Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

До Тиврівського районного суду Вінницької області 28.11.2024 надійшла позовна заява [PERSON] , в інтересах якого діє представник Лещенко С.В., до ТОВ "Агрокомплекс "Строїнецькі сади" про стягнення боргу за договором позики. Позов обґрунтовано тим, що 03.05.2024 між ним, як фізичною особою (Позикодавець), та ТОВ "Агрокомплекс "Строїнецькі сади" (Позичальник) укладений договір про надання позики. Згідно з умовами договору позики від 03.05.2024 Позикодавець надав Позичальнику грошові кошти в сумі 1 500 000 грн (кошти було надано в касу Позичальника: згідно квитанції до прибуткового касового ордеру від 03.05.2024 1 000 000 грн; згідно квитанції до прибуткового касового ордеру від 09.05.2024 500 000 грн). Згідно з умовами п. 3.1 Договору Позикодавець надав Позичальнику позику на строк до 03.11.2024. Станом на 04.11.2024 в порушення умов п.3.1 та 3.2 Договору позики від 03.05.2024 Позичальник отримані в позику кошти не повернув Позикодавцю. До моменту звернення до суду з позовом він на адресу відповідача поштою надіслав вимогу від 11.11.2024 щодо підписання акта звірки та повернення коштів за умовами договору позики № 03/05/24 від 03.05.2024 в строк до 21.11.2024. Однак жодної відповіді на цю вимогу не було надано, а також не було повернуто позичені кошти на вказані у вимозі реквізити. Обставин щодо несплати відсотків (п.2.2 договору позики від 03.05.2024) та вимога їх сплати не заявляються, тобто не є ні предметом, ні підставою позову. Загальна сума наданої та не повернутої в строк позики за умовами договору №03/05/24 від 03.05.2024 становить 1500000 грн. Просить стягнути з ТОВ "Агрокомплекс "Строїнецькі сади" на його користь заборгованість у розмірі 1500000 грн та судові витрати. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2024 справу передано на розгляд судді Іванцю В.Д. Ухвалою суду від 29.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. При відкритті провадження у справі судом було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Судове засідання призначено на 23.12.2024. Ухвалою суду від 10.12.2024 заяву представника позивача адвоката Лещенко С.В. про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на грошові кошти, що належать ТОВ "Агрокомплекс "Строїнецькі сади" в межах суми позову, на 1500000 грн. Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 05.12.2024 апеляційну скаргу ТОВ «Агрокомплекс «Строїнецькі сади» залишено без задоволення, ухвалу Тиврівського районного суду від 10.12.2024 про забезпечення позову без змін. 07.01.2025 до суду через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву підписаний представником відповідача. У ч. 7 ст. 178 ЦПК України передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідно до ухвали суду від 29.11.2024 відповідачеві надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали суду про відкриття провадження для подання відзиву. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Судом установлено, що ухвалу про відкриття провадження в електронному вигляді та прикріплені до неї файли відповідач отримав через свій електронний кабінет в системі «Електронний суд» 29.11.2024 о 20:10, тобто відзив мав надійти до суду до 16.12.2024. Отже, відзив представник відповідача подав поза межами строку, встановленого судом. При цьому представник відповідача просив поновити строк на подання відзиву, пославшись на те, що посадовим особам ТОВ "Агрокомплекс "Строїнецькі сади" про відкриття провадження стало відомо лише 03.01.2025, що не відповідає дійсності. Вирішуючи питання про прийняття відзиву на позовну заяву, суд враховує основні засади цивільного судочинства, в тому числі, принципи пропорційності, змагальності, диспозитивності, які гарантують право кожного учасника процесу подати свої докази, відстоювати свою позицію перед судом, враховуючи значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, та обов`язок суду сприяти учасникам процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України, та розглянути справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог та на підставі поданих доказів. Враховуючи, що відзив подано до суду з порушенням установленого строку, представник відповідача не довів наявність поважних причин такого пропуску, а тому суд дійшов висновку залишити відзив без розгляду. За таких обставин, в силу приписів ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою Тиврівського районного суду від 13.05.2025 відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про об`єднання справ в одне провадження, а саме з цивільною справою № 127/585/25 за позовом ТОВ "Агрокомплекс "Строїнецькі сади" до [PERSON] про визнання недійсним договору позики, яка перебувала в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області. Ухвалою Тиврівського районного суду від 13.05.2025 клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі задоволено, провадження у цивільній справі зупинено до набрання законної судовим рішенням у справі № 127/585/25 за позовом ТОВ "Агрокомплекс "Строїнецькі сади" до [PERSON] про визнання недійсним договору позики. Ухвалою Тиврівського районного суду від 11.11.2025 клопотання представника позивача про поновлення провадження у справі задоволено, провадження у цивільній справі поновлено. Протокольною ухвалою Тиврівського районного суду від 10.12.2025 клопотання представника позивача про долучення доказів задоволено. Ухвалою Тиврівського районного суду від 10.12.2025 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача адвокат Лещенко С.В. у судове засідання не з`явилася, подала заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач та його представник усудове засідання повторно (02.12.2025, 10.12.2025 та 25.12.2025) не з`явилися, хоча про слухання справи повідомлені в установленому законом порядку через систему «Електронний суд». Отже, як установлено судом, відповідач, який ознайомлений з матеріалами справи, будучи обізнаним з тим, що Тиврівським районним судом розглядається цивільна справа щодо нього, не використав наданого йому законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та повторно не з`явився у судове засідання, не повідомивши причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи за його відсутності до суду не надсилав. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, суд розглядає справу за відсутності відповідача та згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 03.05.2024 між [PERSON] , надалі названий як «Позикодавець», з одного боку, та ТОВ "Агрокомплекс "Строїнецькі сади", в особі директора Кремповича Р.В., який діє на підставі статуту, надалі названий як «Позичальник», з іншого боку, а разом Сторони, укладено договір позики №03/05/24 (а.с.2). Відповідно до п. 1 Договору Позикодавець передає у власність Позичальнику грошові кошти, а Позичальник зобов`язується використати їх для власної господарської діяльності і повернути надані грошові кошти разом з відсотками у визначений даним Договором строк. Згідно з п. 2.1., 2.2., 2.3., 2.4. Договору позика надається в національній валюті України в сумі 1500000 (один мільйон п`ятсот тисяч) гривень 00 копійок. Позика є відсотковою. За користування грошовими коштами нараховуються відсотки у розмірі 30% від суми позики за весь період користування коштами, що становить 450000 (чотириста п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок. Позика надається за вибором Позичальника, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Позичальника з особового рахунку чи іншого рахунку Позикодавця або внесення готівки в касу Позичальника, після отримання усного замовлення від Позичальника. Позика може бути надана як всією сумою одноразово, так і періодичними траншами у сумах згідно усних заявок Позичальника. Відповідно до п.3.1. Позикодавець надає Позичальнику позику на строк до 03.11.2024. Строк повернення позики визначений п.3.1. Договору, може бути продовжено за погодженням сторін, що оформляється додатковою угодою до цього Договору. Позикодавець має право вимагати дострокове повернення наданої позики, письмово попередивши про це Позичальника за 15 днів, а Позичальник має право достроково повернути суму позики у будь-який момент, погодивши таке повернення з Позичальником. Згідно з п.4.1., 4.2. Договору Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору. Відповідно до п.5.1. Договору Сторони несуть відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх зобов`язань за даним Договором відповідно до чинного законодавства України. Згідно з квитанцією ТОВ "Агрокомплекс "Строїнецькі сади" до прибуткового касового ордера від 03.05.2024 від позивача [PERSON] в касу товариства надійшов 1 мільйон гривень, у графах головний бухгалтер та касир наявні підписи, а також печатка ТОВ "Агрокомплекс "Строїнецькі сади" (а.с.3). Відповідно до квитанції ТОВ "Агрокомплекс "Строїнецькі сади" до прибуткового касового ордера від 09.05.2024 від позивача [PERSON] в касу товариства надійшло п`ятсот тисяч гривень, в графі касир наявний підпис, а також печатка ТОВ "Агрокомплекс "Строїнецькі сади" (а.с.3). 11.11.2024 позивач [PERSON] звернувся до відповідача ТОВ "Агрокомплекс "Строїнецькі сади" з вимогою щодо підписання акта звірки та повернення до 21.11.2024 коштів за умовами Договору позики №03/05/24 від 03.05.2024 (а.с.4), яку відповідач отримав особисто 14.11.2024 (а.с.5-7). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.01.2025 відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ТОВ "Агрокомплекс "Строїнецькі сади" до [PERSON] про визнання недійсним договору позики (а.с.116-118). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.10.2025 позовну заяву ТОВ "Агрокомплекс "Строїнецькі сади" до [PERSON] про визнання недійсним договору позики залишено без розгляду (а.с.198). Відповідно до висновку експертів за результатами проведення комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи документів від 04.07.2025 № 883/884/25-21 підпис у договорі позики №03/05/24 від 03.05.2024 укладений між [PERSON] та ТОВ "Агрокомплекс "Строїнецькі сади", в особі директора Кремповича Р.В., який розміщений в лівому нижньому куті, перед друкованим текстом «Андрій Красніцький» барвником синього кольору виконаний [PERSON] (а.с.208-220). Відтиск печатки ТОВ "Агрокомплекс "Строїнецькі сади", який наявний у квитанції до прибуткового касового ордеру від 03.05.2024 ТОВ "Агрокомплекс "Строїнецькі сади" прийняття від [PERSON] одного мільйону гривень, який розташований в лівому нижньому куті, на друкованому тексті «М.П. Головний бухгалтер», відповідає відтиску печатки ТОВ "Агрокомплекс "Строїнецькі сади", експериментальні зразки якої надані для експертного дослідження. Відтиск печатки ТОВ "Агрокомплекс "Строїнецькі сади", який наявний у квитанції до прибуткового касового ордеру від 09.05.2024 ТОВ "Агрокомплекс "Строїнецькі сади" прийняття від [PERSON] п`ятсот тисяч гривень, який розташований в лівому нижньому куті, на друкованому тексті «М.П. Головний бухгалтер», відповідає відтиску печатки ТОВ "Агрокомплекс "Строїнецькі сади", експериментальні зразки якої надані для експертного дослідження. Відтиск печатки ТОВ "Агрокомплекс "Строїнецькі сади", який наявний у договорі позики № 03/05/24 від 03.05.2024 укладений між [PERSON] та ТОВ "Агрокомплекс "Строїнецькі сади", в особі директора [PERSON] , який розташований в правому нижньому куті, на друкованому тексті «Директор» відповідає відтиску печатки ТОВ "Агрокомплекс "Строїнецькі сади", експериментальні зразки якої надані для експертного дослідження. Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 15.04.2025 № 374/25-21 (а.с.221-226) [PERSON] виконано підпис у договорі позики № 03/25/24 від 03.05.2024 укладений між [PERSON] та ТОВ "Агрокомплекс "Строїнецькі сади", в особі директора [PERSON] , який розміщений нижче друкованого тексту «Директор» та перед друкованим текстом «Руслан Кремпович» барвником синього кольору. [PERSON] виконано підпис у квитанції до прибуткового касового ордера від 03.05.2024 ТОВ "Агрокомплекс "Строїнецькі сади" прийнято від [PERSON] одного мільйону гривень, який розміщений після друкованого тексту «Головний бухгалтер» барвником синього кольору. Указані докази суд приймає до уваги, так як вони є належними і допустимим, оскільки зібрані та представлені суду із дотриманням вимог закону, а також містять відомості, які мають значення для даної справи. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Згідно з ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 квітня 2021 року у справі № 642/4200/17 (провадження № 61-6492св19) зазначено, що тлумачення статей 1046 та 1047 ЦК України свідчить, що по своїй суті розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. У постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15 викладено правовий висновок, що на підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Отже, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України, суд повинен установити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Досліджуючи боргові розписки чи інші письмові документи, суд для визначення факту укладення договору повинен виявляти справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа та, залежно від установлених результатів, зробити відповідні правові висновки. Судом установлено, що 03.05.2024 між позивачем [PERSON] та ТОВ «Агрокомплекс «Строїнецькі сади», в особі директора Кремповича Р.В. укладено договір позики № 03/05/24, відповідно до якого розмір позики 1500000 грн, строк на який надається позика до 03.11.2024. Згідно з квитанціями ТОВ "Агрокомплекс "Строїнецькі сади" до прибуткового касового ордера від 03.05.2024 та 09.05.2024 позивач [PERSON] 3 та 5 травня 2024 надав у касу товариства позику в сумі 1 мільйон гривень та 500 тисяч гривень відповідно, всього 1500000 гривень. Відповідно до висновку експертів за результатами проведення комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи документів від 04.07.2025 № 883/884/25-21 та висновку експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 15.04.2025 № 374/25-21 підписи в договорі позики від 03.05.2024 № 03/05/24 належать сторонам, а саме позикодавцю позивачу [PERSON] та позичальнику директору ТОВ "Агрокомплекс "Строїнецькі сади" Кремповичу Р.В. Також на квитанції ТОВ "Агрокомплекс "Строїнецькі сади" до прибуткового касового ордера від 03.05.2024 про надання в позику 1 мільйона гривень наявний підпис позичальника директора ТОВ "Агрокомплекс "Строїнецькі сади" Кремповича Р.В., а також печатка товариства. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальними принципами цивільного судочинства змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування. Водночас суд зазначає, що відповідач не подав жодних доказів на спростування факту укладення договору позики, отримання ним грошових коштів у позику, їх розмір, користування ними. Разом з тим подані позивачем докази підтверджують, що між ним та ТОВ "Агрокомплекс "Строїнецькі сади" в особі директора Кремповича Р.В. укладено договір позики від 03.05.2024 № 03/05/24, за яким передано грошові кошти в сумі 1 мільйон 500 тисяч гривень, які на час розгляду справи не повернуті. Разом з тим, позивач не заявляв вимог про сплату відсотків за договором позики, що підтверджує той факт, що [PERSON] надав відповідачу поворотну фінансову допомогу, яка оформлена договором позики відповідно до статей 1046-1053 ЦК України. Отже, встановивши всі фактичні обставини справи, дослідивши кожний доказ з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, та сукупність доказів з точки зору їх достатності, надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про те, що правовідносини, які склались між позивачем та відповідачем, врегульовано нормами ЦК України, які регулюють відносини у сфері укладення договору позики, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 15000 грн за подачу позовної заяви (а.с.13) та 605,60 грн за подачу заяви про забезпечення позову. Враховуючи викладене,

Outcome: approved