Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

27.08.2025 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Москаленко М.С. звернулася до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості: за Кредитним договором № 300564866 в розмірі 19795,50 грн., з яких: - 5300,00 грн. - сума заборгованості по основному боргу; - 11845,50 грн. - сума заборгованості по процентам; - 2650,00 грн. - неустойка. за Договором позики № 79323866 в розмірі 12892,00 грн., з яких: - 4000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 900,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 0,00 грн. - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування Позикою; - 7992,00 грн. - сума заборгованості за пенею; - 0 грн. - комісія за надання Позики. Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі: 32687,50 грн. Також просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 25.06.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 300564866 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Згідно умов договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 5 300,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. 25.06.2024 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 5 300,00 грн на банківську платіжну картку відповідача - № [NUMBER]. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» належним чином виконало умови договірних зобов`язань. 28 листопада 2018 року між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01. 31.12.2020 укладено додаткову угоду до Договору факторингу № 28/1118-01. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 28/1118-01 укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 300564866 від 25.06.2024 року. 27.02.2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27/0225-1. Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 12 від 27.02.2025 до Договору факторингу №27/0225-1 від 27.02.2025, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором на загальну суму 19 795,50 грн., з яких: 5 300 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 11 845 грн. сума заборгованості по процентам; 2 650 грн. - неустойка. Вказує, що всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ані на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 27.02.2025 року, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. У зв`язку з чим, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором №300564866 складає 19 795,50 грн., з яких: 5 300 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 11 845 грн. сума заборгованості по процентам; 2 650 грн. - неустойка. Крім того, 25.06.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики № 79323866, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, за яким позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника з використанням реквізитів електронного платіжного засобу, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (Проценти) від Суми кредиту та Комісію за надання кредиту. Підписанням цього договору відповідач підтвердив, що він ознайомився з повною інформацією щодо кредитодавця та його послуг, а також погодився, що до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання коштів та банківських металів у кредит, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладання цього договору йому зрозумілі. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до боржників, перелік яких зазначений у відповідних Реєстрах боржників. 28.10.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено додаткову угоду № 42 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року за умовами якої ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до боржників, перелік яких зазначений у Реєстрі боржників № 35, 36. Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 36 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором позики № 79323866. Внаслідок не виконання зобов`язання відповідачем, утворилась заборгованість за договором позики № 79323866 від 25.06.2024 р., яка становить 12 892 грн. та складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 4 000 грн., суми заборгованості за відсотками в розмірі 900 грн. та суми заборгованості за відсотками за понадстрокове користування позикою у розмірі 7 992 грн. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» за договором надання коштів у кредит № 79323866 від 25.06.2024 в сумі 12 892 грн. Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 03.10.2025 було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Також, вирішено витребувати докази у позивача, що стосуються обгрунетування позовних вимог. 08.12.2025 до суду надійшло клопотання представника позивача про витребування у Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» доказів належності банківської картки відповідачу [PERSON] та первинних документів бухгалтерського обліку, що підтверджують факт перерахування грошових коштів позичальнику за договорами надання коштів у кредит. Ухвалою суду від 10.12.2025 по справі задоволено клопотання представника позивача та витребувано у Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» належні докази. 30.12.2025 та 05.01.2026 на виконання ухвали суду від 10.12.2025, до суду від Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» надійшли витребувані документи. У відповідності до ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 25.06.2024 р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 300564866 (а.с. 8-19). Відповідно до п. 2.1 договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної, в сумі кредитного ліміту у розмірі 5 300 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Згідно з п. 7.3 кінцева дата повернення (виплати) кредиту 25.07.2029. Відповідно до п. 8.3 договору на момент укладення цього договору та отримання першого траншу за цим договором Базова процентна ставка складає 1,500 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 547,500 відсотків річних. Договір кредитної лінії № 300564866 від 25.06.2024 року підписано [PERSON] шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором JEJT (а.с. 19). 31.12.2020 року додатковою угодою № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції (а.с. 25-29). 27.02.2025 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу № 27/0225-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон плюс» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до боржників, у тому числі і до відповідача (а.с. 30-31). Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 1 до Договору факторингу № 27/0225-01 від 27.02.2025 р. укладеного між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача у розмірі 19 795,50 грн. (а.с. 33). Згідно з розрахунком заборгованості за договором кредитної лінії № 300564866 від 25.06.2024 року станом на 27.02.2025 року непогашена заборгованість становить 19 795,50 грн. та складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 5 300,00 грн., суми заборгованості за відсотками в розмірі 11 875,50 грн. та неустойки у розмірі 2 650 грн. (а.с. 24). Так, судом встановлено, що вищевказаний договір укладено в електронному вигляді у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» та його було підписано позичальником з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (JEJT) і зазначенням у договорі персональних даних відповідача, а також карткового рахунку для отримання кошів № [NUMBER] . Крім того, 25.06.2024 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] в електронному вигляді було укладено договір позики № 79323866 за умовами якого відповідач отримав позику в розмірі 4 000,00 грн. строком на 30 днів з датою повернення кредиту - 24.07.2024 року із процентною ставкою - 0,75 % на день (фіксована), проценти за понадстрокове користування позикою - 2,70% за день, орієнтовною реальною річною процентною ставкою - 1 186,17%, пеня - 2,7% в день, орієнтовна загальна вартість кредиту - 4 900,00 грн. (а.с. 38-41). Договір позики № 79323866 від 25.06.2024 року було підписано [PERSON] шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором - 10247 (а.с. 40 зворот). Також відповідач підписав додаток № 1 до договору позики № 79323866 від 25.06.2024 року, у якому міститься таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 41 зворот). 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до боржників, перелік яких зазначений у відповідних Реєстрах боржників (а.с. 42-44). 28.10.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено додаткову угоду № 42 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року за умовами якої ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до боржників, перелік яких зазначений у Реєстрі боржників № 35, 36 (а.с. 47). Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 36 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором позики № 79323866 (а.с. 50). Згідно з розрахунком боргу за договором позики № 79323866 від 25.06.2024 р. станом на 28.10.2024 року непогашена заборгованість становить 12 892 грн. та складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 4 000 грн., суми заборгованості за відсотками в розмірі 900 грн. та суми пені у розмірі 7 992 грн. (а.с. 51-52). Так, судом встановлено, що вищевказані надання коштів у кредит укладено в електронному вигляді у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» та його було підписано позичальником з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором за договором позики № 300564866 від 25.06.2024 - JEJT, а за договором надання коштів у позику № 79323866 від 25.06.2024 - 10247 і зазначенням у договорах персональних даних відповідача, а також карткового рахунку для отримання кошів № [NUMBER] та № [NUMBER] . Згідно відповіді АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 30.12.2025 № БТ/Е-22991, на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] , а також № [NUMBER] . Крім того, відповідно до наданої банком інформації вказано номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій та який знаходиться в анкетних даних [PERSON] - [NUMBER] . Згідно виписки про рух коштів по рахунку на платіжну картку № [NUMBER] здійснено зарахування коштів 25.06.2024 в сумі 5 300,00 грн. та на платіжну картку № [NUMBER] - 25.06.2024 в сумі 4 000,00 грн. З наданих доказів вбачається, що під час укладення вищевказаних кредитних договорів (договорів надання коштів у кредит) сторонами було досягнуто згоди з усіх його істотних умов та визначено: валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, строк кредиту, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення таких Договорів, на таких умовах шляхом підписання Договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Таким чином укладені договори є обов`язковими до виконання. Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд керується наступними нормами права. У ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст.639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, які, відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України, суд ураховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномуст.12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Виходячи з вище викладеного, позивачем надано докази укладення 25.06.2024 договору кредитної лінії № 300564866 та отримання [PERSON] коштів саме у сумі 5 300,00 грн., а тому позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу за договором кредитної лінії № 300564866 від 25.06.2024 підлягають до задоволення та стягнення суми боргу з відповідача на користь позивача в розмірі - 5 300,00 грн. Також, позивачем надано докази укладення 25.06.2024 договору позики № 79323866 та отримання [PERSON] коштів саме у сумі 4 000,00 грн., а тому позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу за договором позики № 79323866 від 25.06.2024 підлягають до задоволення та стягнення суми боргу з відповідача на користь позивача в розмірі - 4 000,00 грн. Щодо позовних вимог ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» в частині стягнення відсотків за Договором, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Частиною першої статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення заборгованості за договором кредитної лінії № 300564866 від 25.06.2024, просив, у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками в розмірі 11 845,50 грн. Також, прозивач, пред`являючи вимоги про погашення заборгованості за договором позики № 79323866 від 25.06.2024, просив, у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками в розмірі 900,00 грн. Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позивачем надано суду належні докази на підтвердження своїх позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за вказаними кредитними договорами, а тому вказаний розмір заборгованості за відсотками є обгрунтованим та позов в цій частині підлягає задоволенню. Відповідно до п.1 та 2 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Що стосується вимоги позивача про стягнення неустойки за договором кредитної лінії № 300564866 від 25.06.2024 у розмірі - 2 650,00 гривень та пені за договором позики № 79323866 від 25.06.2024 у розмірі - 7 992,00 грн., то в цій частині позовні вимоги до задоволення не підлягають з огляду на положення ч.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, оскільки штрафні санкції були нараховані під час дії воєнного стану, а договір факторингу не може змінювати чи слугувати підставою для невиконання прямої дії закону. Ухваливши рішення по суті справи суд повинен вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами відповідно до статті 141 ЦПК України, згідно з частиною першою якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних. Позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 129560 від 12.08.2025 (а.с. 1). Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 2 042,18 грн (67,44 %).

Outcome: partial