Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 26.12.2018 року він отримав свідоцтво про право власності, відповідно до якого він придбав на електронних торгах житловий будинок, загальною площею 54,3 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Відповіно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.12.2018 року, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] . Однак, 15.03.2023 року [PERSON] отримав довідку про кількість зареєстрованих у житловому будинку осіб, з якої убачається, що за адресою: [ADDRESS] станом на 15.03.2023 року зареєстрованим є [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що з моменту набуття ним права власності на вказаний будинок відповідач не проживав та не проживає у даному будинку, однак, значиться як зареєстрований. Наразі позивач вимушений нести додаткові витрати пов`язані з тим, що у будинку зареєстрований відповідач, який не проживає у ньому, отримувати поштову та кур`єрську кореспонденцію, яка позивачу не належить, мати інші труднощі пов`язані з даним фактом. Відповідач не має намір та не бажає самостійно знятися з реєстраційного обліку в будинку позивача. У той же час, наявність зареєстрованої особи у житловому будинку, яка не має права користування ним, створює перешкоди для власника у користуванні та розпорядженні приватною власністю. А тому просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні приватною власністю [PERSON] шляхом визнання [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Позивач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У матеріалах справи наявна заява, згідно якої позивач просить розглядати справу у його відсутності, зазначаючи, що позов підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва виданого 26.12.2018 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Венжегою М.Д., зареєстрованого у реєстрі за № 507 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.12.2018 року № 151065011. Статтею 41 Конституції України та статтею першою Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Водночас, як вбачається з довідки відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 15.03.2023 року № 1002/13-21, за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Згідно з ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Реєстрація відповідача у будинку, що належить на праві власності позивачу, створює для позивача перешкоди у користуванні та розпорядженні належним йому на праві приватної власності будинком та обмежує його законні права власника. А тому враховуючи, що будинок [ADDRESS] належить позивачу на праві приватної власності, в такому зареєстрований відповідач - [PERSON] , [INFO] , який не є членом сім`ї позивача, що обмежує його законні права щодо користування та розпорядження належним йому будинком, суд уважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Outcome: approved