Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19 грудня 2021 року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №883348615 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Згідно умов кредитного договору, первісний кредитор виконав свої обов`язки, перерахував відповідачу шляхом ініціювання через банк провайдер грошові кошти в розмірі 11900,00 грн 19.12.2021 на банківську картку № [NUMBER] , яку відповідач вказав у заявці при укладенні кредитного договору. 28 листопада 2018 року між первісним кредитором та ТзОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01. У подальшому до договору факторингу укладалися додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу 1. Первісний кредитор та ТзОВ «Таліон Плюс» на виконання договору факторингу 1 підписали реєстр прав вимоги №175 від 05.05.2022, за яким від первісного кредитора ТзОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги. 23 лютого 2024 року між ТзОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №23/0224-01. ТзОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» на виконання договору факторингу 2 підписали реєстр прав вимоги №1 від 23.02.2024 до договору факторингу №2, за яким від ТзОВ «Таліон Плюс» до ТзОВ «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному в реєстрі прав вимоги. 29 травня 2025 року між ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено договір факторингу №29/05/25-Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників №б/н від 29.05.2025 за договором факторингу 3 від ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 24366,59 грн. ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором. У період перебування права вимоги у ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зі сторони відповідача не здійснювалося погашення заборгованості за кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за кредитним договором. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором становить 24366,59 грн, яка складається із: 11899,40 грн заборгованість по тілу кредиту, 12467,19 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. На підставі викладеного вище, представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «ФК «Ейс» заборгованість за кредитним договором №883348615 від 19.12.2021 у розмірі 24366,59 грн, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. Ухвалою суду від 30 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Витребувано АТ «Універсал Банк» інформацію щодо підтвердження факту належності банківської картки [PERSON] та інформацію про рух коштів по банківській картці. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачка повідомлялася про розгляд справи шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця її проживання, згідно відмітки АТ «Укрпошти» «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, ненадходження від відповідачки відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У заявці на отримання грошових коштів в кредит від 19.12.2021 зазначені персональні дані відповідача [PERSON] , а також номер картки. 19 грудня 2021 року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №883348615. За цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 11900,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» Відповідно до умов договору, кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 11900,00 гривень, який має бути повернутий до 18.01.2022. Відповідно до п.1.7 договору, кредитна лінія надається строком 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (дисконтний період), а саме до 18.01.2022. На період строку, визначеного в п.1.7 договору (дисконтний період) нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 664,30 процентів річних, що становить 1,82 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним. Якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовується з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 766,50 процентів річних, що становить 2,10 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. З наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 1087, 70 процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором [PERSON] . В паспорті споживчого кредиту відображені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інша додаткова інформація. Платіжне доручення від 19.12.2021 вказує на те, що 19.12.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було здійснено переказ коштів згідно договору №883348615 від 19.12.2021 [PERSON] в сумі 11900,00 грн, для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] . Згідно інформації АТ «Універсал Банк», на ім`я [PERSON] банком було емітовано картку № [NUMBER] . На картковий рахунок № [NUMBER] у період з 19.12.2021 по 24.12.2021 було зарахування коштів у сумі 11900,00 грн. Також АТ «Універсал Банк» надано інформацію про рух коштів по картці [PERSON] , з якої слідує, що 19.12.2021 було зарахування на картковий рахунок в сумі 11900,00 грн 28 листопада 2018 між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТзОВ «Таліон плюс» (фактор) було укладено договір факторингу №28/1118-01. Відповідно до п. 2.1 укладеного договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором. Згідно п.п. 1.3. договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Відтак, договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 встановлено, що предметом відступлення за ним є в тому числі вимоги, які виникнуть у клієнта в майбутньому (майбутня вимога), при цьому перелік кредитних договорів, за якими здійснюється відступлення, наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. Такі додатки до договору є невід`ємною частиною договору факторингу. Відповідно до пункту 8.2 договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 строк дії договору закінчується 28 листопада 2019 року. 28.11.2019 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду №19 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому всі інші умови договору залишились без змін. Додатковою угодою №26 від 31.12.2020 строк дії договору № 28/1118-01 продовжено до 31.12.2021 та договір факторингу від 28.11.2018 викладено в новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та №28/1118-01. Відповідно до п. 2.1 договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором. Пунктом 4.1 договору передбачено, що підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі за відповідним реєстром прав вимоги. Додатковою угодою №27 від 31.12.2021 строк дії договору № 28/1118-01 продовжено до 31.12.2022. Додатковою угодою № 31 від 31.12.2022 строк дії договору № 28/1118-01 продовжено до 31.12.2023. Додатковою угодою № 32 від 31.12.2023 строк дії договору № 28/1118-01 продовжено до 31.12.2024. Відповідно до реєстру прав вимоги №175 від 05.06.2022 ТзОВ «Таліон Плюс» набуло право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором від 19.12.2021 №883348615. Заборгованість по основному боргу становить 11899,40 грн, заборгованість по відсотках 11379,55 грн, загальна заборгованість 23278,95 грн. Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до кредитного договору №883348615, заборгованість [PERSON] , станом на 05.05.2022 становить: тіло кредиту 11899,40 грн, нараховані проценти 11379,55 грн. 23 лютого 2024 між ТзОВ «Таліон Плюс» (клієнт) та ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (фактор) укладено договір факторингу №23/0224-01. Згідно п.2.1 цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Пунктом 4.1 договору передбачено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Відповідно до реєстру прав вимоги №1 від 23.02.2024 ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором від 19.12.2021 №883348615. Заборгованість по основному боргу становить 11899,40 грн, заборгованість по відсотках 12467,19 грн, загальна заборгованість 24366,59 грн. Згідно розрахунку заборгованості ТзОВ «Таліон Плюс» до кредитного договору №883348615, заборгованість [PERSON] станом на 23.02.2024 становить: тіло кредиту 11899,40 грн, нараховані проценти 12467,19 грн. 29 травня 2025 року ТзОВ «Фінансова компанія «Ейс» (фактор) та ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (клієнт) укладено договір факторингу №29/05/25-Е. За цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти за прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Пунктом 1.2 договору визначено, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до акту прийому передачі реєстру боржників за договором факторингу №29/05/25-Е від 29.05.2025 та реєстру боржників до договору факторингу №29/05/25-Е від 29.05.2025, ТОВ «ФК «Ейс» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 24366,59 грн, з яких: 11899,40 грн прострочене тіло кредиту; 12467,19 грн прострочені відсотки. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною 2 ст.1054 ЦК України, встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст.81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, якщо відповідач заперечує проти позову, то саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами. Проте, відповідачкою не надано суду доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань та спростування суми заборгованості перед позивачем та позовних вимог взагалі. Як встановлено з матеріалів справи, згідно умов договору, кредитна лінія надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання кредиту позичальником (дисконтний період), а саме до 18.01.2022 р. Сторони погодили, що встановлений в п. 1.7. договору строк дисконтного періоду та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів. Кількість продовжень дисконтного періоду, не обмежена. Факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду блокує можливість отримання позичальником нових траншів за договором та є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії Кредитної лінії (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах: зобов?язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов?язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду. Таким чином, оскільки, в матеріалах справи міститься договір кредитної лінії, який підписано [PERSON] одноразовим ідентифікатором, тобто погоджено умови отримання кредитних коштів та відповідальність за порушення погоджених умов, підтверджено отримання відповідачкою кредитних коштів, а також міститься розрахунок заборгованості в межах строку кредитування, який не спростований відповідачкою, відсутність доказів повернення отриманого кредиту, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором №883348615 від 19.12.2021 в сумі 24366,59 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту 11899,40 грн та заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 12467,19 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, тому судові витрати, які понесені позивачем і документально підтверджені, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам, а тому суд стягує з відповідачки на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. Крім того, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надав договір про надання правничої допомоги від 29.05.2025 №29/05/25-01, укладений між Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та ТОВ «ФК «Ейс»; додаткову угоду від 30.05.2025 №25770710896 до Договору про надання правничої допомоги від 29.05.2025 №29/05/25-01; акт прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги від 29.05.2025 №29/05/25-01, з якого слідує, що послуги надано на суму 7000,00 грн; протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги №29/05/25-01 від 29.05.2025, свідоцтво адвоката; довіреність. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Враховуючи, що позов задоволено частково, представник позивача підтвердив надані адвокатські послуги належними засобами доказування, а також не подання відповідачем клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу пропорційно задоволеним вимогам, а тому суд стягує з відповідачки на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.

Outcome: approved