Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

ТОВ «Брайт Інвестмент» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та прохає стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 2023191382 від 16 березня 2019 року в розмірі 16 121 грн. 02 коп. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 16 березня 2019 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2023191382. За умовами вказаного договору АТ «ОТП Банк» надало [PERSON] кредит на суму 9 148 грн 00 коп на строк до 16 березня 2021 року на придбання товару у продавця зі сплатою процентів за користування кредитними коштами 0,01 % річних. Свої зобов`язання за за кредитним договором № 2023191382 від 16 березня 2019 року АТ «ОТП Банк» виконало, перерахувавши на рахунок [PERSON] безготівковим шляхом грошові кошти в сумі 9 797 грн 00 коп. В свою чергу [PERSON] не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим станом на 24 березня 2023 року за ним утворилася заборгованість за вказаним договором на загальну суму 16 121 грн. 02 коп, яка включає в себе: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 9 200 грн 00 коп та заборгованість за процентами в розмірі 6 921 грн 02 коп. 24 березня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» був укладений договір факторингу, відповідно до якого АТ «ОТП Банк» передало ТОВ «Брайт Інвестмент» за плату право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі й право вимоги за кредитним договором № 2023191382, який 16 березня 2019 року був укладений між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] . Оскільки у добровільному порядку заборгованість за кредитним договором № 2023191382 від 16 березня 2019 року [PERSON] погашена не була, то ТОВ «Брайт Інвестмент» змушене звернутися з позовом до суду. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 04 грудня 2025 року було відкрите провадження у справі, визначено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами спрощеного позовного провадження та судовий розгляд справи призначений на 07 січня 2026 року (а.с. 73). Представник позивача ТОВ «Брайт Інвестмент» в судове засідання не з`явився. У позовній заяві ТОВ «Брайт Інвестмент» зазначило про розгляд справи без участі його представника, вказавши, що проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує (а.с. 6). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку (а.с.76-79), про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, відзив на позовну заяву [PERSON] наданий не був. Оскільки дотримані всі, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України вимоги, суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши надані докази, приходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 2 ст. 638 ЦК України визначено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Встановлено, що 16 березня 2019 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2023191382 (а.с. 24) Пунктом 1.1. вищевказаного договору передбачено, що банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: 8 798 грн. 00 коп на придбання товару у продавця, 350 грн 00 коп на сплату додаткових послуг банку «СМС Довідка». Дата остаточного повернення кредиту 16 березня 2021 року. Передоплата позичальника становить 999 грн 00 коп. Протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка у розмірі 0,01 % річних (п. 1.2. договору) Згідно п.п. 1.4. кредит надається шляхом перерахування за дорученням позичальника коштів на поточний рахунок продавця і на придбання товару. Підписанням кредитного договору позичальник заявляє, гарантує та підтверджує, що: - банк надав позичальнику в письмовій формі та в повному об`ємі інформацію, передбачену законодавством, що захищає права споживачів; - позичальника перед укладанням кредитного договору ознайомлено з інформацією, визначеною паспортом споживчого кредиту, необхідною для отримання кредиту із порівнянням різних пропозицій банку з метою обґрунтованого рішення щодо укладання договору; - позичальник отримав кредит на сприятливих для нього умовах; - банк надав позичальнику підписаний зі сторони банку оригінальний примірник кредитного договору зі всіма невід`ємними частинами та всіма додатками до кредитного договору, зокрема але не виключно, графік платежів з розрахунком загальної вартості кредиту; - з правилами кредитування, зокрема з положеннями щодо відповідальності позичальника, та тарифами банк, які є невід`ємною частиною кредитного Договору та які розміщені на офіційному сайті банку www.otpbank.com.ua, у розділі кредитування, ознайомлений та згоден, а також зобов`язується їх належно та неухильно виконувати; Відповідно до п. 2 договору, [PERSON] , попередньо ознайомився зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є ця заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» та які розміщені на офіційному сайті АТ «ОТП Банк» www.otpbank.com.ua. Номер карткового рахунку - 262031204332. тип картки - MC GOLD, валюта рахунку гривня. На дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки становить 5% в місяць, впродовж пільгового періоду 0,01 % річних. Заява-анкета є невід`ємною частиною договору про видачу та обслуговування міжнародних пластикових карток (особистих) (п.п. 2.1. договору). 16 березня 2019 року [PERSON] власноруч підписав кредитний договір, орієнтовний графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, анкету-заяву (а.с.24-26 зв). Згідно розписки [PERSON] підтвердив, що ним отримана картка, емітована на його ім`я № [NUMBER] хх хххх 9485, термін дії картки - до 02/22 (а.