Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

09 червня 2025 року до Корольовського районного суду міста Житомира надійшов позов [PERSON] до територіальної громади міста Житомира в особі Житомирської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.Позовна заява сформована в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) «Електронний суд» та підписана представником позивача адвокатом Могильницькою І. А. Позов обґрунтовано тим, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить таке майно: 1) квартири [ADDRESS] ; 2) частини квартири [ADDRESS] ; 3) 40/100 ідеальних часток квартири [ADDRESS] . Починаючи з 2017 року, [PERSON] постійно проживала у Республіка Польща разом зі спадкодавцем [PERSON] , яка на випадок своєї смерті склала заповіт, відповідно до змісту якого спадкодавець заповіла все своє майно позивачу. [PERSON] померла [INFO] в місті Млава, Республіка Польща. Строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON] сплив 10 березня 2025 року. Позивач змогла звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після матері лише у травні 2025 року, тобто із незначним пропуском строку, встановленого для прийняття спадщини. У травні 2025 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтака В. Я. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 травня 2025 року. Підставою для відмови у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] зазначено пропущення строку для прийняття спадщини. Позивач зазначає, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини стала її хвороба, адже вона є особою з інвалідністю з дитинства. Середній ступінь інвалідності в Республіці Польща їй встановлений 01 червня 2022 року. Довідкою визначено, що [PERSON] потребує постійного лікарського та соціального супроводу. У зв`язку із проведеною трансплантацією нирки [PERSON] не має можливості відлучатись з місця свого проживання та потребує регулярної медичної допомоги. З огляду на необхідність дотримання спеціального режиму лікування позивач в січні-березні 2025 року з об`єктивних причин не мала можливості прибути до нотаріальної контори в Україні чи до консульської установи за кордоном для подання заяви про прийняття спадщини, адже перебувала під лікарським наглядом. На підставі наведеного позивач просить визначити [PERSON] , [INFO] , додатковий строк 2 місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді від 13 червня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у цій справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Крім того, вказаною ухвалою витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтака В. Я. копію спадкової справи, заведену після смерті спадкодавця [PERSON] (а. с. 76). 02 липня 2025 року на виконання ухвали про витребування доказів до суду надійшла належним чином завірена копія спадкової справи № 104/2025 до майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 14 жовтня 2025 року замінено первісного відповідача територіальну громаду міста Житомира в особі Житомирської міської ради, на належного відповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 21 листопада 2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача адвокат Могильницька І. М. у судове засідання не з`явилась, попередньо подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] заявою від 05 січня 2026 року повідомляє, що між ним та [PERSON] досягнуто домовленості щодо питання спадкових прав, а тому він позов визнає, просить визнати поважними причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини.У вказаній заяві відповідач також просить подальший розгляд справи здійснювати за його відсутності. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в справі докази, суд установив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту рішення ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Загальні положення про спадкування визначені главою 84 Цивільного кодексу України (далі по тексту рішення ЦК України). Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі статтями 1233-1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Відповідно до частини першої та другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно з частинами першою-третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Суд установив, що [PERSON] померла [INFO] в місті Млава, Республіка Польща, що підтверджено копією свідоцтва про смерть № [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Млава, Республіка Польща (а. с. 21). Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] підтверджено такими письмовими доказами: -копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , з якого встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , її матір`ю є [PERSON] ; -повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюбу № 00051202317 від 14 травня 2025 року, яким підтверджено, що 16 вересня 1995 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб; -копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] 25 лютого 2003 року розірвали шлюб, прізвище дружини після розірвання шлюбу [PERSON] . Наведене свідчить, що позивач [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON] . Установлено, що спадкодавець [PERSON] за життя склала заповіт, який посвідчений 03 червня 2024 року нотаріусом Александрою Бехти (м. Млава, Республіка Польща). Тож, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: весь свій спадок вона заповідає дочці [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] (а. с. 23-26). З копії витребуваної судом спадкової справи № 104/2025 до майна померлої [PERSON] встановлено, що із заявами про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] звернулись: її дочка [PERSON] ( [INFO] ) та син [PERSON] ( [INFO] ). Постановою приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального Сєтака Віктора Ярославовича № 902/02-31 від 14 травня 2025 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а. с. 64). Крім того, постановою приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального Сєтака Віктора Ярославовича № 1737/02-31 від 03 вересня 2025 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. З матеріалів спадкової справи до майна померлої [PERSON] також встановлено, що до складу її спадкового майна входить: частина квартири [ADDRESS] ; частина квартири [ADDRESS] ; та квартира [ADDRESS] . Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Суд ураховує, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилась [INFO] . Перебіг строку на прийняття спадщини розпочався 11 вересня 2024 року. Останній день строку для прийняття спадщини 11 березня 2025 року. Установлено, що [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] [INFO] . Частинами 1 та 2 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Згідно з частиною першою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Звертаючись до суду з цим позовом, позивач вказує, що причиною пропуску ним строку прийняття спадщини є стан її здоров`я. Медичною довідкою, виданою 28 лютого 2025 року Університетського клінічного центру Варшавського медичного університету Спеціалізована поліклініка Ліндлея (м. Варшава, Республіка Польща), підтверджено, що [PERSON] пройшла контрольне обстеження в Трансплантанційному консультативному відділенні УКЦ ВМУ у Варшаві, стан після трансплантації 07.2022; наступний візит 28 березня 2025 року (а. с. 47). Довідкою Консультативного відділення Трансплантаційної медицини та нефрології від 08 травня 2025 року підтверджено, що [PERSON] має діагноз: Трансплантація нирок, хронічна хвороба нирок, есенціальна (первинна) артеріальна гіпертензія, порушення обміну ліпопротеїдів та інші ліпідемії (а. с. 50). Також установлено, що Повітовою комісією з питань встановлення інвалідності (м. Млава, Республіка Польща) 20 липня 2022 року [PERSON] встановлено середній ступінь інвалідності безтерміново, ступінь інвалідності встановлений з 01 червня 2022 року. [PERSON] має інвалідність з 12 років (а. с. 58). Вирішуючи спір, суд ураховує, що [PERSON] є особою з інвалідністю, їй проведено трансплантацію нирки, внаслідок чого вона потребує регулярного медичного обстеження і контролю. Також суд ураховує, що спадкодавець [PERSON] померла в Республіці Польща, де проживала разом з позивачем, та на випадок своєї смерті залишила заповіт, відповідно до змісту якого все своє майно заповіла дочці [PERSON] . Судом враховано велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємця [PERSON] та місцем знаходження спадкового майна. Крім того, слід урахувати тривалість пропуску позивачем строку для прийняття спадщини майже 2 місяці, що, враховуючи вищеперелічені обставини, є незначним строком пропуску. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. Оцінюючи доводи позивача та надані нею обґрунтування позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання причин пропуску [PERSON] строку для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] поважними. Також суд ураховує, що відповідач [PERSON] позов визнав, а тому визнання поважними причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України). Водночас, відмова у задоволенні позову, за наявності встановлених судом обставин, була б непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном. З наведених мотивів суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved