Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

09 грудня 2025 року до суду надійшов вищезазначений позов, вимоги якого обґрунтовані тим, що 27 вересня 2019 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки між сторонами припинені з 2022 року. Позивачка та відповідач втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. За таких обставин вважає, що нормальні шлюбні стосунки між ними не можуть бути поновлені. Подальше спільне життя та збереження шлюбу стало неможливим. Посилаючись на вищезазначені обставини, [PERSON] звернулася до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб між сторонами. Ухвалою судді від 12 грудня 2025 року у справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначене судове засідання на 12 січня 2026 року. Учасники судового процесу не з`явилися у судове засідання. 06 січня 2026 року від представниці позивачки надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує (а.с. 24). 08 січня 2026 року на електронну пошту суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с. 28). У зв`язку з вищевикладеним суд вирішив проводити судове засідання, ураховуючи положення частини другої статті 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, доходить наступних висновків. Судом встановлено, що 27 вересня 2019 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ,укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 10). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 9). Згідно з копією довідки про реєстрацію місця проживання № 11 від 15 січня 2020 року місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Місце проживання відповідача [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю Виконавчого комітету Решетилівської міської ради від 11 грудня 2025 року (а.с. 15). Статтею 51 Конституції України установлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Нормою статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинились, вони проживають окремо, на примирення сторони не згодні та вони про це не просили суд. Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд доходить висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тобто є передбачені статтею 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. З огляду на зазначене суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає та вони про це не просили суд, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому є підстави для розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (стаття 113 СК України). Позивачка не скористалася правом, передбаченим статтею 113 СК України, на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Щодо судових витрат Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з квитанцією № 2.342935569.1 від 09 грудня 2025 року [PERSON] сплатила 1211,20 грн судового збору за звернення до суду із даним позовом (а.с. 1). Вказані кошти зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с. 13). Даний позов надійшов до суду в електронному вигляді через систему «Електронний суд», тому з урахуванням положень частин другої та третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за звернення до суду з даним позовом необхідно було сплатити 968,96 грн. Приписами частини першої статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Заяву про визнання позову [PERSON] подав до початку розгляду справи по суті. У зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, ураховуючи положення статті 142 ЦПК України та ставки судового збору, позивачці підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову за ставками, передбаченими статтею 4 Закону України «Про судовий збір». З огляду на зазначене та у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі в розмірі п`ятдесяти відсотків, що становить 484,48 грн (968,96 грн х 50%) на користь позивача. Суд вважає за необхідне роз`яснити позивачці положення частин першої та другої статті 7 Закону України «Про судовий збір», згідно з якими сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми На підставі викладеного,

Outcome: approved