Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

Позивач звернувся до Чернівецького районного суду міста Чернівців із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та встановлення факту самостійного утримання та виховання дітей. Посилався на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі, який між ними зареєстровано 12.01.2010 року у якому у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказував, що спочатку їхнє сімейне життя складалося добре, але з часом стосунки між ними поступово погіршувались. Як з`ясувалось у них різні погляди на життя та відсутнє взаєморозуміння. Вони намагалися врятувати сім`ю, але їх зусилля були без результативними. Він зрозумів, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного і врешті-решт він прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Крім того, відповідачка почала часто їздити за кордон та згодом повідомила йому, що створила там нову сім`ю, це і стало підставою у остаточного припинення їхніх відносин як подружжя. Починаючи з весни 2023 року вони разом не проживають, спільного господарства ми не ведуть та спільним побутом не пов`язані. Також вказував, що спору у них з приводу місця проживання дітей, їх виховання та утримання немає. Вони досягли згоди з цього питання шляхом укладення нотаріального договору. Діти залишилися проживати разом з батьком та повністю перебувають на його утриманні. На підставі викладеного, враховуючи нову редакцію позовних вимог просив розірвати шлюб між ними. Неповнолітніх дітей після розірвання шлюбу залишити проживати з батьком. У судове засідання позивач не з`явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява у якій просила розглянути справу без її участі. Позов визнала в повному обсязі та не заперечувала, щодо позовних вимог. Представник третьої особи в судове засідання не прибув. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 12.01.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №13, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . У шлюбі у сторін народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відповідно до копій свідоцтв про народження. Як було встановлено в ході розгляду справи, спільне життя сторін на склалось через різні погляди на сімейне життя. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено. Таким чином, суд вважає, що збереження їх сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Щодо вирішення питання про залишення дітей проживати разом із батьком, суд зазначає наступне. Верховний Суд у складі колегії суддів третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2020 року у справі №200/952/18, зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно із вимогою про розірвання шлюбу. Відповідно до нотаріально посвідченого, приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Новосельською І.Л., договору між батьками про визначення місця проживання дітей, вони дійшли згоди, що спільні діти будуть проживати разом з батьком та перебуватимуть на його самостійному вихованні та утриманні. Також у позовній заяві [PERSON] зазначив, що спору у сторін стосовно того з ким із батьків будуть проживати діти, відсутній, а тому просив залишити дітей після розірвання шлюбу проживати разом із батьком на його самостійному вихованні та утриманні. Письмовими поясненнями [PERSON] та [PERSON] також підтверджується, що вихованням дітей займається батько. Також дана обставина підтверджується довідкою лікаря педіатра та характеристикою з навчального закладу та довідкою з закладу дошкільної освіти. Отже факт проживання дітей з батьком та здійснення ним самостійного виховання дітей підтверджується належними доказами. Також судом приймається до уваги і визнання відповідачкою позовних вимог, що підтверджує факт самостійного виховання та утримання батьком дітей. Виходячи з того, що із змісту заяв по суті наданих як позивачем так і відповідачкою жодного сумніву щодо відсутності спору з приводу того з ким із батьків будуть проживати діти, у суду не виникає, обидві сторони справи згідні з тим, що [PERSON] та [PERSON] після розірвання шлюбу залишаються й надалі проживати разом із батьком та перебуватимуть на його утриманні та вихованні, суд вважає, що дане питання можливо вирішити одночасно із вимогою про розірвання шлюбу.

Outcome: approved