Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

свої вимоги сторона позивача обґрунтовує тим, що 15.03.2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Ізі Кредит» та відповідачкою як позичальником укладено кредитний договір № 371107, згідно з яким відповідачка отримала 19 000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом, інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Позивач свої зобов`язання за цим кредитним договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначені умовами кредитного договору. Однак, відповідачка належним чином взяті на себе зобов`язання за договором не виконала, у зв`язку з чим в неї виникла заборгованість перед позивачем за вказаним кредитним договором, загальний розмір якої станом на 25.09.2025 року позивачем визначено як 38 272 грн., з яких: -18 667 грн. 40 коп. - заборгованість за основним боргом; -19 604 грн. 60 коп. - заборгованість за відсотками. Тому сторона позивача просить стягнути з відповідачки вказану заборгованість та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028 грн. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.10.2025 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі без виклику сторін. Відповідачка правом на подання відзиву не скористалася. Однак, 23.11.2025 року сторона позивача через підсистему «Електронний Суд» подала заяву, в якій вказує, що відповідачка частково погасила заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 4 000 грн., тому розмір її заборгованості становить 34 272 грн., з яких: 18 430 грн. 80 коп. заборгованість за основним боргом; 15 841 грн. 20 коп. заборгованість за відсотками. Тому сторона позивача просить зменшити розмір позовних вимог. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи (їх представників), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 15.03.2024 року між позивачем та відповідачем як позичальником укладено кредитний договір № 371107 (а. с. 5-8). Згідно п. п. 1.1 1.3. вказаного договору кредитодавець зобов`язався надати відповідачці грошові кошти в розмірі 19 000 грн. (19 періодів по 14 днів кожен період), тип процентної ставки фіксована, 0, 56% за кожен день користування кредитом. Відповідно до розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором, станом на 24.04.2025 року заборгованість відповідача перед позивачем за вказаним кредитним договором становить 38 272 грн., з яких: 18 667 грн. 40 коп. - заборгованість за основним боргом; 19 604 грн. 60 коп. - заборгованість за відсотками (а. с. 21). Суд враховує заяву сторони позивача, яка вказала, що відповідачка частково погасила заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 4 000 грн., тому розмір її заборгованості становить 34 272 грн., з яких: 18 430 грн. 80 коп. заборгованість за основним боргом; 15 841 грн. 20 коп. заборгованість за відсотками. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором від 15.03.2024 року № 371107 в розмірі 34 272 гривні. Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 вказаного Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З наданих позивачем розрахунків вбачається, що відповідач не виконав умов вищевказаного договору. Відповідно дост. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1047 цього Кодексу на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, щопозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положеннями статті 1048 ЦК України, яка на підставі частини 2 статті 1054 цього Кодексу застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, між сторонами вказаного кредитного договору було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договорів, який оформлений ними в письмовій формі. Сторони правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку визначеному законодавством України або укладеним договором. Повернення позики за кредитним договором є обов`язковим. Судом встановлено що доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач суду не надав, не подав будь-яких доказів на спростування користування нею наданими йому кредитними коштами, а також не подав будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості. Крім того, на час ухвалення даного рішення вказана заборгованість відповідачем добровільно не погашена, оскільки суду не надано жодних відомостей про протилежне. Тому позов підлягає задоволенню. Судом також встановлено, що позивачем за звернення з даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 3 028 грн., що стверджується платіжною інструкцією № 000006867 (а. с. 3). Отже, дані судові витрати підлягають присудженню з відповідача на користь позивача на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог. На підставі ст.ст.11, 512, 514, 526, 530, 610, 612, 629, 1048, 1050, 1054, 1077 ЦК України та,

Outcome: approved