Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] у розмірі 25 відсотків від доходу, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що позивач та відповідач з 22 липня 2000 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , видане Кам`янобрідським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Луганська 22 липня 2000 року, актовий запис № 95, від якого мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Кам`янобрідським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції 26 березня 2014 року, актовий запис №112. Після припинення фактичних шлюбних відносин, як зазначає позивач, дитина залишились проживати разом з нею та перебуває на її утриманні. Зазначені вище обставини стали підставою для звернення до суду з цією позовною заявою. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13 січня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. На виконання вимог частин одинадцятої - дванадцятої статті 128 ЦПК України на офіційному веб-порталі судової влади України опубліковано оголошення про відкриття провадження у справі № 752/21933/24 та запропоновано відповідачу подати у 15-денний строк відзив на позовну заяву. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Враховуючи неподання відповідачем відзиву на позовну заяву у встановлені судом строки без поважних причин, на підставі частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за наявними в ній матеріалами. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] 22 липня 2000 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим Кам`янобрідським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Луганська, 22 липня 2000 року, актовий запис № 95. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Кам`янобрідським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, 26 березня 2014 року, актовий запис № 112. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На сьогоднішній день дитина проживає разом із позивачкою та перебуває на її повному утриманні, що не спростовано відповідачем в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України. Частиною першою статті 51 Конституції України встановлено обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частинами 2, 3 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно зі ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За таких обставин, оскільки дитина проживає з позивачем, а відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , які підлягатимуть стягненню з відповідача на користь позивачки в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову, а саме з 08 жовтня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того в порядку, визначеному ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн. Також, суд вважає за необхідне на підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved