Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 05.12.2025 до суду надійшла позовна заява АТ «АКЦЕНТ-БАНК», яка вмотивована тим, що 31.08.2023 [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт), відповідно до умов договору. Відповідач на надав своєчасно Банку грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 04.12.2025 становить 31478,82 грн, яка складається з наступного: 21216,15 грн заборгованість за кредитом, 10262,67 грн заборгованість по відсоткам, яку позивач просить стягнути з відповідачки, а також судові витрати. Процесуальні дії у справі. 10.12.2025 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання. 25.12.2025 року від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить зменшити розмір заявлених штрафів, пені та інших санкцій, залишивши до стягнення лише тіло кредиту та помірні проценти, враховуючи її складні життєві обставини, а також просить встановити розстрочку виконання рішення та звільнити від сплати судового збору. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Установлено, що 31.08.2023 [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, в якій зазначені персональні дані [PERSON] (а.с.10). Також відповідачкою була підписана Заява щодо встановлення кредитного ліміту за карткою / рахунком, де зазначено, що вона ознайомилася з умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк», що розміщені за посиланням www.a-bank.com.ua/terms, та до укладання цієї угоди ознайомлений з інформацією, яка розміщується на веб-сайті та доступна за посиланням www.a-bank.com.ua, в повному об`ємі у відповідності до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послу» . Вищезазначеною заявою передбачено строки кредитування, пільговий період користування кредитним лімітом, процентна ставка на місяць ( а.с. 10 зворот 12). До кредитного договору банк додав Паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «АТБ», які підписані відповідачкою за допомогою електронного підпису у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». У відповідності до п.3 Паспорту споживчого кредиту «Кредитна картка «АТБ» сума/ліміт кредиту до 200 000 грн, строк кредитування 240 місяців з правом автоматичного продовження, відновідно п.4 реальна річна процентна ставка 49,34 % річних (а.с.12 зворот-13). Згідно з розрахунком заборгованості та виписки по кредиту за договором станом на 04.12.2025 розмір заборгованості [PERSON] перед банком становить 31478,82 грн, яка складається з: 21216,15 грн заборгованість за кредитом, 10262,67 грн заборгованість по відсоткам (а.с.8-9, 14-18). Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, доказів належного виконання зобов`язань за кредитним договором не надано. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Нормою ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За приписами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з положеннями ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд не приймає до уваги доводи відповідачки викладені у відзиві з огляду на наступне. Так, у відзиві [PERSON] просить зменшити розмір заявлених до стягнення штрафів, пені та інших санкцій, залишивши отриману суму кредиту та помірні проценти, однак суд зазначає, що позивачем не заявлено вимог про стягнення пені, штрафів чи інших санкцій, а лише стягнення тіла кредиту та відсотків. Щодо зменшення розмірі нарахованих відсотків, суд зазначає, що відсутні законні підстави для цього, оскільки відповідачка підписавши заяву щодо встановлення кредитного ліміту за кроткою/рахунком від 31.08.2023 року була ознайомлена з відсотковою ставкою за кредитом, погодилася з нею, жодних заперечень позикодавцю остання не заявляла. Судом встановлено, що кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; відповідачка на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов кредитного договору та в подальшому виконувала його умови. В даному випадку для вирішення справи достатньо встановлених фактів, які свідчать що відповідачка була обізнана із відсотковою ставкою, під яку їй надавалися кредитні кошти, і підписуючи кредитний договір, фактично погодилася із ними. Тобто, кредитний договір слід вважати вчиненим саме на таких умовах, оскільки дії відповідачки свідчать про схвалення договору, а відтак, і посвідчують наявність її вільного волевиявлення на укладання договору саме на таких умовах. У постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2766цс15 зроблено висновок, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункту 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві. З досліджених доказів суд приходить до висновку, що укладаючи кредитний договір, відповідачка повною мірою була ознайомлена з його умовами, вільно та свідомо надала свої персональні дані для його укладення та погодилась виконувати усі зазначені в ньому зобов`язання. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про невідповідність умов кредитного договору вимогам законодавства про несправедливість його умов, без їх доведення відповідно до статей 76-81 ЦПК України. Таким чином, позивач належним чином виконав свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідачка отримала кредит, але належним чином не виконував свої обов`язки за договором, за таких підстав суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Прохання відповідачки надати розстрочку виконання рішення суду не узгоджуються з нормами Цивільного процесуального кодексу України, оскільки не є предметом розгляду даного спору, а може бути вирішене в подальшому в порядку вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням рішень у цивільних справах, як це передбачено Розділом VI ЦПК України. Відповідачкою не надано суду належних, допустимих, переконливих доказів щодо підтвердження її складного матеріального становища з метою звільнення її від сплати судового збору. Висновок суду. Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи зібрані у справі докази в цілому, так і кожний доказ окремо, який міститься у справі, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, з урахуванням наданих доказів, суд дійшов висновку, що в даному випадку позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Щодо судових витрат. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, на користь позивача з відповідачки підлягають стягненню судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved