Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

У жовтні 2025 року АТ «Акцент-Банк» звернулось до Іваничівського районного суду Волинської області з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 07.04.2021 у розмірі 33757,16 грн., а також понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, що 07.04.2021 [PERSON] приєдналась до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44.40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач користувався кредитним лімітом, але не надав своєчасно грошові кошти для погашення свого кредитного зобов`язання, та станом на 20.10.2025 за нею мається заборгованість у розмірі 33757,16 грн., яка складається з 27184,93 грн. заборгованості за кредитом; 6572,23 грн. - заборгованості за відсотками. Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання, заборгованість за договорами не погашає, що є порушенням законних прав позивача. Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 27.10.2025 прийнято до розгляду позовну заяву АТ «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позові просив розглядати справу без участі представника АТ «Акцент-Банк», проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином. Про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Ухвалою суду від 26.12.2025, суд, зі згоди позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача заочно. Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку. З метою отримання банківських послуг 07 квітня 2021 року [PERSON] приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку шляхом підписання анкети-заяви (а.с.11). Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. 07 квітня 2021 року простим електронним підписом відповідач підписала Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» (а.с.12). При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з витягом з Умов на правил надання банківських послуг у АТ «А-Банк» позивач надав відповідачу кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідно до Умов та Правил клієнт дав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Долученою до матеріалів позовної заяви довідкою АТ «А-БАНК» (а.с.33) підтверджується, що відповідачу банком відкритий рахунок № [NUMBER] та видано наступні картки: № [NUMBER] , строком дії до грудня 2031 року; № [NUMBER] , строком дії до жовтня 2027 року; № [NUMBER] , строком дії до грудня 2031 року; № [NUMBER] , строком дії до грудня 2031 року. Факт встановлення кредитного ліміту та його використання (проведення операцій) підтверджується відповідною довідкою позивача (а.с.32). Випискою про рух коштів по картці відповідача за період 07.04.2021-20.10.2025 підтверджується активне користування кредитними коштами. Також, згідно інформації, наявної у виписці встановлено, що відповідач здійснювала часткове погашення кредитної заборгованості. Зазначено, що сума витрат відповідача за вказаний період становить 133791,40 грн., сума зарахувань 100550,81 гр.н, сума комісій 461,76 грн., сума кешбеку 107,76 грн. Згідно з наданим розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним договором, станом на 20 жовтня 2025 року, становить 33757,16 грн., яка складається з 27184,93 грн. заборгованості за кредитом; 6572,23 грн. - заборгованості за відсотками (а.с.7-10). Здійснений позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростований. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень стосовно позовних вимог на адресу суду від відповідача не надійшов. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як вбачається із матеріалів справи, банк виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредит. При цьому, розрахунком заборгованості підтверджується, що відповідач порушила графік погашення заборгованості, кредит вчасно не сплачувала, внаслідок чого виникла заборгованість. На підставі встановлених обставин, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 07.04.2021 у повному обсязі. Згідно з ст.141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме у розмірі 2422,40 грн. (а.с.54), підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved