Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

03.11.2025 ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" звернулося до Острозького районного суду Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 26.11.2025 на підставі ухвали Острозького районного суду Рівненської області від 04.11.2025 за підсудністю до Рівненського районного суду Рівненської області надійшла цивільна справа №567/1946/25 за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" (далі позивач, ТОВ "Укр Кредит Фінанс") до [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Короткий зміст заяв по суті справи. В позовній заяві позивач просить з стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" загальну суму заборгованості за Кредитним договором №1398-7757 від 24.05.2024, в розмірі 47500,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 9800,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 37700,00 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 24.05.2024 між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та відповідачем було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1398-7757 продукту "На все", за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 9800,00 грн, строком кредитування на 300 днів. Відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор для підписання договору, підтвердження ознайомлення з Правилами надання споживчих кредитів та іншими супутніми документами. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит згідно з умовами договору. Однак, відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів своєчасно та в повному обсязі не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 27.11.2025 у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судовий розгляд. Представником позивача до позовної заяви долучено клопотання, в якому просив розгляд цивільної справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та вказав, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини не явки суд не повідомляв, відзив не подано. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин такої неявки, в порядку, визначеному ст.280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 24.05.2024 між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" (кредитодавець) та відповідачем (позичальник) було укладено договір у формі електронного документу з використанням електронного підпису уклали договір про відкриття кредитної лінії №1398-7757 (далі - договір), за умовами якого кредитодавець відкрив для позичальника невідновлювальну кредитну лінію шляхом надання грошових коштів позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом. Тип кредиту - кредитна лінія. Мета отримання кредиту: задоволення особистих потреб позичальника (п.п. 2.1., 2.2., 2.4 договору). Згідно п.4.1. договору, розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту: 9800,00 грн. За змістом п.4.6 договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на суму виданого кредиту за кожен денькористування кредитом, починаючи з даті видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандарстна процентна ставка становить 1,50% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою та/або пільговою ставкою). Строк кредитування становить 300 календарних днів, дата повернення кредиту 19.03.2025 строк договору є рівним строку кредитування. (п.4.9. договору). Знижена процентна ставка становить 1,20% за кожен день користування кредитом протягом першого базового періоду, знижена процентна ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору (п.10.2 договору). Позивач свої зобов`язання за договором виконав, перерахувавши відповідачу через партнера АТ КБ "ПриватБанк" з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02.12.2019, суму кредиту, що підтверджується відповідною довідкою ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та листа АТ КБ "ПриватБанк". Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором №1398-7757 від 24.05.2025 станом на 19.092025 за відповідачем утворилася заборгованість в сумі 53458,40 грн, що складається з простроченої заборгованості за кредитом 9800,00 грн, простроченої заборгованості за нарахованими відсотками 43563,36 грн. Доказів повного погашення вищевказаної заборгованості за кредитним договором відповідач суду не надав. Водночас, позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності, а саме часткового списання заборгованості за нарахованими процентами в сумі 5958,40 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в сумі 47500,00 грн. Згідно із п. 6.8. кредитного договору кредитодавець, у межах програми лояльності відповідно до Правил, має право на власний розсуд анулювати (простити) позичальнику його заборгованість перед кредитодавцем за цим договором у повному обсязі або у певній частині, розмір якої визначається самостійно кредитодавцем. Доказів повного погашення вищевказаної заборгованості за кредитним договором відповідач суду не надав. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.ст. 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частинами 1, 2 ст. 639 Цивільного кодексу України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору невстановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів невимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України "Про електронну комерцію", який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Суб`єкт електронної комерції суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину. Згідно зі ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За умовами договору про відкриття кредитної лінії № 1398-7757 від 24.05.2024 цей договір та Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови договору та надання кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтвердив, що попередньо уважно ознайомився з правилами на веб-сайті кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним (пункт 12.1. договору). Вказані правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні ст.ст. 641, 644 Цивільного кодексу України, на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 Цивільного кодексу України). Таким чином, 24.05.2024 між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та відповідачем був укладений договір про відкриття кредитної лінії № 1398-7757 який відповідно до Закону України "Про електронну комерцію" вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення договору на таких умовах. Згідно із ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору. Зокрема, отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 9800,00 грн на його картку № [NUMBER] підтверджується довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" про перерахування суми кредиту №1398-7757 від 24.05.2024. Однак, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 19.09.2025 в нього існує заборгованість у сумі 53458,40 грн, до якої входить: 9800,00 грн основний борг; 43563,36 грн нараховані та непогашені відсотки, 95,04 заборгованість по комісії за видачу кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором №1398-7757 від 24.05.2024. Оцінивши надані позивачем докази, суд вважає доведеним, що 24.05.2024 між кредитором ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та відповідачем укладено кредитний договір №1398-7757, на підставі якого останнім отримано грошові кошти в загальному розмірі 9800,00 грн, однак відповідач уклавши вказаний кредитний договір, належним чином не виконав та не повернув суму позики і проценти за користування кредитом. Позивач вказує, що заборгованість відповідача за процентами становить 43563,36 грн та просить з урахуванням часткового списання заборгованості стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором №1398-7757 від 24.05.2024 по нарахованим та несплаченим процентам у розмірі 37700,00 грн, що нараховані відповідно до Кредитного договору. Суд не погоджується з таким розміром процентів за користування кредитом, виходячи з наступного. Закон України "Про споживче кредитування" визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. Статтею 1 Закону України "Про споживче кредитування" визначено терміни, зокрема 1-1) договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; 1-2) денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. 22.11.2023 прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" № 3498-ІХ, який набрав чинності 24.12.2023 та яким внесено зміни до Закону України "Про споживче кредитування". Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. У п. 4 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 3498-ІХ визначено необхідність надавачам фінансових послуг, не зазначеним у пункті 3 цього розділу, та надавачам допоміжних послуг протягом 30 днів з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність та документи у відповідність з вимогами цього Закону. Отже, починаючи з 25.12.2023 (наступний день після набрання Законом № 3498-ІХ чинності), максимальний розмір денної процентної ставки за договором не може перевищувати 1 %. При цьому, надавачі фінансових послуг, яким зокрема є позивач, зобов`язувалися привести свою діяльність у відповідність вищевказаних змін. У той же час, п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону "Про споживче кредитування" передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Водночас, позивач незважаючи на те, що кредитний договір № 1398-7757 від 24.05.2024, який укладено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" № 3498-ІХ, не привів свою діяльність, а також умови укладених ним договорів відповідно до вимог чинного законодавства в частині нарахування щоденної процентної ставки і продовжив нараховувати відповідачу відсотки за користування кредитними коштами у зазначених у позовній заяві розмірах, що перевищувало максимально допустимий розмір щоденної відсоткової ставки визначений законодавством. З огляду на вказане, вказані вище дії позивача безумовно порушували права відповідача порівняно з іншими споживачами фінансових послуг, а положення кредитного договору в частині нарахування щоденної відсоткової ставки були несправедливими, а тому при вирішенні даного спору такі підлягатимуть зміні з врахуванням положень законодавства. Позивачем нараховано відповідачу проценти за користування кредитом за період з 24.05.2024 по 06.06.2024 у розмірі 1,2 % (117,60 грн) у день у сумі 1646,40 грн; за період з 07.06.2024 до 19.03.2025 (286 дні) у розмірі 1,5% (147,00 грн) у день у сумі 42042,00 грн. Враховуючи вищевказані обставини, судом зроблено розрахунок, згідно з яким з відповідача необхідно стягнути заборгованість за несплаченими процентами в сумі 33349,40 грн. При здійсненні розрахунку судом враховано, що проценти стягуються за 300 днів. При цьому за період з 24.05.2024 по 06.06.2024 позивачем застосовано знижену процентну ставку 1,2 % з якою суд погоджується, з 07.06.2024 по 20.08.2024 за ставкою 1,5%, а за період з 21.08.2024 по 19.03.2025 за ставкою 1%. Тому суд не погоджується з твердженням позивача, що заборгованість відповідача за процентами навіть із застосуванням програми лояльності становить 37700,00 грн. Таким чином, за договором про відкриття кредитної лінії №1398-7757 від 24.05.2024 підлягає стягненню заборгованість у розмірі 43149,40 грн, з яких: 9800,00 грн прострочена заборгованість за кредитом; 33349,40 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно зі ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані із витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається з платіжної інструкції № 4537 від 20.10.2025, позивач сплатив за подання даного позову 2422,40 грн судового збору. Оскільки позов майнового характеру задоволено на 90,84% (43149,40 / 47500 х 100), то судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 2200,51 грн (90,84 % від 2422,40 грн). При цьому, позивач не надав суду доказів понесення ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, у зв`язку з чим у стягненні з відповідача таких витрат на його користь слід відмовити.

Outcome: approved