Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

07.10.2025 року ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" звернулося до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з вказаним позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №8848714 від 19.02.2025 року в розмірі 18847 грн 50 коп, яка виникла в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем його умов. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14.11.2025 року цивільну справу за вказаним позовом передано за підсудністю на розгляд до Бахмацького районного суду Чернігівської області. Ухвалою судді Бахмацького районного суду Чернігівської області від 08.12.2025 року відкрито провадження у справі з визначенням її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 07.01.2026 року. Представник позивача - ТОВ"1 Безпечне агенство необхідних кредитів" в судове засідання не з`явився. У наданій заяві просив розглядати справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до положень п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України. У визначений судом строк відзиву на позов не подав. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з положень ч.1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в судовому засіданні 19.02.2025 року між позивачем та [PERSON] укладено договір кредиту №8848714, відповідно до умов якого останньому надано грошові кошти в сумі 5000 грн 00 коп строком на 360 днів з дати його надання, що закінчується 13.02.2026 року з визначенням фіксованої процентної ставки у розмірі 0,95% за один день користування кредитом на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми надання Кредиту (що у грошовому виразі складає 862 грн. 50 коп. У разі порушення відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 250 грн. 50 коп. за кожен день понадстрокового користування. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором 827151. На виконання умов кредитного договору №8848714 від 19.02.2025 року позивач свої зобов`язання виконав, перерахувавши кошти в розмірі 5000грн. 00коп на банківський картковий рахунок відповідача [NUMBER] за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК «Фінекспрес». Довідкою №КД-000044869/ТНПП від 22.08.2025 ТОВ «ФК Фінекспрес» підтверджено прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», зокрема 19.02.2025 року сума 5000 грн. перерахована на платіжну картки № [NUMBER] (а.с. 11). Згідно з розрахунком загальний розмір заборгованості [PERSON] за договором кредиту № 8848714 від 19.02.2025 року за період з 19.02.2025 року по 22.08.2025 року, становить 18847 грн 50 коп, із яких: заборгованість за основним боргом в сумі 5000 грн 00 коп, заборгованість за процентами в сумі 3847 грн 50 коп, неустойка/ пеня в сумі 10000 грн 00 коп (а.с.12-13). Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов"язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що визначено ст. 599 ЦК України. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611, 625 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За приписами ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Правильність наданих позивачем розрахунків заборгованості не спростована відповідачкою в установленому законом порядку, вказаний розрахунок суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ. Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами шляхом укладання кредитного договору. При цьому, позивач виконав свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредитні кошти, однак не виконував свої обов`язки за договором. Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором №8848714 від 19.02.2025 року, позовні вимоги підлягають задоволенню, за винятком суми неустойки/пені в розмірі 10000 грн, заборгованість за якою виникла в 2025 році, тобто в період дії на території України воєнного стану, під час якого нарахування неустойки за кредитними договорами (договорами позики) не допускається. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп, (а.с.1), розмір витрат за надання правничої допомоги становить 4500 грн (а.с. 18-20). Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково (46,94%), підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до положень п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, 3249 грн 37 коп судових витрат, із яких: 1137 грн 07 коп судового збору та 2112 грн 30 коп на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial