Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

У вересні 2025 року до суду звернулося ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», товартство, позивач) із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову вказували, що 01 січня 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено електронний договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2767890, за умовами якого позичальнику було надано кредит у розмірі 4500,00 грн. строком на 360 днів, зі сплатою процентів кожні 30 днів, стандартна процента ставка 1,99% в день, яка застосовується протягом всього строку кредиту. Кредит надавався у безготівковій формі шляхом перерахування коштів за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом з метою отримання кредиту. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за договором виконало та надало позичальнику грошові кошти. 10 серпня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу № ККЛУ-10082023, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступає ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», а останній набуває права грошової вимоги до боржників, в тому числі і за договором, укладеним із [PERSON] . Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», ні на рахунки попереднього кредитора ТОВ «Лінеура Україна». У зв`язку з невиконанням позичальником зобов`язань за укладеним з ТОВ «Лінеура Україна» договором, утворилася заборгованість у загальному розмірі 22 549,50 грн., з яких: 4500,00 грн. заборгованість за кредитом та 18 049,50 грн. заборгованість за процентами, які позивач просив стягнути з відповідача на їх користь, а також сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та 8000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Одночасно позивач просив витребувати від АТ КБ «Приватбанк» письмові докази. Ухвалою судді від 13 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, залучено сторін, третю особу, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в межах робочого часу суду. Витребувано від АТ КБ «Приватбанк» письмові докази. 12 листопада 2025 року до суду від позивача надійшло клопотання про витребування доказів від ТОВ «Універсальні платіжні рішення». Ухвалою суду від 12 листопада 2025 року витребувано у ТОВ «Універсальні платіжні рішення» письмові докази. Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Станом на день розгляду справи та ухвалення судом рішення, учасники справи не подавали будь-які заяви, клопотання про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи з викликом учасників справи у судове засідання. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. З огляду на те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступне. 01 січня 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено електронний договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2767890, який було підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором К500. Відповідно до п.п. 1.2. та 1.3. ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту 4500,00 грн. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 10 днів. Відповідно до п. 1.4. стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у п. 1.3 цього Договору. Знижена процента ставка становить 1,99% в день та застосовується у випадках, коли клієнт до 11.01.2022 року включно або протягом 3 календарних днів, що слідує за вказаною датою, сплатить кошти у сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає за стандартною ставкою 75 218,24% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою 36 738,00 грн., за зниженою ставкою 36 738,00 грн. (п. 1.6. договору). Згідно п. 2.1 договору кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом Товариству з метою отримання кредиту. До укладання договору відповідач ознайомився із Паспортом споживчого кредиту, про що свідчить відповідне позначення про його підписання позичальником електронним підписом з одноразовим ідентифікатором К500. Підписавши договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідач взяв на себе зобов`язання повернути одержані кредитні кошти, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Позивач вказав, що ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за договором виконало та надало йому кредит в розмірі 4500,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Однак, останній не виконав зобов`язання щодо повернення коштів у передбачений договором строк сплати процентів за користування тощо. Факт отримання відповідачем грошових коштів у розмірі 4500,00 грн. позивач підтвердив листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 04.03.2024 року, відповідно до якого, 01.01.2022 року о 16:47:03 на платіжну картку відповідача № [NUMBER] були зараховані грошові кошти у розмірі 4500,00 грн. (а.с. 19). Доказів зворотного матеріали справи не містять та такі не були надані відповідачем. Крім того, факт перерахування кредитних коштів в розмірі 3000,00 грн. підтверджується листом АТ КБ «Приватбанк» від 09.12.2025 року, відповідно до якого, на ім`я [PERSON] банком емітовано картку № [NUMBER] , на яку 01.01.2022 року були зараховані грошові кошти у розмірі 4500,00 грн. 10 серпня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу № ККЛУ-10082023, відповідно до умов якого, ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право грошової вимоги до боржників, в тому числі і за договором, укладеним з [PERSON] . Відповідно до Акту приймання-передачі реєстру боржників від 10.08.2023 року до договору факторингу № ККЛУ-10082023 від 10.08.2023 року, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників кількістю 5946, після чого до фактора переходять права вимоги заборгованості до боржників. Згідно Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № ККЛУ-10082023 від 10.08.2023 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором у розмірі 22 549,50 грн., з яких: 4500,00 грн. заборгованість за кредитом та 18 049,50 грн. заборгованість за процентами, яку позивач просив стягнути з відповідача на їх користь. Правовідносини, які виникли між сторонами, крім положень вказаного вище договору, врегульовані нормами ЦК України. Так у ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають на підставі договору або правочину. Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 1 ст. 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом. Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як визначено у ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 610 Цивільного Кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Позивачем доведено перехід до нього права вимоги за кредитним договором № 2767890 від 01.01.2022 року. Таким чином, відповідач несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за вказаними договорами перед новим кредитором ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором. Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені кредитним договором отримані в кредит кошти не повернув. Доказів погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором матеріали справи не містять і учасниками справи суду не надано. Враховуючи, що відповідачем не виконано грошове зобов`язання в строк, передбачений умовами зазначеного вище договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості за кредитом (тілом кредиту) у розмірі 4500,00 грн. - є обґрунтованими. Щодо розміру нарахованих процентів за договором у розмірі 18 045,50 грн., то такі були нараховані по 27.12.2022 року включно, що відображено у розрахунку заборгованості, наданого позивачем, та відповідає умовам кредитного договору та є обґрунтованими, а їх нарахування здійснене в межах погодженого сторонами договору строку кредитування у 360 днів. За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову. Слід стягнути з відповідач на користь позивача заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2767890 від 01.01.2022 року у загальному розмірі 22 549,50 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при подачі позову до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Враховуючи задоволення судом позову, то з відповідача на користь позивача слід стягнути кошти у повернення сплаченого судового збору у зазначеному розмірі. Позивачем заявлено про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. Вирішуючи питання щодо витрат професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги № 0107 від 01.07.2025 року, укладений між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет», копію акту № 327 від 05.09.2025 року про надання послуг правової (правничої) допомоги по боржнику [PERSON] на суму 8000,00 грн., копію детального опису наданих послуг від 05.09.2025 року у кількості використаних годин 6 год. 30 хв. по боржнику [PERSON] , копію ордеру адвоката Усенка М.І. Верховний Суд у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial