Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 28 липня 2025 року позивач ТОВ «Іннова Фінанср», в інтересах якого діє представник Андрущенко М.В., звернувся до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до відповідача [PERSON] , яким просить стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості в розмірі 20800,00 гривень, що складається з: - заборгованості за тілом кредиту 4000,00 гривень; - заборгованості за процентами 14800,00 гривень; - заборгованості за неустойкою 2000,00 гривень. Крім того позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень. На обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 02 травня 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] був укладений договір про надання грошових коштів у позику № 3870370524. Вказаний договір разом з правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови, з якими позичальник була попередньо ознайомлена. Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених статтями 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». За умовами договору позикодавець зобов`язався надати позичальнику позику у розмірі 4000,00 гривень шляхом перерахунку на поточний рахунок відповідача на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково, сплатити проценти за користування позикою. Позикодавець свої зобов`язання відповідно до умов договору позики виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти у розмірі 4000,00 гривень, відповідач свої зобов`язання за умовами договору позики належним чином не виконала, суму позики не повернула, проценти за користування грошовими коштами не сплатила. Станом на день підготовки позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем складає 20800,00 гривень, з яких: 4000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту; 14800,00 гривень заборгованість за процентами; 2000,00 заборгованість за неустойкою. Позивач зазначає, що у період з 02 травня 2024 року по 26 квітня 2025 року. Розрахунок процентів у вищезазначеному розмірі обумовлено тим, що відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведено часткову сплату за договором про надання грошових коштів у позику № 3870370524 від 02 травня 2024 року на загальну суму 1524,00 гривень, з якої даними зарахуваннями погашено: 1524,00 гривень проценти, нараховані до 01 червня 2024 року (платіж від 31 травня 2024 року, оскільки сплату проведено у розмірі та строки, визначені графіком платежів), то у період з 02 травня 2024 року по 31 травня 2024 року застосовувалась знижена процентна ставка у розмірі 1,27% згідно з пунктом 2.6.2. договору. Зазначені дії [PERSON] позивач ТОВ «Іннова Фінанс» з посиланням на постанову Верховного Суду по справі № 916/2403/18 від 10 вересня 2019 року, розцінює як визнання відповідачем боргу за договором позики № 3870370524 від 02 травня 2024 року. З огляду на викладені обставини позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Іннова Фінанс» загальну суму заборгованості за договором позики у розмірі 20800,00 гривень. Аргументи учасників справи. Відповідач відзиву на позов не надала, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не зверталася. Рух справи. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 31 липня 2025 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 жовтня 2025 року задоволено клопотання представника позивача ТОВ «Іннова Фінанс» - Андрущенка М.В. про витребування доказів, витребувано у АТ «Універсал Банк» (ЄДРПОУ: 21133352, адреса: 04082, Україна, місто Київ, вулиця Автозаводська, будинок, 54/19) інформацію (документи), а саме: - чи належить (належала раніше) платіжна картка за номером [NUMBER] [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] ; - надати відомості про повний номер карти [NUMBER] , на яку було здійснено зарахування переказу через систему інтернет-еквайрингу EasyPay від 02 травня 2024 року у розмірі 4000,00 гривень (ID операції: 1402640793; призначення платежу: «кредитні кошти від ТОВ "Іннова Фінанс" Поповнення картки Visa/MasterCard/НПС Простір [NUMBER] , [NUMBER] »); - інформацію про рух коштів (виписку) по картковому рахунку № [NUMBER] за період з 02 травня 2024 року по 04 травня 2024 року (тобто з моменту, під час якого було укладено договір про надання грошових коштів у позику № 3870370524 від 02 травня 2024 отримано кредитні кошти від ТОВ «ІННОВА ФІНАНС»). 08 грудня 2025 року на виконання ухвали Харківського районного суду Харківської області від 06 жовтня 2025 року АТ «Універсал Банк» надало до суду витребувані документи. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Представник позивача ТОВ «Іннова Фінанс» у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомила. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою представника позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 02 травня 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] укладений договір надання грошових коштів у позику № 3870370524, який підписаний [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором ytam29ii8. Положеннями пункту 2.1. договору встановлено, що укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується позичальнику через веб-сайт. Ідентифікація позичальника здійснюється при вході позичальника в особистий кабінет, в порядку передбаченому договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», у тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону Позичальника, вказаний позичальником при вході та/або протягом періоду обслуговування в товаристві. У пунктах 2.3 та 2.5 договору визначені основні умови кредитування, а саме: сума кредиту (загальний розмір) складає 4000?00 гривень; тип кредиту кредит; строк кредиту (строк дії договору) 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 днів. Згідно з пунктом 2.6.1. договору стандартна процентна ставка становить 1.5 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5 цього Договору. У пункті 2.7 договору зазначено, що метою отримання кредиту є споживчі (особисті) потреби. Відповідно до пунктів 2.8.1., 2.9.1., 2.10.3.1. договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 9089.90% річних, за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 25600.00 гривень; денна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1.50 %. Положеннями пункту 3.1., 3.2. договору передбачено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: [NUMBER] . Дата надання кредиту 02 травня 2024 року або наступний за ним календарний день. Відповідно до пункту 4.1. договору проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Згідно з пунктом 6.1. договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплату процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться відповідно до графіка платежів, крім