Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» звернулось із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 23.08.2016 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір №С02.184.72774. За умовами договору ПАТ «Ідея Банк» надало відповідачу можливість користуватись кредитними коштами в сумі 10000 грн., в межах кредитного ліміту. 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» укладений договір факторингу №16/11-23, відповідно до якого до останнього перейшло право вимоги за спірним кредитним договором. 29.12.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» укладений договір факторингу №29/12-23, за яким позивач набув право вимоги за кредитним договором № С02.184.72774. Відповідач своїх зобов`язань за спірним договором належним чином не виконала. Станом на момент подачі позову заборгованість відповідача за кредитним договором становить 20573,17 грн. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути їх в судовому порядку. Позивач вважав можливим також застосування до виниклих правовідносин ст. 625 ЦК України в частині нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох відсотків річних як особливої міри відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання (1547,22 грн. - 3% відсотка річних; 4203,26 грн. - інфляційні втрати). Окрім задоволення позовних вимог позивач просив присудити на свою користь судовий збір та витрати на правничу допомогу. Ухвалою судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 17.07.2025 року відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу запропоновано подати відзив на позов. Судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 1 ст. 274 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. В позовній заяві міститься клопотання представника позивача про розгляд справи у його відсутність, щодо заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення не заперечував. Відповідач про дату, місце та час судового засідання повідомлявся належним чином, згідно ст. 128 ЦПК України, відзив на позов до суду не надав. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено що 23.08.2016 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір № С02.184.72774. Згідно з п.2 Угоди банк відкриває Клієнту поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, та випускає Клієнту платіжну картку. Пунктом З Угоди визначено, що Банк надає кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку на наступних умовах: - максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн.; - ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 10000 грн.; - процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48.00% річних; - розмір обов`язкового мінімального платежу (ОМП) встановлюється згідно з тарифами Банку - дата сплати (ОМП) за попередній розрахунковий період: до останнього операційного дня останнім днем попереднього розрахункового періоду, і закінчується на 30 день з моменту закінчення попереднього розрахункового періоду. У пункті 4 Угоди сторонами погоджено, що повернення заборгованості та сплата відсотків за користування кредитною лінією та/або інших платежів за Угодою та ДКБО, здійснюватимуться згідно умов ДКБО, Типового графіку та Розрахунку сукупної вартості кредиту, а також Тарифів які розміщені на сайті Банку за адресою www.ideabank.ua. Підписанням Угоди Клієнт підтвердив, що він ознайомлений з Типовим графіком та розрахунком сукупної вартості кредиту. Крім того, Клієнт в день укладення Угоди особисто підписав довідку-повідомлення про ознайомлення з детальним розписом сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки. В пункті 7 Угоди Сторони погодили, що ця Угода є укладеною з дня підписання Сторонами та діє протягом строку кредитування, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами свої зобов`язань за Угодою. Таким чином, Банк свої зобов`язання перед Клієнтом за Угодою та ДКБО виконав у повному обсязі, відкривши поточний рахунок у валюті гривня та надавши Клієнту можливість користуватись кредитними коштами в сумі 10000,00 грн. в межах кредитного ліміту, визначеного Угодою. Клієнт здійснював користування грошовими коштами кредитного ліміту, що відображено у виписці з його рахунку. Однак, свої зобов`язання за Угодою щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією Відповідач не виконує. Останній платіж здійснено 19/07/2019 року. Внаслідок чого у Позичальника сформувалась заборгованість перед Банком 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» укладений договір факторингу №16/11-23, відповідно до якого до останнього перейшло право вимоги за спірним кредитним договором. 29.12.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» укладений договір факторингу №29/12-23, за яким позивач набув право вимоги за кредитним договором № С02.184.72774. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору станом на момент подачі позову заборгованість за спірним кредитним договором становить 20573,17 грн. та складається з: - заборгованість за основним боргом в сумі 8045,73 грн; - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 12527,44 грн. Так, за статтями 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком. Розрахунок відповідачем не спростований. Враховуючи, що згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має бути виконане відповідачем належним чином відповідно до договору та актів цивільного законодавства, заборгованість по кредитному зобов`язанню підлягає стягненню з відповідача в розмірі згідно заявлених позовних вимог. Будь-яке зобов`язання, що зводиться до сплати грошей, є грошовим зобов`язанням, незалежно від правових підстав його виникнення і в випадку його порушення підлягає застосуванню ч. 2 ст. 625 ЦК України. За змістом ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох відсотків річних є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. За наданим позивачем розрахунком заборгованість за порушення грошового зобов`язання за період з 24.08.2019 до 23.02.2022 становить : - інфляційні втрати в сумі 4203,26 грн.; - 3 % річних в сумі 1547,22 грн. Розрахунок відповідачем не спростований. Позов є доведеним позивачем, а спосіб захисту порушеного права є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права позивача, характеру його порушення та спричиненим цими діяннями наслідкам, реально відновлює суб`єктивне право, яке порушене, відповідає цілям судочинства, не суперечить принципу верховенства права. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надані : - договір № 1/04 про надання правової допомоги від 1.04.2024; - свідоцтво на право на заняття адвокатською діяльністю (на ім`я Маслюженка М.П.); - акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 4 від 12.08.2024. Під час розгляду справи стороною відповідача не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Також, за звернення до суду з позовною заявою у відповідності до вимог ЗУ «Про судовий збір», позивачем були понесені витрати з оплати судового збору в сумі 2422,40 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1, 2ст. 141 ЦПК України) Таким чином, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволеної частини позовних вимог, з відповідача на 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5200,00 гривень.

Outcome: approved