Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

11 грудня 2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 31043 грн 75 коп. за Договором позики №4884626 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) від 17 серпня 2023 року (далі Договір-1). Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 3028 грн 00 коп. В обґрунтування позову зазначено, що 17 серпня 2023 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (далі ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів») укладено Договір-1, за умовами якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти в розмірі 10000 грн, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки. Строк позики 30 днів з 17 серпня 2023 року по 16 вересня 2023 року. Базова процентна ставка за перший день користування позикою 29,71%, базова процентна ставка 2,5% в день з другого дня користування. Договір-1 укладений в електронній формі. ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» належним чином виконало свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами договору. Всупереч вимогам Договору-1 позичальник [PERSON] не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку з чим має заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» в розмірі 31043 грн 75 коп., яка складається із: суми заборгованості за кредитом - 7500 грн 00 коп.; суми заборгованості по відсоткам - 23543 грн 75 коп. 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними в реєстрі боржників. 22 січня 2025 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у якій роз`яснено учасникам, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу роз`яснено право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Ухвалу про відкриття провадження разом із позовною заявою та додатками до неї було направлено рекомендованим листом з повідомленням на зареєстроване місце проживання відповідача. (а.с.53) 11 листопада 2025 року [PERSON] надав заяву, в якій просив надати йому 30 днів для врегулювання спору. (а.с.48) Станом на 30 грудня 2025 року відзив на позов та заперечення від відповідача до суду не надійшли. Заяв про врегулювання спору також до суду не надходило. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 17 серпня 2023 року між сторонами укладено Договір-1, за умовами якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти в розмірі 10000 грн, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки. Строк позики 30 днів з 17 серпня 2023 року по 16 вересня 2023 року. Базова процентна ставка за перший день користування позикою 29,71%, базова процентна ставка 2,5% в день з другого дня користування. Договір-1 укладений в електронній формі.(а.с.6-9) 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними в реєстрі боржників.(а.с.10-16) Всупереч вимогам Договору-1 позичальник [PERSON] не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку з чим має заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» в розмірі 31043 грн 75 коп., яка складається із: суми заборгованості за кредитом - 7500 грн 00 коп.; суми заборгованості по відсоткам - 23543 грн 75 коп. Отже, ТОВ «ФК «ЄАПБ» наділений правом грошової вимоги до відповідача за Договором-1. Згідно із ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 № 675-VIII (далі Закон №675- VIII) електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закон №675-VIII регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно із ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12 ч. 1 ст. 3 Закон №675-VIII одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи. Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно із ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому. Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Згідно із ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кошти, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи, що відповідачем зобов`язання за Договором-1 не виконуються, суд вважає, що підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача сума заборгованості в розмірі 10000 грн 00 коп. Разом з цим, оскільки позивачем не надано до суду відомості про щоденні нарахування та погашення відсотків, суд вивчивши умови Договору-1, вважає за необхідне навести свій розрахунок відсотків виходячи з умов Договору-1. За умовами Договору-1 сторони погодили у межах строку кредитування 30 днів з 17 серпня 2023 року по 16 вересня 2023 року, що відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти. По закінченню цього строку, відповідач мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором. Таким чином, виходячи з наведених норм, нарахування процентів після закінчення строку дії кредитного договору (16.09.2023) припинилося, а тому вимоги банку про стягнення заборгованості по процентам після 16 вересня 2023 року є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що в межах строку кредитування 30 днів сума процентів складає 10221 грн 00 коп., (10000х29,71%х1 день = 2971 грн) + (10000х2,5%х29 днів = 7250 грн). Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За приписом абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок Верховний Суд зробив у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 4-10цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18). Підстав для відступу від вказаних правових висновків не вбачає також Велика Палата Верховного Суду від 18.01.2022 у справі №910/17048/17. Доказів того, що строки кредитування були продовжені за згодою сторін у встановленому порядку, або що відповідач вчинив дії в особистому кабінеті для продовження кредитування, суду не надано. Водночас, автоматичне продовження строку кредитування шляхом лише продовження користування кредитом, та без ініціативи для цього позичальника, суд не може розцінювати як встановлення сторонами конкретного строку кредитування, а тому слід виходити зі строків кредитування, погоджених сторонами у вказаних вище договорах (30 днів). Тому, оскільки позивач не довів право нараховувати проценти на умовах Договору-1 поза межами строків кредитування, суд вважає, що до стягненню підлягають сума процентів, яка була передбачена умовами Договору-1. Отже, за Договором-1 стягненню підлягає сума заборгованості за тілом кредиту в сумі 10000 грн, заборгованість за процентами в сумі 10221 грн 00 коп., що загалом складає 20221 грн 00 коп. Таким чином, враховуючи вказане вище, та беручи до уваги, що відповідач умови вказаного вище Договору не виконує, відзив на позовну заяву до суду не надав, докази, погашення заборгованості по кредиту до суду не надав, будь-які заперечення проти позовних вимог до суду також не надав, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими частково та підлягають задоволенню частково, а саме в загальному розмірі 20221 грн 00 коп., в іншій частині позовних вимог слід відмовити. ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплачено судовий збір в сумі 3028 грн 00 коп. (платіжна інструкція кредитового переказу коштів №86907 від 15 листопада 2024 року). Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково у розмірі 20221 грн 00 коп., що становить 65,13 відсотка від позовної вимоги 31043 грн 75 коп., тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1972 грн 14 коп., що становить 65,13 відсотка від сплаченого позивачем розміру судового збору - 3028 грн 00 коп.

Outcome: partial