випадку, визначеного в пункті 6.3. договору. За змістом пункту 6.4. договору у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів за користування кредитом, щонайменше на один календарний місяць, товариство має право вимагати повернення кредиту (у тому числі і всіх платежів, передбачених цим договором), строк виплати якого ще не настав, у повному обсязі. Вимога надсилається в особистому кабінеті позичальника та/або у вигляді електронного листа на електронну адресу позичальника, зазначену в договорі (або окремо надану позичальником товариству) та або шляхом направлення повідомлення на додаткові контактні дані позичальника, вказані в цьому договорі (або окремо повідомлені позичальником), в тому числі з використанням месенджерів (Viber, Telegram тощо). Моментом отримання позичальником повідомлення є момент отримання товариством електронного підтвердження про таке направлення. Положеннями пункту 7.4. Договору встановлено, що за порушення позичальником строків повернення позики та/або прострочення сплати процентів у строки, визначені договором, кредитодавець має право стягнути з позичальника пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБ України, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15 % від суми простроченого платежу. У пункті 7.7. договору зазначено, що нарахування процентів за користування кредитом в ІКС Товариства відбувається щоденно, починаючи з першого дня надання кредиту до останнього дня надання коштів в кредит за цим договором. Вищевказані умови кредитування визначені і в паспорті споживчого кредиту «Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма)», який 02 травня 2024 року підписаний ТОВ «Іннова Фінанс» та відповідачем електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором. З долученої до матеріалів справи квитанції до платіжної інструкції ТОВ «ФК «Контрактовий дім» № 19845-1354-105235552 від 02 травня 2024 року слідує, що 02 травня 2024 року о 10 годині 15 хвилини були зараховані кредитні кошти від ТОВ «Іннова Фінанс» на картку Visa/MasterCard/НПС Простір [NUMBER] у розмірі 4000,00 гривень. Зазначені реквізити банківської карти вказані у квитанції до платіжної інструкції ТОВ «ФК «Контрактовий дім» № 19845-1354-105235552 співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача, вказаними у договорі. До матеріалів справи долучений графік платежів, що є додатком до договору про надання грошових коштів № 3870370524 від 02 травня 2024 року, який підписаний [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором ytam29ii8. З розрахунку заборгованості слідує, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 3870370524 від 02 травня 2024 року становить 20800,00 гривень, з яких: 4000,00 гривень тіло кредиту, 14800,00 гривень нараховані проценти, 2000,00 неустойка. 28 серпня 2025 року на адресу суду на виконання ухвали суду від 06 жовтня 2025 року від АТ «Універсал Банк» надійшов лист, в якому зазначено, що на ім`я [PERSON] була емітована банківська картка № [NUMBER] . За результатами аналізу операцій, здійснених по рахунку № [NUMBER] встановлено, що 02 травня 2024 року на вказаний рахунок були зараховані грошові кошти у розмірі 4000,00 гривень. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. За правилами статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Вимогами статті 639 ЦК України визначено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Положеннями статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» унормовано, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Правилами частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» закріплено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. За змістом частин 1, 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Згідно з частиною 3 статті 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. За змістом статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, як це закріплено вимогами статті 526 ЦК України. Положеннями статті 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що закріплено вимогами статті 611 ЦК України визначає. За змістом частини 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що визначено положеннями статті 599 ЦК України. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості. Суд, дослідивши надані позивачем докази, дійшов висновку, що у відповідача [PERSON] існує обов`язок перед позивачем ТОВ «Іннова фінанс» щодо сплати заборгованості за договором про надання грошових коштів у позику № 3870370524 від02 травня 2024 року у розмірі 18800,00 гривень, з яких: 4000,00 гривень тіло кредиту; 14800,00 гривень грн нараховані проценти. Відтак, оскільки на час розгляду справи судом відповідач не надала даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за договором позики у добровільному порядку, не надала беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав її звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, суд висновує про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Іннова фінанс» та стягнення з відповідача заборгованості за вказаним вище договором у розмірі 18800,00 гривень. Щодо стягнення заборгованості за неустойкою суд зазначає таке. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина 1 статті 14 ЦК України). Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц (провадження № 61-4393сво18)). Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан з 05 години 00 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває донині. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31 січня 2024 року у справі №183/7850/22. Оскільки позивач звернувся до суду з позовом, яким крім іншого, просить стягнути з відповідача заборгованість за неустойкою, нарахованої у період дії воєнного стану, а саме з 02 травня 2024 року за прострочення зобов`язання, відповідно [PERSON] звільняється від обов`язку сплати неустойки у період дії в Україні воєнного стану, а тому суд висновує про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ «Іннова Фінанс» в частині стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за неустойкою. Щодо розподілу витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору. Згідно з платіжною інструкцією № 81 від 15 липня 2025 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Іннова Фінанс» пред`явило вимогу майнового характеру (стягнення заборгованості за кредитним договором) на суму (ціну позову) 20800,00 гривень, тоді як суд виснував про часткове задоволення заявлених вимог на суму 18800,00 гривень, що становить 90,38 % від ціни позову. За наведених обставин та відповідно до вимог статей 133, 137, 141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 2189,36 гривень (2422,40 х 90,38 % : 100). На підставі викладеного і

Outcome: partial