Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" (далі - АТ "ПУМБ") звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитними договорами. В обґрунтування позову вказано, що між сторонами у справі було укладено договори комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 16.06.2020 № 2001613451701 та від 15.12.2022 № 1010937902 шляхом подання [PERSON] відповідних заяв. Відповідачка взяті на себе зобов`язання за вказаними кредитними договорами належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 04.02.2025 утворилася заборгованість за кредитним договором від 16.06.2020 у загальному розмірі 33 125,37 грн, з яких: 21 040,75 грн - заборгованість за тілом кредиту, 12 084,62 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, а за кредитним договором від 15.12.2022 у загальному розмірі 9 216,79 грн, з яких: 7 493,29 грн - заборгованість за тілом кредиту, 1,39 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 1 722,11 грн - заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості. Посилаючись на те, що відповідачкою було проігноровано письмову вимогу щодо погашення заборгованості за вказаними кредитними договорами, позивач просить стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь заборгованість за цими кредитними договорами у загальному розмірі 42 342,16 грн та понесені у справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області вказаний позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. З наявних у матеріалах справи поштових розписок /а.с. 63, 67, 72, 77/ вбачається, що відповідачка [PERSON] отримала копію ухвали про відкриття провадження у справі та повідомлення про судовий розгляд справи, однак не надала суду відзиву на позов, будь-яких заперечень проти позову, заяв або клопотань. Враховуючи, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що 16.06.2020 між АТ "ПУМБ" та відповідачкою [PERSON] було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 2001613451701 шляхом подання останньою відповідної заяви. За умовами вказаного кредитного договору позичальник [PERSON] отримала кредитну картку з встановленим кредитним лімітом в розмірі 9 700,00 грн на 12 місяців (зі спливом вказаного строку дія кредитного ліміту продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін), зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 47,88 % річних. Вказаний кредитний договір відповідачка підписала власноручно /а.с. 17/. 16.06.2020 відповідачка власноручно також підписала Паспорт споживчого кредиту до зазначеного вище кредитного договору, де вказано основні умови кредитування, строки та порядок повернення кредиту, аналогічні умовам кредитного договору /а.с. 17/. З наявної у матеріалах справи довідки про збільшення кредитного ліміту по договору № 2001613451701 від 16.06.2020 вбачається, що у день видачі кредиту сума кредитного ліміту становила 9 700,00 грн, який в подальшому постійно збільшувався, востаннє 18.03.2021 до 21 700,00 грн /а.с. 35/. Позивачем зобов`язання за кредитним договором від 16.06.2020 виконано в повному обсязі та надано відповідачці кредитні кошти у розмірі 9 700,00 грн. З наданих позивачем розрахунку заборгованості та банківської виписки за рахунком відповідачки вбачається, що остання отримала кредитні кошти за кредитним договором від 16.06.2020 та періодично частково здійснювала повернення кредиту, що також підтверджує наявність кредитних правовідносин між АТ "ПУМБ" та відповідачкою [PERSON] /а.с. 37-38, 40-42/. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 04.02.2025 заборгованість відповідачки за кредитним договором від 16.06.2020 становить у загальному розмірі 33 125,37 грн, з яких: 21 040,75 грн - заборгованість за тілом кредиту, 12 084,62 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом /а.с. 37-38/. 15.12.2022 між АТ "ПУМБ" та відповідачкою [PERSON] було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 1010937902 шляхом подання останньою відповідної заяви. За умовами вказаного кредитного договору позичальник [PERSON] отримала споживчий кредит «Рефінансування» в розмірі 8 011,23 грн на 36 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0,01 % річних, комісією за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1,4 % від суми кредиту, тобто у розмірі 112,16 грн щомісяця. Вказаний кредитний договір відповідачка підписала з використанням ОТР-паролю /а.с. 13-14/. 15.12.2022 відповідачка з використанням ОТР-паролю також підписала Паспорт споживчого кредиту до зазначеного вище кредитного договору, де вказано основні умови кредитування, строки та порядок повернення кредиту, аналогічні умовам кредитного договору /а.с. 16/. Позивачем зобов`язання за кредитним договором від 15.12.2022 виконано в повному обсязі та надано відповідачці кредитні кошти у розмірі 8 011,23 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 15.12.2022 № ТR.61880531.55371.25578 /а.с. 35/. З наданих позивачем розрахунку заборгованості та банківської виписки за рахунком відповідачки вбачається, що остання отримала кредитні кошти за кредитним договором від 15.12.2022 та частково здійснювала повернення кредиту, що також підтверджує наявність кредитних правовідносин між АТ "ПУМБ" та відповідачкою [PERSON] /а.с. 36-37, 39/. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 04.02.2025 заборгованість відповідачки за кредитним договором від 15.12.2022 становить у загальному розмірі 9 216,79 грн, з яких: 7 493,29 грн - заборгованість за тілом кредиту, 1,39 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 1 722,11 грн заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості /а.с. 36-37/. 04 лютого 2025 року позивач АТ "ПУМБ" надіслав на адресу відповідачки письмову вимогу (повідомлення) за вих. № КНО-44.2.2/80 щодо необхідності погашення заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 42 342,16 грн /а.с. 31-32/. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. В статті 3 Закону України Про електрону комерцію зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису. Нормою статті 11 ЗУ Про електронну комерцію передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст. 12 цього Закону передбачено поняття підпис у сфері електронної комерції. Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ст. 640 ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно з ст. 642 ЦК України - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Відповідно до частин 1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи те, що позивачем підтверджено факт укладення відповідачкою [PERSON] із АТ «ПУМБ» кредитних договорів від 16.06.2020 № 2001613451701 та від 15.12.2022 № 1010937902, отримання відповідачкою кредитних коштів за цими кредитними договорами, порядок і розмір нарахування заборгованості за тілом кредиту та за відсотками за користування кредитом, яку нараховано у межах строку кредитування та яку не сплачено боржницею в обумовлені строки, в свою чергу відповідачкою не спростовано розмір використаних кредитних коштів та заявленого позивачем розміру заборгованості за тілом кредиту та за відсотками за користування кредитом, суд дійшов висновку, що позов в цій частині підлягає задоволенню у повному обсязі та вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача АТ "ПУМБ" за кредитним договором від 16.06.2020 заборгованість за тілом кредиту у розмірі 21 040,75 грн та заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 12 084,62 грн, а за кредитним договором від 15.12.2022 заборгованість за тілом кредиту в розмірі 7 493,29 грн та заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 1,39 грн. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором від 15.12.2022 № 1010937902 у вигляді комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1 722,11 грн, суд дійшов такого висновку. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України "Про споживче кредитування", у зв`язку із чим у Законі України "Про захист прав споживачів" текст статті 11 викладено в такій редакції: "Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування". Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" з набуттям чинності Закону України "Про споживче кредитування" залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування", загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України "Про споживче кредитування" передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту та за обслуговування кредитної заборгованості. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України Про споживче кредитування Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту. Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України Про споживче кредитування та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України Про споживче кредитування розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України "Про споживче кредитування" після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України Про споживче кредитування умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України Про споживче кредитування (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України Про споживче кредитування. Такий правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування". Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.08.2022 у справі № 180/1434/20, від 31.08.2022 у справі № 202/5330/19, від 14.09.2022 у справі № 755/11636/21, від 06.11.2023 у справі № 204/224/21, від 21.02.2024 у справі № 344/3078/23, від 17.04.2024 у справі № 754/644/21. Пунктом 5 кредитного договору від 15.12.2022 передбачено сплату комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1,4 %. Згідно з Графіком платежів, вказаним у цьому кредитному договорі, ця комісія складає 112,16 грн щомісяця /а.с. 13/. Відповідно до п. 1 розд. 4, розд. 5 Паспорту споживчого кредиту до кредитного договору від 15.12.2022 щомісячна комісія за обслуговування кредиту складає 1,4 % від суми кредиту, тобто 112,16 грн щомісяця /а.с. 14/. Водночас, із змісту умов вказаних вище кредитного договору від 15.12.2022 Паспорта споживчого кредиту до нього, які підписані відповідачкою, вбачається, що АТ "ПУМБ" не зазначило у них перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредитної заборгованості, які надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. Позивач не зазначив у позові та не надав доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем [PERSON] при укладенні кредитного договору від 15.12.2022. Матеріали справи не містять підтверджень, що при підписанні відповідачкою кредитного договору від 15.12.2022, остання розуміла, ознайомилася та погодилася з умовами Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в редакції, яка на день підписання кредитного договору була розміщена на офіційному сайті банку, в яких наявна інформація про комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Позивачем також не надано доказів того, що позичальник [PERSON] частіше ніж раз на місяць зверталася до банку за інформацією щодо кредиту. Враховуючи вказане вище у сукупності, положення пункту 5 кредитного договору від 15.12.2022, яким передбачено сплату щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості суперечить положенням частини першої та другої статті 11 Закону України Про споживче кредитування, а тому таке положення є нікчемним. Враховуючи вказане вище у сукупності, суд вважає за необхідне відмовити у повному обсязі у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідачки за кредитним договором від 15.12.2022 заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1 722,11 грн. Враховуючи вказане вище у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача АТ "ПУМБ" заборгованість за кредитними договорами від 16.06.2020 № 2001613451701 та від 15.12.2022 № 1010937902 у загальному розмірі 40 620,05 грн. Вирішення судом питання щодо розподілу судових витрат у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Враховуючи те, що позов задоволено частково, а саме на 95,93 %, у справі наявні документи, які підтверджують понесення позивачем судових витрат у справі у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 2 422,40 грн /а.с. 9/,

Outcome: partial