Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

Представник позивача через систему «Електронний Суд» звернувся з позовом до відповідача, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 47148 грн. 04 коп., що становить половину від сплаченої та підтвердженої суми. Мотивував позовні вимоги тим, що сторони перебували у шлюбі з 17.07.2004 року, який розірвано рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 14.01.2020 року. За період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі у них народилось двоє дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 12.03.2020 року у справі № 450/4000/19, зміненим постановою Львівського апеляційного суду від 27.08.2020 року, присуджено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 19.11.2019 року, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Зазначає, що [PERSON] , [INFO] , проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Наданими [PERSON] доказами підтверджується понесені втрати позивача на оплату лікування [PERSON] , [INFO] , а саме за послуги лікувальної фізкультури, діагностики, вивчення іноземної мови, огляду офтальмолога, стоматолога, остеопата, масажу, рентгенологічних обстежень, тощо, в загальному розмірі 94296 грн. 08 коп. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню половина від згаданої вище суми. З огляду на викладене вище, просив позовні вимоги задовольнити, а судові витрати, які складаються з 10000 грн. на професійну правничу допомогу, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] . Ухвалою від 30.10.2025 року позовну заяву залишено без руху, стороні позивача надано десятиденний строк для усунення недоліків, описаних у такій. 04.11.2025 року представником позивача [PERSON] подано клопотання, яким усунуто недоліки позовної заяви. Ухвалою від 05.11.2025 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. 28.11.2025 року представником відповідача [PERSON] [PERSON] подано відзив на позовну заяву, згідно мотивів якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказав, що відповідач заперечує позовні вимоги покликаючись на те, що за 2024 та 2025 рік ним сплачено 316800 грн. 64 коп. аліментів на утримання дітей, які повністю покривають будь-які витрати на утримання сина. Крім цього, заявлені позивачем витрати на утримання дитини не є додатковими в розумінні ст. 185 СК України, а є звичайними витратами, які зроблені позивачем на власний розсуд. Також позивачем не надано суду документів, які підтверджують наявність особливих обставин, з якими закон пов`язує необхідність понесення додаткових витрат, як і доказів понесення таких. Зазначив, що витрати на послуги (курс) з вивчення польської мови у фізичної-особи підприємця [PERSON] в сумі 16710 грн. не є додатковими витратами на утримання сина, оскільки не спрямовані розвиток особливих здібностей дитини та не погоджувалися з відповідачем. Додатково вказав, що витрати на придбання абонементів «[INFO]» у ФОП [PERSON] , на послуги з лікувальної фізкультури у ФОП [PERSON] , на консультування лікаря-ортопеда у ФОП [PERSON] , на професійне гігієнічне чищення зубів, лікування та реставрацію зуба у ТзОВ «Українська медична корпорація», на обстеження щитовидної залози, органів черевної порожнини і органів позачеревного простору, сечового міхура ФОП [PERSON] , рентгенологічне дослідження, придбання корегувальних окулярів, не є додатковими витратами на утримання дитини з огляде на те, що такі понесені на користь комерційних установ. Крім цього, усі заявлені позивачем медичні послуги могли бути отриманні в межах програми державних гарантій медичного обслуговування та не потребували понесення будь-яких додаткових витрат, а тому звернення до приватних медичних закладів не було необхідним, а також не зумовлене будь-якими особливими потребами. Окрім наведеного, згідно з Ліцензійним реєстром МОЗ України з медичної практики у ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] відсутня відповідна ліцензія, що додатково підтверджується листом Міністерства охорони здоров`я вих. №17-04/32346/2-24 від 16.08.2024 року. Більше того, позивач уже заявляла позов про стягнення з відповідача 14425 грн. понесених на оплату послуг ФОП [PERSON] 14 червня 2024 року під час розгляду справи № 450/3095/24, в задоволенні яких відмовлено постановою Львівського апеляційного суду від 25.06.2025 року. Повідомив, що долучені до матеріалів справи акти про надання медичних послуг не містять підпису пацієнта, а також не додано договору про надання медичних послуг. Стосовно витрат на професійне гігієнічне чищення зубів, лікування та реставрацію зуба вартістю 3740 грн. у ТзОВ «Українська медична корпорація», на обстеження щитовидної залози, органів черевної порожнини і органів позачеревного простору, сечового міхура вартістю 1750 грн. у ФОП [PERSON] , на рентгенологічне дослідження вартістю 1980 грн., вказав, що позивачем не подано доказів оплати таких послуг та належним чином оформленого акта. Крім цього, витрати в сумі 12209 грн. на придбання оправи для лінз «Ray Ban RX 6455», не передбачено рекомендаціями лікаря. Окрім наведеного повідомив, що відповідач заперечує проти розміру очікуваних судових витрат у справі, про які заявлено представником позивача, оскільки вони є необґрунтованими та не співмірними з обсягом наданих послуг. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. В силу ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Зі змісту ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 12.03.2020 року у справі № 450/4000/19, яке змінено постановою Львівського апеляційного суду від 27.08.2020 року, присуджено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 19.11.2019 року, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 10.07.2023 року у справі № 450/796/23, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду від 26.02.2024 року, позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 40352 грн. 50 коп. додаткових витрат утримання на дитини [PERSON] , [INFO] . Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 27.11.2024 року у справі № 450/3095/24, яке змінено постановою Львівського апеляційного суду від 25.06.2025 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 15535 грн. 36 коп. додаткових витрат утримання на дитини [PERSON] , [INFO] , за період з 2023 року по 2024 рік. Частиною 1 ст.185 СК України встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до якого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), а частиною 2 ст. 185 СК - що додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків, а тому брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Відповідно до ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже, виходячи з аналізу ст. 185 Сімейного кодексу України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Додаткові витрати повинні бути зумовлені особливими обставинами. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті) (постанови Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі № 320/383/19 та від 29.04.2022 року у справі № 761/27222/20). Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, які спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини, витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, якщо дитина потребує навчання саме у цьому навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття; висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Представником позивача [PERSON] на підтвердження позовних вимог до позовної заяви долучено акти прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), згідно яких [PERSON] у ФОП [PERSON] замовлено для [PERSON] , [INFO] , послуги з вивчення польської мови на загальну суму 16710 грн. Водночас, проходження з власної ініціативи курсу польської мови не може вважатися «особливими обставинами» у розумінні статті 185 СК України і витрати на проходження таких курсів можуть покриватися за рахунок аліментів, які в спірний період стягувалися з відповідача на користь позивача на утримання їх сина [PERSON] , [INFO] . Що стосується придбання позивачем [PERSON] абонементів у ФОП [PERSON] в «[INFO]» на загальну суму 31845 грн. слід вказати, що в матеріалах справи відсутнє підтвердження про те, що відвідування [PERSON] , [INFO] , «[INFO]» було рекомендовано останньому лікарями, зокрема рекомендаціями чи висновками, та таке пов`язано зі станом його здоров`я, в тому числі наявними у нього захворюваннями. Окрім наведеного, із згаданих вище абонементів неможливо ідентифікувати рід занять чи послуг, за які [PERSON] сплачувались грошові кошти. Крім цього, згідно з Ліцензійним реєстром МОЗ України з медичної практики у ФОП [PERSON] відсутня відповідна ліцензія, що також стверджується листом Міністерства охорони здоров`я вих. №17-04/32346/2-24 від 16 серпня 2024 року на адвокатський запит. Таким чином у ФОП [PERSON] відсутня ліцензія на здійснення діяльності, пов`язаної із лікуванням та наданням медичних послуг, а тому сплата таких послуг не є витратами на лікування та медичні послуги. Вказане узгоджується із позицією Львівського апеляційного суду від 25.06.2025 року у справі № 450/3095/24, в якій вирішувався спір між сторонами щодо стягнення додаткових витрат утримання на дитини [PERSON] , [INFO] , за період з 2023 року по 2024 рік. Що стосується витрат [PERSON] в сумі 3740 грн. на професійне гігієнічне чищення зубів, лікування та реставрацію зуба у ТОВ «Українська медична корпорація» та в сумі 1750 грн. на обстеження щитовидної залози, органів черевної порожнини і органів позачеревного простору, сечового міхура у ФОП [PERSON] , для дитини [PERSON] , [INFO] , слід вказати, що вказані послуги не зумовлені «особливими обставинами» у розумінні статті 185 СК України, оскільки вказані звернення зумовлені наданням планової, профілактичної та лікувальної медичної допомоги, яка є звичайною та передбачуваною для дитини відповідного віку. Зазначені витрати не пов`язані з тяжким захворюванням, вродженими вадами, травмами чи іншими винятковими обставинами, що потребували б додаткових витрат понад звичайні витрати на утримання дитини. Таким чином, такі витрати охоплюються загальними витратами на утримання дитини та мають компенсуватися за рахунок аліментів, а не шляхом стягнення додаткових коштів відповідно до статті 185 СК України. Частинами 7, 8 ст. 7 СК України передбачено, що кожна дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Як вбачається із консультативного висновку ФОП [PERSON] Медичного центру «Перший Сімейний ім. Святого Єремії» від 14.01.2025 року, [PERSON] , [INFO] , встановлено основний діагноз, а саме М40.0 - Кіфоз постуральний 3 ступеня (56 гр.), сколіоз в поперековому відділі хребта 1-2 ступеня (12.6 градуси). Рекомендовано вправи для м`язів спини (трапецієподібний/литковий з правої сторони/задній велико-гомілкового м`язу, клубового м`язу), а також кінезіотерапію (вправи з реабілітологом). З результатів рентгенологічного обстеження у КНП «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» № 2638 від 08.01.2025 року вбачається, що у [PERSON] , [INFO] , встановлено відхилення осі хребта в ліву сторону у грудному відділі хребта (кут вигину = 6,12 град.) та в праву сторону у попериковому відділі хребта (кут вигину = 13,55 град.). Кут вигину в боковій проекції ГВХ = 56,14 град. Асиметрія кісток тазу - праве крило клубової кістки нижче на 17,3 м. Висновок: «S» подібний сколіоз І-ІІ ступеня. Кіфоз ГВХ-ІІІ ступеня. Асиметрія кісток тазу. Асиметрія ключиць. Суд погоджується із твердженням сторони позивача в частині понесення [PERSON] додаткових витрат на утримання [PERSON] , [INFO] , в загальній сумі 20620 грн., які були сплачені ФОП [PERSON] за надані послуги, зокрема консультацію лікаря-ортопеда травматолога в розмірі 1000 грн., лікувальну фізкультуру (12 занять) в сумі 8820 грн., що оформлено замовленням від 28.01.2025 року, та лікувальну фізкультуру (12 занять) в сумі 8820 грн., що оформлено замовленням від 11.03.2025 року, а також КНП «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» за рентгенологічне обстеження хребта в сумі 1980 грн. Сплата вказаних послуг підтверджується долученими до матеріалів справи квитанціями та такі були необхідними для лікування [PERSON] , [INFO] , що зумовлено лікарським діагнозом останнього. Щодо покликань сторони відповідача в частині відсутності необхідності понесення таких витрат, зважаючи на наявність державної програми, яка може такі покрити, слід вказати, що позивач [PERSON] , як матір [PERSON] , [INFO] , забезпечила дитині проведення належного лікарського огляду, вжила заходів для виконання рекомендацій лікарів, організовувала лікування сина, а також супроводжувала його на всіх етапах надання медичної допомоги. При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що відповідач [PERSON] , як батько [PERSON] , [INFO] , вживав будь-яких заходів з метою забезпечення синові належного лікарського догляду, сплачував грошові кошти за відповідні медичні послуги, виявляв реальну зацікавленість у стані здоров`я дитини та процесі її лікування або ініціював отримання лікування в межах державних програм, що на його думку підлягало застосуванню. Таким чином, покликання відповідача на можливість покриття витрат за рахунок державних програм є формальними і не спростовують факту необхідності та обґрунтованості понесених позивачем додаткових витрат, які були здійснені в інтересах сина і з метою забезпечення надання останньому своєчасної та якісної медичної допомоги. Крім цього, з консультативного висновку «Мегаоптика» лікаря [PERSON] від 09.08.2025 року вбачається, що у [PERSON] , [INFO] , наявний діагноз Н52.1 - Міопія. Рекомендовано Правильний зоровий режим (вправи для очей даль/близ), планове обстеження 1-2 рази на рік. Зволожуючі очні краплі. Окуляри для корекції зору. Вказаний вище діагноз встановлено також у виписці із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] , [INFO] , від 30.07.2025 року, згідно якої лікарем рекомендовано носіння окулярів та вправи для очей. Стороною позивача до матеріалів позовної заяви долучено квитанції на загальну суму 19461 грн. 80 коп., а саме 915 грн. за медичні послуги вправи на очі у лікаря [PERSON] , 5980 грн. в якості авансу за коригувальні окуляри, 12209 грн. за коригувальні окуляри та 357 грн. 80 коп., що є належними та допустимими доказами на підтвердження понесення [PERSON] додаткових витрат на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , які зумовлені «особливими обставинами» у розумінні статті 185 СК України. Що стосується покликань сторони відповідача в частині заперечень витрат [PERSON] у сумі 12209 грн. на придбання оправи для лінз «Ray Ban RX 6455», оскільки така не передбачена рекомендаціями лікаря, слід вказати, що дитина [PERSON] , [INFO] , не зможе повноцінно носити коригувальні окуляри у випадку відсутності оправи для лінз, оскільки саме ця конструкція в своїй сукупності із лінзами забезпечує належне функціонування оптичного приладу для корекції вад зору. Належність до додаткових витрат на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , інших платіжних документів суд позбавлений можливості ідентифікувати, оскільки в таких не зазначено отримувача платежу, а також виду послуг, а їх обґрунтування не зазначено представником [PERSON] у позовній заяві. З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що обстеження, профілактика та лікування встановлених [PERSON] , [INFO] , діагнозів в медичних закладах є тими особливими обставинами про які йде мова в ст. 185 СК України, а загальна сума понесених та підтверджених позивачем [PERSON] додаткових витрат становить 39724 грн., 50% яких підлягатимуть стягненню на її користь з відповідача. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження частково, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 19862 грн. в якості компенсації половини додаткових витрат на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн. слід вказати, що доказів на підтвердження понесення [PERSON] вказаних витрат суду не надано, як і не подано їх обґрунтованого розрахунку чи актів приймання-передачі виконаних послуг, а тому такі стягненню не підлягають.

Outcome: partial