Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

[PERSON] , в особі свого представника, звернулася до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання, за участю заінтересованої особи приватний нотаріус Барбуляк Христина Миколаївна. Заяву мотивує тим, що згідно Свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) № [NUMBER] виданого Виконкомом Львівської міської ради народних депутатів від 05.04.1996 року квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності батькам і дідусю [PERSON] : батьку - [PERSON] , матері - [PERSON] та дідусю по матері - [PERSON] . Батьки заявника та дідусь у квартирі [ADDRESS] проживали до дня своєї смерті. [INFO] помер дідусь заявника - [PERSON] . Спадкоємцем до майна померлого стала його донька, а матір заявника - [PERSON] , яка фактично вступила в права спадкоємця на 1/3 частку вищезазначеної квартири [ADDRESS] . Інших спадкоємців по смерті дідуся [PERSON] не було. [INFO] померла матір заявника - [PERSON] . Спадкоємцем до майна померлої, а саме: 2/3 частки вищезазначеної квартири [ADDRESS] стала її донька - [PERSON] . Батько заявника, а чоловік померлої - [PERSON] відмовився від належної йому 1/2 частки спадщини по смерті своєї дружини в користь доньки (заявниці) [PERSON] . Інших спадкоємців по смерті матері моєї довірительки не було. З врахуванням даних обставин заявник [PERSON] стала співвласником 2/3 часток в квартирі [ADDRESS] . Оскільки батько [PERSON] після смерті своєї дружини залишився в квартирі один, важко переніс смерть своєї дружини, по віку та стану здоров`я потребував допомоги, відтак заявник приймає рішення переселитися проживати до батька - [PERSON] в квартиру [ADDRESS] . З 2010 року [PERSON] по день смерті свого батька проживала з ним за однією адресою: [ADDRESS] . В січні 2016 року заявник як співвласник даної квартири реєструє своє місце проживання в ній. [INFO] у віці 83 роки помер батько [PERSON] - [PERSON] , який до дня смерті проживав із свою донькою - [PERSON] (заявник) за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. Спадкоємцем до майна померлого стала його єдина донька - заявник [PERSON] , яка проживаючи з своїм батьком до дня його смерті фактично вступила в права спадкоємця. Інших спадкоємців по смерті [PERSON] не має. З врахуванням даних обставин [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Барбуляк Х.М. з відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті свого батька [PERSON] , а відтак подала усі необхідні для цього документи. Після спливу певного часу, [PERSON] звернулася до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак, приватний нотаріус Барбуляк Х.М. в усній формі повідомила моїй їй, що вона не може видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки згідно проведеної нею перевірки, інформація щодо проживання та реєстрація спадкодавця на момент смерті відсутня. За таких обставин рекомендувала звернутись до суду для підтвердження факту спільного проживання спадкодавця до дня його смерті разом з донькою - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з вищевикладеним заявник і була змушена звернутися до суду з даною заявою. Ухвалою суду від 07.08.2025 прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у цивільній справі. Призначено судове засідання. Клопотання представника заявника [PERSON] [PERSON] про виклик свідків - задоволено Клопотання представника заявника [PERSON] [PERSON] про витребування доказів задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса Борбуляк Христини Миколаївни належним чином завірену копію спадкової справи відкриту по смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі та просила суд її задовольнити, посилалась на обставини які викладені у заяві про про встановлення факту спільного проживання. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, про причини не явки суд не повідомили. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у своїй сукупності, доходить до наступного висновку. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом установлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] , та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.06.1962. Згідно свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 05.04.1996 квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членом його сім`ї [PERSON] та [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.08.2009. 16.03.2010 державним нотаріусом П`ятої ЛДНК Зворецькою Л.П. видано свідоцтво про право на спадщину за законом. У вищевказаному свідоцтві приватним нотаріусом, зокрема, посвідчено, що на підставі ст.ст. 1261,1266 ЦК України спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] є її донька [PERSON] , [INFO] , у тому числі з урахуванням частки спадщини від якої відмовився чоловік померлої [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] . Також зазначено, що вищевказані 2/3 /дві третіх/ частки квартири належали померлій: 1/3 частка квартири - на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру № [NUMBER] , виданого 05 квітня 1996 року виконкомом Львівської міської Ради народних депутатів, згідно з розпорядженням від 05 квітня 1996 року № 235, зареєстрованого в Львівському міжміському бюро технічної інвентаризації реєстровій книзі номер запису 15983, реєстраційний номер № 29775235 і 1/3 частка вищевказаної квартири належала померлому [INFO] [PERSON] , батькові померлого [PERSON] після смерті якого [PERSON] спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав, на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру № [NUMBER] , виданого 05 квітня 1996 року виконкомом Львівської міської Ради народних депутатів, згідно з розпорядженням від 05 квітня 1996 року № 235, зареєстрованого в Львівському міжміському бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі номер запису 15983, реєстраційний номер № 29775235. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.04.2010, [PERSON] належить на праві спільної часткової власності 2/3 частки квартири за адресою [ADDRESS] . Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки від 19.04.2021 в квартирі за адресою [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , [INFO] [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29.03.2021. Представник заявника пояснила, що похованням батька [PERSON] займалась його донька [PERSON] , а також те , що він до дня своєї смерті проживав з донькою за одною адресою, саме [ADDRESS] . Даний факт підтверджується виданим свідоцтвом про поховання від 29.03.2021 на ім`я [PERSON] яка здійснила поховання [PERSON] . Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] (кожен окремо) пояснили, що знають [PERSON] дуже давно більше 15 років, донька [PERSON] (заявник) завжди допомагала батькам, після смерті матері вона проживала за адресою [ADDRESS] разом з батьком [PERSON] до дня його смерті, поховання батька здійснювалося з адреси: [ADDRESS] . Крім того в судовому засіданні були дослідженні матеріали спадкової справи №27/2022 заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , з яких вбачається, що за заявою про видачу свідоцтво про право на спадщину звернулась лише [PERSON] . Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.12 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявників зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. За змістом ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 1 ст. 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Судом встановлено, що заявнику необхідно встановити факт постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже, встановлення факту проживання заявниці з батьком на момент його смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. Суд вважає належно доведеним той факт, що [PERSON] , [INFO] проживала разом із [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , оскільки вказане узгоджується із дослідженими в судовому засіданні доказами. З огляду на викладене суд приходить до висновку про можливість задоволення вимог заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать можливість реалізувати майнові права на спадщину.

Outcome: approved