Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувано тим, що між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» був укладений кредитний договір №103192290 від 02.01.2023 (далі Договір). На підставі укладеного договору відповідачу було надано кредит у сумі 5000 грн зі сплатою процентів за користування кредитом. Відповідачем не були внесені кредитні кошти та сплату процентів відповідно до графіку сплати кредитних коштів. 30 травня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» був укладений договір відступлення прав вимоги №98-МЛ/Т, відповідно до якого позивач набуло статус нового кредитора та отримало право грошової вимоги стосовно осіб, які є боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до [PERSON] за кредитним договором №103192290 від 02.01.2023. Заборгованість відповідача відповідно до договору відступлення права вимоги становить 19420 грн, а саме: 4500 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 13970 грн прострочена заборгованість за сумою відсотків, 950 грн прострочена заборгованість за комісією. Посилаючись на вказане позивач просив стягнути з відповідача цей борг та понесені судові витрати. Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 03.10.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує, позов підтримує в повному обсязі (а.с.106). Відповідач в судові засідання не з`явилася, повідомлялася про дату, час і місце розгляду справи, відзив на позов не подано (а.с.103). Враховуючи зазначене зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в ній доказів згідно з ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] звернулася до ТОВ «Мілоан» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим уклала кредитний договір №103192290 від 02.01.2023 (а.с.17-22). Договір підписаний відповідачем із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а.с.24). На підставі цього Договору відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] строком на 100 днів з 02.01.2023, який складається з пільгового та поточного періодів. Відповідно до п.п.1.3.1, 1.3.2, 1.4, 1.5 пільговий період складає 10 днів, що настає з дати видачі кредиту 02.01.2023 та закінчується 12.01.2023, поточний період - 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 12.04.2023 (дата остаточного погашення заборгованості). Позивальник має повернути кредит та проценти за користуванням кредиту в рекомендовану дату платежу 12.01.2023 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 12.04.2023 (останнього дня строку кредитування). Орієнтована загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 6950 грн, за весь строк кредитування - 20450 грн. Проценти за користування кредитом протягом пільгового кредиту 1000 грн, які нараховуються за ставкою 2% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду, протягом поточного періоду 13 500 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (а.с.18). Судом встановлено, що ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало, надало відповідачу кредит в сумі 5000 грн 02.01.2023 (а.с.101). 30 травня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» був укладений договір відступлення прав вимоги №98-МЛ/Т, у зв`язку з чим 30.05.2023 відбулося відступлення права вимоги за договором (а.с.26-32). Згідно з витягом з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №98-МЛ/Т від 30.05.2023 [PERSON] має загальну суму заборгованості 19420 грн (а.с.32). Відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №103192290 від 02.01.2023, заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 27.04.2023 (включно) складає 19420 грн, з яких: 4500 грн заборгованість за тілом кредиту, 13970 грн прострочені відсотки, 950 грн заборгованість за комісією (а.с.25). Позивач направляв відповідачу досудову вимогу від 12.09.2025 №5577/465 про повернення суми кредиту та процентів за користування кредитом за кредитним договором №103192290 від 02.01.2023 (а.с.33). У статті 3 Закону України №675-VIII «Про електронну комерцію» (далі Закон 675-VIII) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону 675-VIII, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст.525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк виконання, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно дост.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із встановлених обставин вбачається, що між сторонами виникли договірні правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких позивач виступає кредитодавцем (виконавцем послуги кредитування), а відповідач - споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у цьому зобов`язанні, на повернення відповідачем, як боржником, отриманого ним кредиту та сплати процентів за його користування. Відповідач уклав кредитний договір у формі електронного документу з електронними підписами сторін, із запропонованими умовами ознайомився та погодився, йому були перераховані кредитні кошти. З огляду на викладене з урахуванням порушення позичальником умов кредитного договору щодо своєчасного і повного погашення заборгованості, ненадання відповідачем доказів про погашення заборгованості за кредитним договором, правовідносини, які склалися між сторонами у справі, витікають з договірних відносин, які є обов`язковими для виконання сторонами в повному обсязі, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В зв`язку із задоволенням позову, виходячи з приписів ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 2 422,40 грн судового збору. При вирішенні питання про відшкодування позивачеві понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн суд виходить з такого. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу та їх відшкодування позивачем надано: копію договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 (а.с.36-37) від 01.07.2023, відповідно до якого розмір винагороди складає 8000 грн, акт №1457 від 05.09.2025 наданих послуг правової (правничої) допомоги за Договором про надання правової (правничої) допомоги, відповідно до якого загальна вартість наданих послуг складає 8000 грн, оплата правничої допомоги здійснюється протягом 1 року з моменту підписання Акту (а.с.36). Таким чином, заявником надано докази на підтвердження обсягу наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість. Від відповідача заперечень щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу не надходило, тому вказаний розмір підлягає розподілу за результатами розгляду справи. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (постанова Верховного Суду у справі №275/150/22 від 13 березня 2025 року). З урахуванням розміру задоволених вимог відшкодуванню відповідачем підлягають витрати позивача на правничу допомогу в сумі 8000 грн. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved