Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

У квітні 2025 року позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 18 липня 2024 року відповідач взяла у нього в борг грошові кошти в сумі 25000 доларів США, що станом на дату звернення до суду складає 1031877,00 грн. Боргова розписка укладена в письмовій формі. За умовами, вказаними у договорі, відповідач повинен був повернути взяті грошові кошти не пізніше 01.08.2024 року. Просить стягнути з відповідача суму в розмірі 25000 доларів США, що станом на дату звернення до суду складає 1031877,00 грн. В поданій до суду заяві позивач підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у позові, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач вдруге не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов та клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою суду від 23.04.2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 17.07.2025 року. Ухвалою суду від 23.04.2025 року забезпечено позов шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно, яке належить на праві власності [PERSON] , у межах ціни позову в загальному розмірі 25 000 доларів США, що на день звернення до суду станом на 11.04.2025 року складає 1031877 грн. 00 коп., до набрання законної сили судовим рішенням. Ухвалою суду від 03.09.2025 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду на 07.11.2025 року. Судове засідання відкладалося на 29.12.205 року за клопотанням відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 18.07.2024 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримала від позивача грошові кошти в сумі 25 000 доларів США, грощові кошти зобов`язувалась повернути до 01.08.2024, що підтверджується копією розписки (а.с. 4). Відповідно до частин першої, другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦПК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Всупереч положенням ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідач не надав суду належних доказів на підтвердження того, що гроші відповідачу не передавалися і що зміст договору не свідчить про наявність зобов`язань відповідача перед позивачем. Доказів повернення коштів також не надано. Враховуючи викладене, суд вважає, що підлягає стягненню заборгованість відповідача за укладеним договором позики. Судом приймається розрахунок суми заборгованості, наданий позивачем, оскільки відповідач не надав аргументів та доказів, які б повністю чи частково спростовували доводи позивача. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 25000 доларів США (еквівалент 10318777,00 грн.) боргу. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у загальному розмірі 10318 грн. 77 коп. за подання позовної заяви, який був сплачений при зверненні до суду, та 605 грн. 60 коп. за подання заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved