Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

ПАТ "Страхова компанія "УСГ" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу). Позовна заява мотивована тим, що 23 березня 2016 року між ПАТ «Страхова компанія «УСГ» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений полісом № [NUMBER] , що, за умовами якого застраховано цивільно-правову відповідальність водія при експлуатації транспортного засобу «Chery Tiggo 2.0» державний номерний знак « [NUMBER] ». Ліміт відповідальності за даним полісом страхування за шкоду, заподіяну майну 100 000,00 грн., за шкоду заподіяну життю/здоров`ю 200 000,00 грн., та франшиза 500 грн. 10.08.2016 року близько 19 год. 00 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Chery Tiggo 2.0», державний номерний знак « [NUMBER] » рухаючись по вулиці Свято-Миколаївська в с. Бзів, Баришівського району, Київської області, яка являється другорядною дорогою по відношенню до вул. Сонячна в напрямку до перехрестя вул. Сонячна та вул.. Свято-Миколаївська в с. Бзів, виїжджаючи на перехрестя, у порушення п.16.11 Правил дорожнього руху, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не надавши переваги в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі, виїхав на перехрестя та допустив зіткнення з автомобілем «Daewoo Lanos», державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , який рухався поголовній автодорозі по вул.. Сонячна в с. Бзів, Баришівського району, Київської області. В наслідок вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Daewoo Lanos», державний номерний знак « [NUMBER] » [PERSON] отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, а пасажир [PERSON] , отримала тяжкі тілесні ушкодження. Відповідно до Вироку Баришівського районного суду Київської області від 12.07.2022 року, Відповідача було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та притягнуто до кримінальної відповідальності. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування потерпілому в розмірі 34 459,25 (тридцять чотири тисячі чотириста п`ятдесят дев`ять) грн. 25 коп., тому у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача 50% здійснених виплат, оскільки відповідач [PERSON] не має пільг щодо застосування коефіцієнту 50% для розрахунку розміру страхового платежу по страховому полісу №АІ/9632716 від 23.03.2016. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити повністю. Відповідач, будучи належним чином сповіщеним про розгляд справи в судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав, зустрічний позов до суду не пред`явив. Враховуючи думку позивача, який не заперечив, щодо заочного розгляду справи, суд вважає за доцільне провести заочний розгляд справи. За таких обставин, суд вважає можливим постановити рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 березня 2016 року між ПАТ «Страхова компанія «УСГ» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений полісом № АІ-9632716. Строк дії договору з 25.03.2016 по 24.03.2017 року. Згідно п.9 Полісу, при оплаті був застосований коефіцієнт 50% для розрахунку розміру страхового платежу. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як власника транспортного засобу «Chery Tiggo 2.0», державний номерний знак « [NUMBER] » на момент ДТП була застрахована у ПАТ "Страхова компанія "УСГ" що підтверджується полісом №АІ/9632716 від 23.03.2016. Відомостей про наявність у [PERSON] , який на момент ДТП керував застрахованим ТЗ, пільг для застосування коефіцієнту 50% для розрахунку розміру страхового платежу, матеріали справи не містять. Відповідно до Вироку Баришівського районного суду Київської області від 12.07.2022 року, Відповідача було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та притягнуто до кримінальної відповідальності. Вирок на час розгляду справи набрав чинності. Так, під час постановлення вироку судом встановлено, що 10.08.2016 року близько 19 год. 00 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Chery Tiggo 2.0», державний номерний знак « [NUMBER] » рухаючись по вулиці Свято-Миколаївська в с. Бзів, Баришівського району, Київської області, яка являється другорядною дорогою по відношенню до вул. Сонячна в напрямку до перехрестя вул. Сонячна та вул.. Свято-Миколаївська в с. Бзів, виїжджаючи на перехрестя, у порушення п.16.11 Правил дорожнього руху, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не надавши переваги в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі, виїхав на перехрестя та допустив зіткнення з автомобілем «Daewoo Lanos», державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , який рухався поголовній автодорозі по вул.. Сонячна в с. Бзів, Баришівського району, Київської області. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Daewoo Lanos», державний номерний знак « [NUMBER] » [PERSON] отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, а пасажир [PERSON] , отримала тяжкі тілесні ушкодження. Відповідно до Вироку Баришівського районного суду Київської області від 12.07.2022 року, Відповідача було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та притягнуто до кримінальної відповідальності. Враховуючи те, що автомобіль «Chery Tiggo 2.0», державний номерний знак « [NUMBER] », яким керував відповідач на момент ДТП, був забезпеченим у позивача транспортним засобом за полісом страхування №АІ-9632716 від 23.03.2016 року, за яки було сплачено страховий платіж менший на 50 %, з урахуванням пільгової категорії страхувальника (пенсіонер), як передбачено п.13.2 ст. 13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Дана пільга застосовується за умови керування транспортним засобом безпосередньо пільговиком, а на момент ДТП забезпеченим транспортним засобом керувала особа на яку не поширюється вказана пільга, то позивач прийняв на себе майнову відповідальність за протиправні дії відповідача і здійснив виплату страхового відшкодування за шкоду здоров`ю третіх осіб, а саме [PERSON] у загальному розмірі 34459,25 грн. Розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню з відповідача розрахований за формулою: 34 459,25 грн. (розмір матеріального збитку)/2=17229,63 грн. 16.07.2019 та 27.02.2023 [PERSON] звернулася до ПАТ "Страхова компанія "УСГ" із заявами про виплату страхового відшкодування (а.с. 12, 15). Між ПАТ «СК «УСГ» та [PERSON] було укладено протокол-узгодження про розмір страхового відшкодування від 30.03.2023, згідно якої розмір страхового відшкодування, розрахований в порядку Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ-9632716» становить: 34 459 грн. 25 коп.. 30.03.2023 року ПАТ «СК «УСГ» складений розрахунок суми страхового відшкодування, відповідно до якого розмір страхової виплати становить 34 459 гривні 25 копійок (а.с.116). На підставі страхового акту №ДКЦВ - 18208 від 30.03.2023 року Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 34 459 (тридцять чотири тисячі чотириста п`ятдесят дев`ять) грн. 25 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №4271 від 31.03.2023 року. 17 квітня 2023 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію №47874 з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування. Однак останній залишив її без задоволення. 26 жовтня 2023 року позивачем на адресу відповідача було направлено досудове попередження №49537 з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування. Однак останній залишив її без задоволення. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування», ст. 993 ЦК України, (в редакції на час виникнення правовідносин) до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Особливості страхування цивільно-правової відповідальності окремих категорій громадян України визначаються статтею 13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на момент виникнення правовідносин), яка визначає, що: 13.1. Учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. 13.2. Розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Аналіз наведених норм закону свідчить про те, що у Страховика, який відшкодував шкоду, завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди іншою особою, в порядку та в межах визначених законом, виникає право зворотної вимоги до винної особи у встановлених законом випадках. Згідно вироку Баришівського районного суду Київської області від 12.07.2022 року, Відповідача було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та притягнуто до кримінальної відповідальності. Надані позивачем докази свідчать про обґрунтованість розрахунку розміру завданих збитків та правомірність їх виплати, оскільки такі розрахунки узгоджуються із обставинами дорожньо-транспортної пригоди, характером механічних пошкоджень, не заперечувались відповідачем, а виплата проведена Страховиком в силу договірних зобов`язань визначених полісом та Законом. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю, оскільки Страховик виплатив відшкодування за шкоду завдану іншою особою у розмірі та в порядку визначеному законом, та в силу закону у нього виникло право зворотної вимоги до відповідача 50% здійснених виплат, оскільки відповідач [PERSON] не має пільг щодо застосування коефіцієнту 50% для розрахунку розміру страхового платежу по страховому полісу №АІ/9632716 від 23.03.2016. Ухвалюючи рішення, суд враховує, що при такому вирішенні спору буде дотримано справедливий баланс інтересів як позивача, який виконав покладений на нього обов`язок щодо відшкодування шкоди іншій особі завданої винною особою та має право зворотної вимоги, так і відповідача, який не звільняється від відповідальності за завдану ним шкоду, з причини порушення Правил дорожнього руху при керуванні транспортним засобом. Відповідно до частини першої, пункту першого частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору суд покладає на відповідача, оскільки його сплачено у визначеному законом розмірі та заявлений цивільний позов задоволений повністю.

Outcome: approved