Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за Кредитним договором №б/н від 12.08.2022 у розмірі 47491,16 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 38177,74 грн та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 9313,42 грн, а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 12.08.2022 відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав паспорт кредиту, заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту відновлювальна кредитна лінія до 200 000,00 грн; тип кредитної картки Універсальна; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією; процентна ставка, відсотків річних 42,0%. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 01/23. Надалі, відповідач додатково отримав кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 10/27, тип картка «Універсальна» та кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 06/28, тип картка «Універсальна» та кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 08/28, тип картка «Універсальна». Відповідач користувався кредитним лімітом, вчиняв операції по рахунку, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив своєчасно повертати позивачу грошові кошти для погашення заборгованості. Враховуючи, що строк повернення кредиту закінчився на 180-й день прострочення, то починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань відповідача з погашення кредиту сторони погодили нарахування процентів від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, станом на 09.10.2025 відповідач має заборгованість у розмірі 47491,16 грн, яка складається з 38177,74 грн заборгованість за тілом кредиту та 9313,42 грн заборгованість за простроченими відсотками. За наведеного просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 03 листопада 2025 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторони. Відповідач по справі належним чином повідомлялася судом про розгляд даного провадження у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції суду. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило. Згідно з вимогами частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до частини 8 статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надала до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі частини 8 статті 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, суд дійшов наступного висновку. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Судом встановлено, що 12.08.2022 між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір шляхом підписання Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку /а.с.25-36/, відповідно до умов якого АТ КБ «ПриватБанк» надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Підписанням Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг, приєднався до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка» Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакцій, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять Договір банківського рахунку, прийняв всі права та обов`язки, встановлені в цьому договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати. Відповідач ознайомлений із Паспортом споживчого кредиту, Умовами надання банківських послуг, що підтверджується особистим підписом /а.с.50-52/. На підтвердження своїх вимог позивач до матеріалів позовної заяви надав заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, розрахунок заборгованості за договором № б/н від 12.08.2022 станом на 09.10.2025 /а.с.18-20/, копію виписки за договором №б/н за період 01.08.2022 09.10.2025 /а.с.21-24. З наданої суду виписки за договором №б/н за період 01.08.2022 09.10.2025 вбачається, що [PERSON] видавались картки № [NUMBER] та № [NUMBER] . Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 2 статті 1054 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до статей 527 та 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а стаття 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. З виписки по кредитному рахунку відповідача [PERSON] убачається, що за картками, які надавалися відповідачу за №4149439007063526 та №4149609021885407, [PERSON] з квітня 2023 року по вересень 2025 року користувався кредитними коштами шляхом зняття готівки, переказів з карти, оплати карткою першого платежу за покупку, переказу коштів, а також відбувалась сплата щомісячних платежів, за результатами чого на картковому рахунку у вересні 2025 року залишок після проведення всіх операцій склав від`ємне значення, а саме: (мінус) 47491,16 грн. Як убачається з розрахунку суми боргу, відповідач взятих на себе зобов`язань перед позивачем належним чином не виконує, відсотки за користуванням кредитом не сплачує. В зв`язку із чим станом на 09.10.2025 утворилась заборгованість у розмірі 47491,16 грн, яка складається з 38177,74 грн заборгованість за тілом кредиту та 9313,42 грн заборгованість за простроченими відсотками. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували вищевказаний розрахунок суми боргу, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов кредитного договору, а відтак, суд, перевіривши зазначений розрахунок, знаходить його підставним. Зі змісту ст.ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене, суд вважає, що сума заборгованості за тілом кредиту в розмірі 38177,74 грн та сума заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 9313,42 грн підлягає стягненню з відповідача у повному об`ємі. З матеріалів справи встановлено, що при поданні позову АТ КБ «ПриватБанк» сплачено 2422,40 грн судового збору. Беручи до уваги, що позов підлягає задоволенню, суд вважає, що на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 2422,40 грн судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved