Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

04.09.1998 [PERSON] та [PERSON] , як подружжя, набули право власності на квартиру [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.09.1998, що підтверджується його копією. 22.10.2020 між [PERSON] , її чоловіком [PERSON] , як подружжям, як Відчужувачами, з одного боку, та [PERSON] , як Набувачем, з іншого боку, було укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Якубою Юрієм Антоновичем за реєстровим №1488, що підтверджується його копією. Відповідно до умов п.1 та п.9 Договору, подружжя [PERSON] передає після своєї смерті у власність [PERSON] належну їм на праві власності квартиру [ADDRESS] , а відповідач зобов`язався забезпечувати щотижневе прибирання їх квартири та закуповувати для них продукти харчування щотижня; сплачувати всі комунальні послуги та квартплату щомісяця; забезпечувати кожного з них медикаментами, лікарськими засобами згідно з рекомендаціями лікаря, незалежно від вартості таких медикаментів та лікарських засобів; здійснювати догляд за ними особисто, або, в разі втрати ними зору, або інших фізіологічних здібностей, які унеможливлюють самостійне пересування по житловому приміщенню, зобов`язався укласти договір про надання послуг з людиною, яка б постійно знаходилася разом із ними та надавала їм допомогу із забезпечення всіх фізіологічних потреб; без права передачі своїх зобов`язань за цим договором на постійній основі спеціалізованим установам; після їх смерті поховати їх на цвинтарі за слов`янським звичаєм (у землі) без залучення служителей церкви, без застосування церковних традицій, проведення кремації забороняється. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджено копією свідоцтва про смерть. У абзаці 2 п.1 Договору сторони домовились, що в разі смерті одного з Відчужувачів спадщина переходить до іншого Відчужувача, в разі смерті другого з Відчужувачів, його майно переходить до Набувача. Тобто, у цій справі після смерті [PERSON] належна йому частка у квартирі [ADDRESS] переходить до позивача [PERSON] , як іншого Відчужувача. Відповідно до пункту 19 Спадкового договору його може бути розірвано судом на вимогу Відчужувачів (одного з Відчужувачів) у разі невиконання Набувачем його обов`язків, які визначені у п.9 Договору. З копій медичних документів [PERSON] (виписок з медичних карт, консультативних висновків) судом встановлено, що вона хворіє віковою макулодистрофією (ексудативна форма), артифакією обох очей, катаракта, а також іншими захворюваннями, які зазначені у довідці ЛКК №60 від 06.08.2025, та потребує постійного медикаментозного лікування. З даних банківських виписок по картках [PERSON] та померлого [PERSON] судом встановлено, що саме з їх банківських рахунків здійснювалась оплата комунальних послуг та купівля продуктів харчування. З наданих відповідачем дублікатів квитанцій (зберігаються в електронній справі) судом встановлено, що [PERSON] 14.01.2023, 28.06.2024, 22.04.2025 здійснив поповнення мобільного рахунку [PERSON] на загальну суму 250,00 грн.; 07.05.2023, 20.01.2024 оплатив послуги інтернету [PERSON] на загальну суму 525,00 грн., а також 25.05.2024 замовив ритуальні послуги по похованню [PERSON] на загальну суму 15 730,00 грн. Інші надані відповідачем документи, а саме: фіскальні чеки на побутову техніку, банківські договори на відкриття кредитної лінії, квитанції щодо перерахунку грошових коштів різним фізичним особам суд до уваги не приймає, оскільки з них неможливо встановити а ні покупця побутової техніки, а ні призначення платежу по переказам фізичним особам, як неможливо і встановити, яке відношення усі ці документи мають до виконання обов`язків [PERSON] перед відчужувачами за спадковим договором. Щодо замовлення ритуальних послуг [PERSON] на суму 15 730,00 грн суд зазначає, що з пояснень сторін, показань свідків, судом встановлено, що грошові кошти на поховання [PERSON] надала [PERSON] [PERSON] . Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до статті 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Відчужувачем у спадковому договорі може бути подружжя, один із подружжя або інша особа. Набувачем у спадковому договорі може бути фізична або юридична особа. (ст. 1303 ЦК України). Статтею 1305 ЦК України передбачено, що набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття. Особливості спадкового договору з участю подружжя визначені у ст. 1306 ЦК України. Так, предметом спадкового договору може бути майно, яке належить подружжю на праві спільної сумісної власності, а також майно, яке є особистою власністю будь-кого з подружжя. Спадковим договором може бути встановлено, що в разі смерті одного з подружжя спадщина переходить до другого, а в разі смерті другого з подружжя його майно переходить до набувача за договором. Згідно зі статтею 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. За змістом цього правила інші особи, у тому числі спадкоємці відчужувача, не можуть пред`являти вимоги про розірвання спадкового договору. Вирішуючи даний спір, суд, врахувавши наведені вище норми матеріального права та обставини справи, належним чином дослідивши та давши оцінку поданим сторонами доказам, дійшов висновку про те, що [PERSON] умови спадкового договору з жовтня 2022 року належним чином не виконував, а саме не забезпечував щотижневе прибирання квартири відчужувачів, не закуповував для них продукти харчування щотижня; не сплачував всі комунальні послуги та квартплату щомісяця; не забезпечував кожного з них медикаментами, лікарськими засобами згідно з рекомендаціями лікаря, незалежно від вартості таких медикаментів та лікарських засобів; не здійснював догляд за ними особисто та не уклав договір про надання послуг з людиною, яка б постійно знаходилася разом із позивачем та надавала їй допомогу із забезпечення всіх фізіологічних потреб. Належних та достатніх доказів виконання спадкового договору [PERSON] не надав, що є його процесуальним обов`язком (статті 12, 81 ЦПК України), а надані ним докази підтверджують лише сплату послуг мобільного зв`язку та інтернету, що вочевидь не є належним виконанням його договірних зобов`язань. У той же час суд зазначає, що спірний договір є виконаним в частині відчужувача [PERSON] , оскільки останній на момент звернення до суду [PERSON] помер і за життя його не оспорював, у зв`язку із чим заявлені позивачкою вимоги про розірвання спадкового договору подружжя підлягають задоволенню лише в частині домовленості [PERSON] та [PERSON] . Вказаний висновок суду відповідає правовій позиції, яка викладена у Постанові КЦС ВС від 25.03.2019 у справі № 667/10947/14-ц (№ в ЄДРСР 80751471). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією, а відтак, виходячи з розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн. Приписами ч. 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивачем у позові зроблена заява про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу. У зв`язку з чим суд вважає за необхідне встановити позивачу строк у п`ять днів після ухвалення рішення суду для подання суду доказів на підтвердження витрат, які вона сплатила у зв`язку з розглядом справи. Для вирішення питання про розподіл судових витрат призначити судове засідання, у відповідності до п.5 ч.7 ст.265 ЦПК України.

Outcome: partial