Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] у якому просить суд стягнути з відповідачів у рівних частках на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №ZNN0AU00070027 від 27.03.2006 року, яка становить 270 870,82 грн. та судовий збір. В обґрунтування позову вказує, що 27.03.2006 між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приватбанк», а в подальшому АТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір №ZNN0AU00070027, за яким кредитор надав позичальнику грошові кошти в розмірі 53 136,00 грн. 27.03.2006 між позичальником та банком було укладено договір застави рухомого майна №ZNN0AU00070027, яким було забезпечено виконання кредитного договору №ZNN0AU00070027 від 27.03.2006 предметом обтяження є рухоме майно, автомобіль ЗАЗ-DAEWOO 113110. У зв`язку з порушенням зобов`язань позичальником та з урахуванням внесених коштів заборгованість становить 270870,82 грн. [INFO] позичальник помер, що підтверджується документом про смерть від 14.08.2020 року. На виконання вимог ст. 1281 ЦК України позивачем 23.11.2022 направлена претензія кредитора до нотаріальної контори. 30.06.2023, 07.09.2023 банком додатково направлені претензі кредитора до приватного нотаріуса Мошковського О.С. 28.02.2024 року ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області було витребувано спадкову справу, а 18.12.2024 позивачем було направлено претензію на адреси відповідачів щодо сплати заборгованості за позичальником. В ході розгляду справи представником позивача було подано заяву про зменшення позовних вимог, в якій просили стягнути з відповідачів заборгованість в сумі 233 318, 06 грн. Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В позовній заяві просить розгляд справи проводити без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Будь-яких інших заяв доповнень, уточнень та клопотань на адресу суду не надходило, а тому суд провів судове засідання без участі представника позивача. Відповідачі в судове засідання не з`явилися про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті суду. Будь-яких заяв доповнень, уточнень та клопотань на адресу суду не надходило, а тому суд провів судове засідання без їх участі. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК»,з метою отримання банківських послуг та підписав кредитний договір №ZNN0AU00070027. Згідно з кредитним договором банк надав позичальникові кредитні кошти шляхом перерахування на відкритий у КБ «Приватбанк» у м. Києві поточний рахунок № [NUMBER] ВАТ «Житомир «АВТО» на строк до 26.03.2013 включно, у вигляді неповновлювальної кредитної лінії у розмірі 53 136,00 грн на наступні цілі купівля автомобіля ЗАЗ-DAEWOO 113110, а також у розмірі 12636,00 грн на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7, даного договору ,зі сплатою та користування кредитом відсотків у розмірі 1,25 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Також між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» укладено 27.03.2006 договір застави рухомого майна № ZNN0AU00070027. 13.09.2021 представник АТ КБ «Приватбанк» Кіріченко В.М. звернувся до Коростишівської державної нотаріальної контори за заявою про повідомлення спадкоємців померлого [PERSON] про наявність заборгованості та включити кредиторські вимоги АТ КБ «Приватбанк» в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ. 25.08.2023 представник АТ КБ «Приватбанк» Кіріченко В.М. звернувся до приватного нотаріуса Мошковського О.С. за заявою про надання інформації щодо спадкоємців померлого [PERSON] [PERSON] подала 08 вересня 2020 заяву приватному нотаріусу Коростишівського районного нотаріального округу Мошковському О.С. про прийняття спадщини після померлого [PERSON] та вказала, що крім неї спадкоємцями є діти спадкодавця [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , тобто є спадкоємцем після смерті [PERSON] , як встановлено ході в ході розгляду справи інших спадкоємців не має. В подальшому 28.11.2024 представник АТ КБ «Приватбанк» направив лист-претензію [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] щодо погашення кредитної заборгованості за кредитним договором № ZNN0AU00070027 в розмірі 287 230,74 грн, після смерті [PERSON] . Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 01.04.2025, то квартира [ADDRESS] становить 234 729,67 грн. В ході розгляду справи представником позивача подано заяву про зменшення позовних вимог та долучено розрахунок заборговності, а саме заборгованість в розмірі 233 318,06 грн, яка складається з: 171 275,052 заборгованість за процентами, 3547,06 заборгованість з комісії, 20250,00 заборгованість з пені. Як вбачається з ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України, встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 608 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Частиною першою статті 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Оскільки зі смертю боржника зобов`язання щодо повернення позики входять до складу спадщини, то застосуванню підлягають норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора. За змістом ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Відповідно до положень ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. За змістом наведених вище норм матеріального права, задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину, У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України. Окрім того, у своїй постанові №587/381/15-ц від 04 лютого 2021 року, з урахуванням положень ст. 1281, 1282 ЦК України, Верховний Суд зазначив, що задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Отже, спадкоємці померлого позичальника, який не виконав умови договору позики, прийнявши спадщину, в силу статей 1281, 1282 ЦК України зобов`язані у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора. Борги спадкодавця - це майнові зобов`язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами - кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх. Обов`язок доказувати борги померлого покладається на самого кредитора. Кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов`язаний надати документи, що підтверджують його вимоги. При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року (справа № 306/2000/16-ц. Щодо розміру заборгованості суд зазначає, що відповідно до п. 18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває по теперішній час. Оскільки позивачем у період дії в Україні воєнного стану нараховано до сплати неустойку в розмірі 20250 грн., від сплати якої позичальник звільняється в силу зазначених вище вимог ЦК України, суд робить висновок про відсутність правових підстав для стягнення такої неустойки. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що відповідачі по справі прийняли спадщину після смерті [PERSON] , тому, відповідно до ст. 1218 ЦК України, відповідачі прийняли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, так відповідно до заяви про зменшення позовних вимог, позов підлягає частковому задоволенню в розмірі 213 068, 06 грн, а в частині стягнення пені в ромзірі 20250,00 грн слід відмовити. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача сплачений судовий збір з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 3196,02 грн. Враховуючи викладене вище, на підставі ст. ст. 509, 526, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, і

Outcome: partial