Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.08.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачем було укладено договір позики № 4841485. За договором факторингу №14/06/21, укладеним 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та позивачем до останнього перейшло право вимоги до відповідача за договором позики № 4841485 від 12.08.2023 у розмірі 15 475,00 грн, з яких 5 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 475,00 грн - розмір заборгованості за відсотками. Позивач стверджує, що звертався до відповідача з повідомленням про відступлення права вимоги, однак відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. З огляду на викладене позивач звернувся до суду із цим позовом, у якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики № 4841485 від 12.08.2023 у розмірі 15 475,00 грн та понесені судові витрати у розмірі 3 028,00 грн. Ухвалою судді від 21.04.2025 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд цієї цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач був повідомленим про розгляд справи у передбаченому законом порядку, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 0610248658749. Додатково про розгляд справи відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України Протягом визначеного судом строку відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд цієї справи з повідомленням (викликом) сторін відповідач до суду не подав. Згідно із ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи суд встановив такі обставини. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (Позикодавець) та відповідач [PERSON] (Позичальник) 12.08.2023 уклали договір позики № 4841485 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) (а.с. 6-9). За умовами укладеного договору позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти у сумі 5 000,00 грн на погоджений умовами Договору строк 15 днів під відсоткову ставку 12,99% за перший день користування позикою та під відсоткову ставку 2,50 % за кожен день з другого дня до дати повернення позики, а Позичальник зобов`язався повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики 27.08.2023 або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Сторони узгодили, що орієнтовна реальна річна процентна ставка дорівнює 1 910,29%, а орієнтовна загальна вартість позики 5 656,25 грн. Сторони також передбачили, що за понадстрокове користування кредитом позичальник сплачує процентну ставку 2,7% за кожен день користування позикою. Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно із Законом України "Про електронну комерцію". Позичальник був ідентифікований та верифікований за допомогою Системи BankID НБУ, підписав договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором. На підтвердження набуття ним права грошової вимоги за спірним договором, позивач надав Договір факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, укладений між позивачем, як фактором, та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів", як клієнтом (а.с. 10-13). За цим договором фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу), а клієнт відступити факторові права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників. Згідно з п. 1.2. Договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі відповідного Реєстру боржників, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває відповідні права вимоги. Згідно з Актом прийому-передачі Реєстру боржників № 16 від 25.01.2024 за Договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників № 16 У Акті вказано, що реєстр Боржників передано в повному об`ємі відповідно до умов Договору факторингу, будь-яких зауважень до зазначеного реєстру немає (а.с. 14). Позивач надав суду витяг з Реєстру боржників № 16 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, згідно з яким у реєстрі боржників значиться [PERSON] , ІПН [NUMBER] із загальною сумою заборгованості за договором позики № 4841485 у розмірі 15 475,00 грн, з якої: 5 000,00 грн- основна сума боргу; 10 475,00 грн заборгованість за відсотками (а.с. 15). Згідно з розрахунком заборгованості, складеним позивачем станом на 28.02.2025, заборгованість відповідача за Договором позики № 4841485 від 12.08.2023 становить 15 475,00 грн, з якої: 5 000,00 грн- основна сума боргу; 10 475,00 грн заборгованість за відсотками (а.с. 16). Вирішуючи спір по суті суд застосовує такі норми законодавства. Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини третьої статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). З огляду на наведені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позивач довів факт укладення 12.08.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (як позикодавцем) та [PERSON] (як позичальником) договору позики № 4841485 на суму 5 000,00 грн на строк 15 днів, за умовами якого відповідач зобов`язався повернути кредит до 27.08.2023 та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 12,99% за перший день користування позикою та у розмірі 2,50 % за кожен день з другого дня до дати повернення позики. З наданих суду позивачем документів вбачається, що сторони спірного договору позики узгодили всі істотні умови договору: вид позики, розмір, строк, на який надано позику, процентну ставку за користування кредитними коштами, порядок повернення позики. Отже, цей договір є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст. 3 ЦК України. Позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а волевиявлення учасників договору було вільним. За встановленими сторонами договору позики ставками, розмір процентів за перший день користування кредитом становить 649,50 грн (5 000,00 грн х 12,99%). За інші 14 днів користування кредитом відсотки дорівнюють 1 750,00 грн (5 000,00 грн х 2,5% х 14 днів). Загальний розмір відсотків становить 2 399,50 грн. Стягнення відсотків поза межами встановленого договором 15-денного строку дії кредиту не ґрунтуються на вимогах закону. Доказів повернення позики, у тому числі часткового, матеріали справи не містять. Ураховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що заборгованість відповідача за спірним договором позики складає 7 399,50 грн, з якої 5 000,00 грн- основна сума боргу; 2 399,50 грн заборгованість за відсотками. Також позивач довів, що до нього за договором факторінгу №14/06/21 від 14.06.2021 перейшли права вимоги за спірним договором. Позивач просить стягнути заборгованість відповідача за Договором позики № 4841485 від 12.08.2023 станом на 28.02.2025 у загальному розмірі у розмірі 15 475,00 грн, з яких 5 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 475,00 грн - розмір заборгованості за відсотками. Суд вважає обґрунтованими вимоги щодо стягнення основної суми позики (тіла позики) у розмірі 5 000,00 грн та передбачених договором відсотків за користування позикою в розмірі 2 399,50 грн, тобто вимоги у загальному розмірі 7 399,50 грн. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З позовних вимог у розмірі 15 475,00 грн суд задовольняє вимоги на суму 7 399,50 грн (47,82%). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що такі витрати складаються з витрат позивача зі сплати судового збору в розмірі 3 028,00 грн. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже, на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1 447,99 грн (47,82 %).

Outcome: partial