Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18 листопада 2021 року між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір №103543638. Згідно умов договору, кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених договором, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит), а позичальник зобов?язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію та проценти за користування кредитом у встановлений в договорі термін та виконати інші зобов?язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначених договором. Відповідно до умов договору сума (загальний розмір) кредиту становить 4000,00 грн, проценти за користування кредитом 1800,00 грн, які зараховуються за ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 10.02.2022 було укладено договір №10-02/2022-50 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №103543638. 10.03.2023 укладено договір №10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №103543638. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №103543638. Не виконуючи належним чином зобов?язання за договором, відповідач порушив зазначені норми законодавства та умови договору. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №103543638 від 18.11.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 21760,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов?язанням (за тілом кредиту) - 4000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 16600,00 грн, заборгованість за комісіями 1160,00 грн. На підставі викладеного вище, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за договором у розмірі 21760,00 грн та понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн. Ухвалою суду від 03 листопада 2025 року відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі відповідачка отримала 08 листопада 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідачки до суду не надходило. Правом подання відзиву на позовну заяву відповідачка не скористалася. Крім того, клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Анкета-заява на кредит №103543638 від 18.11.2021 містить відомості щодо погоджених умов кредитування по заяві [PERSON] у ТОВ «Мілоан». 18.11.2021, ТОВ «Мілоан» та [PERSON] уклали договір про споживчий кредит №103543638, за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати відповідачу грошові кошти в сумі 4000,00 грн,строком на 15 днів з 18.11.2021. Дата повернення кредиту 03.12.2021 зі сплатою комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом. Проценти за користування кредитом 1800,00 грн, які нараховуються за ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожний день користування кредитом. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 6960,00 грн. Цей кредитний договір укладався в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Відповідно до графіку платежів, додаток № 1 до договору про споживчий кредит №103543638 від 18.11.2021 строк, на який надано кредит становить 15 днів, дата платежу 03.12.2021, сума кредиту 4000,00 грн, проценти за користування кредитом 1800,00 грн, загальна вартість кредиту 6900,00 грн. У паспорті споживчого кредиту зазначена інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти. Із довідки ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію вбачається, що, відповідач [PERSON] ідентифікована ТОВ «Мілоан», як позичальник за укладеним договором №103543638 від 18.11.2021, оскільки акцептувала підписавши 18.11.2021 аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора L16383, направленого на номер телефону. Квитанція ТОВ ФК «Елаєнс» є підтвердженням успішного проведення платежу платником ТОВ «Мілоан» 18.11.2021 в сумі 4000,00 грн на платіжну картку [NUMBER] , згідно кредитного договору №103543638. Відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення, [PERSON] має заборгованість за кредитним договором №103543638 в сумі 18960,00 грн, яка складається із: тіло кредиту 4000,00 грн, заборгованість по процентам 13800,00 грн, заборгованість по комісії 1160,00 грн. 10 лютого 2022 між ТОВ «Мілоан» (клієнт) та ТОВ «Вердикт Капітал» (фактор) укладено Договір факторингу №10-02/2022-50, за умовами якого, клієнт, первісний кредитор, зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками. Із акту приймання-передавання реєстру боржників за договором факторингу №10-02/2022-50 від 10.02.2022, а також реєстру боржників до договору факторингу №10-02/2022-50 слідує, що у [PERSON] рахується заборгованість перед ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором №103543638 в сумі 18960,00 грн, яка складається із: тіло кредиту 4000,00 грн, заборгованість по процентам 13800,00 грн. 10.03.2023 між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» передає ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Коллект Центр» приймає належні ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників, зазначених у додатках №1 та №3 до цього договору. Із витягу з Реєстру боржників до договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 та акту прийому передачі реєстру боржників за договором № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 вбачається, що у [PERSON] рахується заборгованість перед ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором №103543638 в сумі 21760,00 грн, яка складається із: тіло кредиту 4000,00 грн, заборгованість по процентам 16600,00 грн, заборгованість за комісіями 1160,00 грн. Позивачем долучено до матеріалів справи розрахунок заборгованості фізичної особи [PERSON] перед ТзОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором №103543638, відповідно до якого станом на 10.03.2023 загальна сума заборгованості становить 21760,00 грн, яка складається із: тіло кредиту 4000,00 грн, заборгованість по відсоткам на дату відступлення права вимоги 13800,00 грн; заборгованість з комісії 1160,00 грн, нараховані відсотки за період з 10.02.2022 по 23.02.2022 - 2800,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості сформованого ТзОВ «Коллект Центр», у [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором №103543638 станом на 15.10.2025 в сумі 21760,00 грн, яка складається із: тіло кредиту 4000,00 грн, заборгованість по відсоткам на дату відступлення права вимоги 16600,00 грн, заборгованість за комісіями 1160,00 грн. За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин сьомої та дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань (ст.525 ЦК України). