Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

06.11.2025 до Зарічного районного суду м. Суми надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування позову позивач зазначив, що сторони зареєстрували шлюб 03 червня 2005 у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис №580. Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей. Як зазначив позивач, шлюб існує формально і на примирення позивач не згоден. Спільне життя сторін припинено, відповідачка виїхала за кордон, спілкування в подальшому було тільки онлайн, у зв`язку з чим між сторонами почались постійні сварки, негаразди, непорозуміння, тому примирення та збереження шлюбу між сторонами є неможливим, це суперечить інтересам позивача. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 14.11.2025 відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, розгляд справи по суті призначено на 07.01.2026. Відповідачка [PERSON] 11.12.2025 подала до суду заяву, у якій позов визнала та просила розглянути справу за її відсутності. Позивач у судове засідання не прибув, згідно поданої до суду заяви від 22.12.2025 просив суд розглядати справу за його відсутності, просив задовольнити позов. Неявка сторін, належним чином повідомлених про дачу і місце проведення судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. У відповідності до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні у справі докази, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 03 червня 2005 у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис №580, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 03.06.2005. Відповідно до положень частини першої статті 12 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до частин першої та другої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За змістом частини другої статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина третя статті 105 вказаного Кодексу визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України, частина перша якої надає одному із подружжя право звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. Суд відповідно до статті 111 Сімейного кодексу України вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, шлюб існує формально, сторони не мають наміру вживати заходів до примирення. Спір про майно на час розгляду справи у суді відсутній. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до частини другої статті 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з приписами частини другої, абзацу 2 частини третьої статті 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи встановлені обставини, а також згоду відповідачки з позовними вимогами, суд погоджується з доводами позивача, що на даний час спільне проживання сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюб не існує, а тому позовна вимога про розірвання шлюбу є обґрунтованою, законною та підлягає задоволенню. Щодо вирішення питання про судові витрати суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною першою статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті, то позивачу за рахунок відповідачки підлягає відшкодуванню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 605,60 грн. Відповідно до частини третьої статті 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, відтак позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 605,60 грн судового збору, що становить 50 відсотків від суми судового збору, сплаченого при поданні позову за позовну вимогу про розірвання шлюбу.

Outcome: approved