ритуальних послуг" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області для поховання баби [PERSON] , подав їх спільні фото, квитанції про оплату комунальних послуг за адресою їх спільного проживання: [ADDRESS] , а також акти про надання медичних послуг [PERSON] від 10 та 11 липня 2018 року. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Заслухавши пояснення заявника та його уповноваженого представника, свідків, дослідивши та оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожна особа, як слідує зі змісту ст.4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження, в тому числі справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 1 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Така правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 10 січня 2019 року у справі №484/747/17. Згідно роз`яснень, що містяться у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п.23 цієї ж постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. За змістом пунктів 3.21, 3.22 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (в редакції чинній на час відкриття спадщини), спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Зважаючи на викладене, суд вважає доведеним, що заявник [PERSON] постійно проживав з бабою [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Встановлення факту проживання зі спадкоємцем на час відкриття спадщини має для заявника юридичне значення, а саме для прийняття ним спадщини. Заінтересованими особами не подано заперечень проти задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, суд не установив інших осіб, які прийняли спадщину [PERSON] , тому суд не вбачає підстав вважати наявність оспорюваних прав (спір про право). З огляду на наведене, суд вважає, що заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved