Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 05.01.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 583871473. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. 20.10.2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022, за умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги від №1 від 21.10.2022 до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача на суму 35565,00 грн., яка складається із суми заборгованості по основному боргу у розмірі 10000,00 грн.; суми заборгованості по відсоткам у розмірі 25565,00 грн. Також, 03.01.2021 року ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] уклали кредитний договір № 01023-01/2021, відповідно до якого відповідач отримав у позивача кредит в сумі 6600,00 грн. і зобов`язався повертати його щомісячно, частинами, а також сплачувати відсотки за користуванням кредитом. 11.08.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «ФК «Інвеструм» укладено договір факторингу № 11082021, у відповідності до якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передало за плату ТОВ «ФК «ЕАПБ» належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі і за кредитним договором № 01023-01/2021. В подальшому 21.02.2021 року між [PERSON] та ТОВ «ГОУФІНГОУ» було укладено кредитний договір №3059216333/354739. 08.12.2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №08122021, відповідно до умов якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» відступила право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №08122021 від 0812.2021 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набула права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №3059216333/354739. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитними договорами позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 09.12.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідача було повідомлено про вказаний позов, шляхом направлення копії позовної заяви разом з додатками та ухвалою суду за місцем його реєстрації. Даний факт підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а тому відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України відповідач є таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Положеннями ч. 13 ст.7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 05.01.2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 583871473, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит на поточні потреби в сумі 10000,00 грн. Строком на 30 днів. Розмір денної процентної ставки 1,7 %. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. 20.10.2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022, за умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги від №1 від 21.10.2022 до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача на суму 35565,00 грн., яка складається із суми заборгованості по основному боргу у розмірі 10000,00 грн.; суми заборгованості по відсоткам у розмірі 25565,00 грн. Крім того, 03.01.2021 року між ТОВ "ФК "Інвеструм" та [PERSON] укладено кредитний договір № 01023-01/2021. Згідно п.1.1 вказаного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 6600,00 грн. на умовах строковості, зворотності та платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначеним договором. Кредит надається строком на 30 днів. Дата погашення кредиту 01.02.2021 року (п. 1.2 Договору). Згідно з п.1.3 за користуввання кредитом клієнт сплачує товаристу 912,5% (процентів) річних від суми кредиту з розрахунку 2,50 % (процентів) на добу . 11.08.2021 року між ТОВ ФК"ЄАПБ" та ТОВ "ФК "Інвеструм" укладено договір факторингу № 11082021, у відповідності до умов якого ТОВ "ФК "Інвеструм" передало (відступило) ТОВ ФК"ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК "ЄАПБ" прийняло належні ТОВ "ФК "Інвеструм" права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників . Відповідно до Реєстру боржників №1 від 11.08.2021 року до Договору факторингу № 11082021 від 11.08.2021 року ТОВ ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 01023-01/2021 в сумі 26400,00 грн., з яких: 6600,00 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 19800,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Також, 26.12.2020 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 3059216333/354739. Договір був підписаний електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону [PERSON] , зазначений у п. 7 договору. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.3 договору відповідачу надано кредит у розмірі 6500,00 грн., на строк 30 днів (до 24.01.2021 року). Тип процентної ставки фіксована, 2,5 % від суми кредиту на добу. Згідно з п. 1.4 договору, кредит надається у безготівковій формі на реквізити платіжної картки, вказаної клієнтом. 08.12.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Гоуфінгоу» укладено договір факторингу № 08122021, відповідно до якого позивач отримав право грошової вимоги до відповідача. Згідно з копією Реєстру боржників від 08.12.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до [PERSON] на суму 26000,00 грн., в тому числі 6500,00 грн. заборгованості по кредиту; 19500,00 грн. заборгованості за процентами. Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями ст. 526 ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору (ч. 8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 512 ЦК України передбачено можливість зміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст. 1077 ЦК України). Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Верховний Суд у постановах від 07 липня 2021 року у справі № 420/370/19, від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17 виснував, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі досліджених доказів суд встановив, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є новим кредитором замість ТОВ «Гоуфінгоу», ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «ФК "Інвеструм» у зобов`язаннях з відповідачем [PERSON] , відповідно до умов кредитних договорів №3059216333/354739, № 583871473 та № 01023-01/2021. Суд визнає доведеним факт укладення вищевказаних кредитних договорів, оскільки вони містять персональні дані відповідача та його особистий підпис, а також факт отримання відповідачем кредитних коштів, які всупереч умовам кредитних договорів та ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, відповідач не повернув в повному обсязі кредитодавцю, а отже не виконав в повному обсязі свої грошові зобов`язання з повернення коштів. Проте, суд не погоджується з нарахованим розміром заборгованості за процентами за вказаними кредитними договорами, оскільки їх нарахування здійснене поза межами встановленого строку кредитування, що суперечить умовам договорів. За змістом ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року по справі № 300/438/18. З огляду на встановлені обставини та погоджений сторонами графік щомісячних платежів, згідно якого відповідач зобов`язувався сплатити проценти за користування кредитом в строк до закінчення строку дії договору, суд приходить до висновку, що саме вказана сума процентів підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо кредитного договору №583871473. За умовами кредитного договору №583871473 від 05.01.2021 року граничний строк виконання зобов`язання становить 30 днів (п. 1.2 договору). Базова процентна ставка за користування кредитом становить 1,70% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.4.3 договору). Тому, з [PERSON] підлягають стягненню проценти за користування кредитними коштами в межах погодженого сторонами строку у сумі 5100,00 грн. (10000,00 грн. х 1,7 % х 30 днів). Враховуючи вищезазначені обставини, з відповідача за договором №583871473 від 05.01.2021 року підлягає до стягнення в судовому порядку заборгованість у сумі 15100 грн., з яких: 10000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 5100,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Щодо кредитного договору №01023-01/2021. За умовами кредитного договору №01023-01/2021 від 03.01.2021 року граничний строк виконання зобов`язання становить 30 днів (п. 1.2 договору). Фіксована процентна ставка за користування кредитом становить 2,50% на добу (п. 1.3 договору). Згідно з п. 4.3. кредитного договору, у разі, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений в п. 1.2. цього договору та/або в додатку(ах) до цього договору, проценти передбачені в п. 1.3. цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору. Тому, з [PERSON] підлягають стягненню проценти за користування кредитними коштами в межах погодженого сторонами строку у сумі 14850,00 грн. (6600,00 грн. х 2,5 % х 90 днів). Враховуючи вищезазначені обставини, з відповідача за договором №01023-01/2021 від 03.01.2021 року підлягає до стягнення в судовому порядку заборгованість у сумі 21450 грн., з яких: 6600,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 14850,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Щодо кредитного договору №3059216333/354739. За умовами кредитного договору №3059216333/354739 від 26.12.2020 року граничний строк виконання зобов`язання становить 30 днів (п. 1.2 договору). Фіксована процентна ставка за користування кредитом становить 2,50% на добу (п. 1.3 договору). Згідно з п. 4.3. кредитного договору, у разі, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений в п. 1.2. цього договору та/або в додатку(ах) до цього договору, проценти передбачені в п. 1.3. цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору. Тому, з [PERSON] підлягають стягненню проценти за користування кредитними коштами в межах погодженого сторонами строку у сумі 14625,00 грн. (6500,00 грн. х 2,5 % х 90 днів). Враховуючи вищезазначені обставини, з відповідача за договором №3059216333/354739 від 26.12.2020 року підлягає до стягнення в судовому порядку заборгованість у сумі 21125 грн., з яких: 6500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 14625,00 грн. сума заборгованості за відсотками. В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості, розмір якої встановив суд. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач уклав кредитні договори у електронній формі та підписав їх електронним цифровим підписом, зазначивши особисті дані, відповідно ознайомився з умовами кредитування. Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджений належними доказами. У свою чергу позивач не довів, що відповідач за кредитними договорами має саме такий розмір заборгованості, який він пред`явив до стягнення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково і на користь позивача слід стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість у загальному розмірі 57675 грн.., з яких: -за кредитним договором №583871473 від 05.01.2021 року у сумі 15100 грн., з яких: 10000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 5100,00 грн. сума заборгованості за відсотками; -за кредитним договором № 01023-01/2021 від 03.01.2021 року у сумі 21450 грн., з яких: 6600,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 14850,00 грн. сума заборгованості за відсотками; -за кредитним договором №3059216333/354739 від 26.12.2020 року у сумі 21125 грн., з яких: 6500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 14625,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує із відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 1985,00 грн. (57675 /87965*3028). На підставі викладеного,

Outcome: partial