Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

АТ «Таскомбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №1923708293 від 20.03.2019 року у розмірі 66 496 грн. 77 коп., яка складається з: - 33 615,88 грн. заборгованість по тілу кредиту; - 6 892,79 грн. заборгованість по річним процентам; - 25 988,10 грн. заборгованість по щомісячним процентам. Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог 20.03.2019 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», правонаступником якого є АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1923708293. Відповідно до умов кредитного договору №1923708293 від 20.03.2019 року позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 44 510 гривень; строк користування - 36 місяців; річні проценти 12 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти 2,50 % від суми кредиту. 21.03.2019 року права вимоги за кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі договору факторингу №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року. Відповідно до умов цього договору та витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року, позивач є новим кредитором [PERSON] за кредитним договором №1923708293 від 20.03.2019 року з усіма наступними додатками та змінами. Станом на 11.11.2024 року заборгованість відповідача за кредитним договором №1923708293 від 20.03.2019 року становить 66 496 грн. 77 коп., яка складається з: - 33 615,88 грн. заборгованість по тілу кредиту; - 6 892,79 грн. заборгованість по річним процентам; - 25 988,10 грн. заборгованість по щомісячним процентам. Посилаючись на викладене, умови договору та норми діючого законодавства позивач просить задовольнити позов та стягнути з відповідача зазначену вище суму заборгованості і судові витрати по справі. Рух справи у суді Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 23.12.2024 автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю Анісімову Н.Д. 23.12.2024 Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області /суддя Анісімова Н.Д./ було зроблено запит органу державної влади, підприємства, установи, організації, закладу, щодо доступу до персональних даних. 03.01.2025 на адресу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов лист, відповідно до якого, гр. [PERSON] в Реєстрі територіальної громади міста Білгород-Дністровська не значиться. Згідно розпорядження щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи №1810 від 22.08.2025 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільна справа 495/11249/24 передана на розгляд судді Мишка В.В. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської обасті від 25.08.2025 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі посилаючись на обставини, які зазначені в позові, просив задовольнити та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся шляхом направлення судових повісток, причини неявки суду не відомі, будь-яких заяв або клопотань до суду не надходило. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.1, 2 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи зазначене, суд вважає можливим у даній цивільній справі ухвалити заочне рішення. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, відзив, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування 20.03.2019 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», правонаступником якого є АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1923708293. Відповідно до умов кредитного договору №1923708293 від 20.03.2019 року позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 44 510 гривень; строк користування - 36 місяців; річні проценти 12 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти 2,50 % від суми кредиту. 21.03.2019 року права вимоги за кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі договору факторингу №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року. Відповідно до умов цього договору та витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року, позивач є новим кредитором [PERSON] за кредитним договором №1923708293 від 20.03.2019 року з усіма наступними додатками та змінами. Станом на 11.11.2024 року заборгованість відповідача за кредитним договором №1923708293 від 20.03.2019 року становить 66 496 грн. 77 коп., яка складається з: - 33 615,88 грн. заборгованість по тілу кредиту; - 6 892,79 грн. заборгованість по річним процентам; - 25 988,10 грн. заборгованість по щомісячним процентам. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може був замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином, (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлене договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відстутшення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Разом з тим, відповідачем доказів сплати суми заборгованості за кредитним договором, суду не надано, заперечень щодо розміру позовних вимог також не надано, відзив на позов не надійшов, клопотань щодо витребування доказів на спростування позовних вимог не заявлено. З урахуванням викладених обставин та з огляду на порушення відповідачем умов кредитного договору та взятих на себе зобов`язань, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 3 028 грн.

Outcome: approved