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Частиною 1 ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У відповідності до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст. 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу якщо відповідач заперечує проти позову, то саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами. Проте, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань та спростування суми заборгованості перед позивачем та позовних вимог взагалі. Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У даній справі встановлено, що 18.11.2021 ТОВ «Мілоан» та [PERSON] уклали договір про споживчий кредит № 103543638 на наступних умовах: сума кредиту 4000,00 грн, термін кредиту 15 днів. Сума до повернення 6960,00 грн, яка складається із: сума кредиту 4000,00 грн; комісії за надання кредиту 1160,00 грн, яка нараховується одноразово за ставкою 29,00 відсотків від суми кредиту за договором; проценти за користування кредитом 1800,00 грн, нараховуються за ставкою 3,00 відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відтак, сторони погодили істотні умови договору про споживчий кредит. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення [PERSON] отриманих в позику коштів зі сплатою відсотків за користування кредитом, в межах визначеного сторонами строку кредитування та комісії. А тому, на переконання суду, розмір заборгованості по тілу кредиту в сумі 4000,00 грн є доведеним та підлягає стягненню з відповідачки. Разом з тим, заявляючи вимогу про стягнення відсотків з відповідачки у сумі 16600,00 грн, на переконання суду ТОВ «Кредит Капітал» обчислило їх поза межами строку кредитування. Як встановлено з договору про споживчий кредит, сума кредиту становила 4000,00 грн, строк кредитування був погоджений сторонами та становив 15 днів зі сплатою процентів за користування кредитом 1800,00 грн, які нараховуються за ставкою 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Пунктом 2.3.1.2. договору про споживчий кредит визначена пролонгація на стандартних (базових) умовах: Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнена загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштам припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тіло кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору, тобто 5%. У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, так дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. Я вбачається із відомості про щоденні нарахування та погашення [PERSON] було здійснено розрахунок заборгованості на наступних умовах: - відповідно до п.1.5.2 договору: 4000,00 грн х 3% х15 днів = 1800,00 грн - відповідно до 2.3.1.2 договору 4000,00 грн х 5% х 60 днів =12000,00 грн. Таким чином загальна вартість заборгованості відповідачки по процентам становить 13800,00 грн. Доказів того, що позичальник в подальшому ініціював продовження строку користування позикою відповідно до умов договору за п. 2.3.1.1 чи п. 2.3.1.2 матеріали справи не містять. Позивачем не надано до суду доказів, того, що позичальник для продовження строку кредитування вчинив дії передбачені розділом 6 правил, у тому числі сплатив комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Таким чином, заборгованість по відсотках відповідно до умов договору про споживчий кредит №103543638 у [PERSON] становить 13800,00 грн та підлягає стягненню. Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі. Щодо стягнення комісії за надання кредиту в сумі 1160,00 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. ч. 1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Отже, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. ТзОВ «Мілоан» фактично встановлено сплату комісії, не зазначивши за які саме послуги ця комісія сплачується позичальником. Жодних доказів вчинення будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, позивачем не надано. Разом із тим, ч.1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено безоплатність надання позикодавцем певних послуг, до яких можна віднести видачу кредиту та його супровід. Отже, умови договору про споживчий кредит від 18.11.2021 №103543638 про нарахування позивачем комісії пов`язаної з наданням кредиту є нікчемними, а відтак, у задоволенні вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки комісії в розмірі 1160,00 грн слід відмовити. Оскільки, позовні вимоги задоволено частково, тому судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені платіжним дорученням, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1981,52 грн. Щодо витрат на правничу допомогу у розмірі 13000,00 грн, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ "Коллект центр" в особі директора Ткаченко М.М. та адвокатським об`єднанням "ЛІГАЛ АССІСТАНС", в особі керуючого партнера Бурдюг Т. В., укладено Договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024. Відповідно до заявки на надання юридичної допомоги №1291 від 01.09.2025, витягу з акту №14 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025, сторони погодили надання наступних правових (юридичних послуг) між товариством та адвокатським об`єднанням про стягнення заборгованості з [PERSON] : надання усної консультації 2 години х 2000,00 грн = 4000,00 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 4 годин х 3000,00 грн = 9000,00 грн. Отже, загальний розмір правничих витрат склав 13000,00 грн. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц міститься правовий висновок про те, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи, що позов задоволено частково, представник позивача підтвердив надані адвокатські послуги належними засобами доказування, а також не подання відповідачкою клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу пропорційно задоволеним вимогам в сумі 10634,00 грн.

Outcome: partial