с. 31). З товарного чеку № 000200007937250 від 16 березня 2019 року за підписом відповідача, вбачається, що [PERSON] був отриманий товар на загальну суму 9 797 грн. 00 коп, придбаний за рахунок кредитних коштів на підставі кредитного договору, укладеного з АТ «ОТП Банк» (а.с. 29). Згідно зі ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Свої зобов`язання за № 2023191382 від 16 березня 2019 року АТ «ОТП Банк» виконало. Однак взяті на себе за вказаним договором зобов`язання [PERSON] не виконував належним чином, у зв`язку з чим за ним станом на 24 березня 2023 року за ним утворилася заборгованість за вказаним договором на загальну суму 16 121 грн. 02 коп, яка включає в себе: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 9 200 грн 00 коп та заборгованість за процентами в розмірі 6 921 грн 02 коп. (а.с. 45-60). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. 24 березня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» був укладений договір факторингу №24/03/23 (а.с. 32-36). Пунктами 1.1., 1.3. вищевказаного договору факторингу передбачено, що Клієнт (Первісний кредитор) АТ «ОТП Банк» передає, а Фактор (Новий кредитор) - ТОВ «Брайт Інвестмент» приймає право грошової вимоги, що належить Клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між Клієнтом і Боржником, в розмірі портфеля заборгованості. За цим договором Фактор одержує право (замість Клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами. Згідно п.п. 6.2.3., 6.2.4. договору факторингу №24/03/23 від 24 березня 2023 року право вимоги переходить до Фактора з моменту підписання сторонами цього договору, після чого Фактор стає новим Новим Кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання Фактором та Клієнтом умов, що визначені цим пунктом, є необхідною і достатньою підставою для оформлення відступлення права вимоги. Додаткового оформлення відступлення права вимоги у цих випадках не вимагається. Відступлення права вимоги за цим договором здійснюється без згоди боржників. 24 березня 2025 року АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» були підписані Акти прийому-передачі реєстру боржників № 1 та № 2 до договору факторингу № 24/03/23 від 24 березня 2023 року (а.с. 8, 9 зв.). Як вбачається з Витягу з додатку № 1 до договору факторингу № 24/03/23 від 24 березня 2023 року, до ТОВ «Брайт Інвестмент» перейшло право вимоги за кредитним договором № 2023191382, укладеним 16 березня 2019 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] на суму 16 121 грн. 02 коп, яка включала в себе: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 9 200 грн 00 коп та заборгованість за процентами в розмірі 6 921 грн 02 коп (а.с. 19). Статтею 1082 ЦК України визначено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом Положенням ч. 2 ст. 516 ЦК України встановлено, що у разі, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, виконання ним свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Проте [PERSON] не виконав свої зобов`язання за кредитним договором № 2023191382 від 16 березня 2019 року та не сплатив вказану суму заборгованості ні на рахунок ТОВ «Брайт Інвестмент», ні на рахунок первісного кредитора АТ «ОТП Банк». Станом на 24 березня 2023 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 2023191382 від 16 березня 2019 року становила 16 121 грн 02 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 3 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. [PERSON] не надано доказів на спростування наведеного позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2023191382 від 16 березня 2019 року. За таких обставин з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Брайт Інвестмент» слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 2023191382 від 16 березня 2019 року на суму 16 121 грн 02 коп. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп (а.с. 7). Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати відшкодовуються пропорційно до задоволених вимог. За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп. Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, то у ч. ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України йдеться про те, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Тобто, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Позивач ТОВ «Брайт Інвестмент» прохає також стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн 00 коп. На підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу позивачем наданий договір про надання правничої допомоги № 43115064 від 01 липня 2025 року, укладений між ТОВ «Брайт Інвестмент» та Адвокатським Бюро «Ольги Клещ» (а.с. 21), детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатським Бюро «Ольги Клещ», необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Брайт Інвестмент» щодо стягнення кредитної заборгованості від 17 листопада 2025 року (а.с.20), акт № 2023191382 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 17 листопада 2025 року (а.с.9), додаткова угода № 2023191382 від 17 листопада 2025 року (а.с.37), платіжна інструкція № 3220 від 19 листопада 2025 року на оплату згідно акту № 2023191382 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги до договору № 43115064 від 01 липня 2025 року на суму 5 000 грн 00 коп (а.с.40). Частиною 3 статті 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд у тому числі враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейський суд з прав людини 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved