Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

07 липня 2023 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , у якій просить: визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з нею за адресою: [ADDRESS] , та встановити наступний порядок і спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дітьми їхнього батька [PERSON] : у першу та третю суботу неділю кожного місяця у період з 10:00 години суботи до 16:00 години неділі, за взаємною попередньою домовленістю, враховуючи вік дітей, стан їхнього здоров`я, режим дня, та погодні умови; у святкові дні та дні народження, батьки вирішують самостійно між собою, враховуючи рівність їх прав та обов`язків, а також виходячи з найкращих інтересів дітей, відпочинок з дітьми в канікулярний час за попередньою домовленістю. На обґрунтування позову зазначає таке. 11 січня 2014 року вона та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Міським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 18. В даному шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у них не склалося і 25 січня 2021 року рішенням Яворівського районного суду Львівської області шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу між ними були спірні питання щодо участі батька у вихованні дітей. [PERSON] звертався із заявою до Яворівської районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітнього сина [PERSON] 16 червня 2021 року Яворівською районною адміністрацією винесено розпорядження № 362/02-06 «Про визначення місця проживання [PERSON] », згідно з яким визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] за його фактичним місцем проживання: [ADDRESS] . [PERSON] визначено не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні з її малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , та його вихованні. Позивач вважає, що в інтересах дитини проживати саме з матір`ю, а не з батьком. Зазначає, що вона має постійний дохід, яким може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дітей, задовольнити гармонійний розвиток їх особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, дуже любить дітей і з народження приділяла їм багато часу. Саме вона займалася із дітьми вечорами, гуляла та іншим чином піклувалася про них. Їхня спільна з відповідачем донька [PERSON] проживає разом з нею і перебуває повністю на її утриманні. Вона дуже любить свою доньку, піклується про її зовнішній вигляд, щоб вона була нагодована і доглянута, оточує її теплом, ласкою та любов`ю. Слідкує за моральним та духовним розвитком дитини, задовольняє її матеріальні потреби. Вказує, що дуже сумує за сином, переживає, що дитині не достатньо материнської любові та уваги та вважає, що діти мають зростати разом. Вона є власником житлової квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири. Дана житлова квартира є з сучасним ремонтом та обладнанням, де створені всі умови для проживання, виховання та утримання дітей. В цій квартирі також обладнана кімната для дітей, щоб [PERSON] та [PERSON] могли мати здоровий сон, навчатися та гратися. Тобто вона має можливість забезпечити дітям належні умови проживання, повною мірою займатися їх вихованням. Разом з тим, вона не чинитиме жодних перешкод для спілкування відповідача із сином та донькою і готова зі свого боку усіма силами сприяти тому, щоб діти через розлучення батьків не були позбавленні батьківського піклування. Проте, до теперішнього часу вона та відповідач не дійшли згоди щодо остаточного місця проживання сина [PERSON] . Вона не згодна із тим, щоб їхній син проживав із відповідачем, тому наполягає на визначенні місця проживання дитини [PERSON] разом з нею, його матір`ю. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 31 липня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 05 вересня 2023 року від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява, у якій він просить; визначити місце проживання малолітніх дітей, сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , з ним за адресою: [ADDRESS] . На обґрунтування зустрічної позовної заяви зазначає таке. 11 січня 2014 року він та [PERSON] зареєстрували шлюб. За час шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . 25 січня 2021 року рішенням Яворівського районного суду Львівської області шлюб між ними було розірвано. [PERSON] ще у 2020 року звернулася в Яворівський районний суд Львівської області із позовною заявою про розірвання шлюбу, де просила визначити та зазначала місце проживання сина [PERSON] , [INFO] , саме з ним, [PERSON] . Також 16 червня 2021 року Яворівською районною державною адміністрацією було винесено розпорядження № 362/02-06 «Про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] », згідно з яким саме з ним було визначено місце проживання сина і щодо даного рішення ніхто не заперечував. Фактично з 2020 року [PERSON] проживав з ним по [ADDRESS] , а донька [PERSON] з [PERSON] по [ADDRESS] . Тривалий час такий спосіб життя та проживання дітей всіх влаштовував. Однак після відкриття провадження у цивільній справі № 944/469/23 про поділ спільного майна подружжя, [PERSON] звернулася з позовною заявою про визначення місця проживання дітей, яка їй була повернута. 04 серпня 2023 року було зареєстровано повторно позовну заяву про визначення місця проживання дітей та присвоєно унікальний номер справи 944/4453/23. В даному випадку вбачається, що саме позовна заява про поділ спільного майна подружжя стала поштовхом подачі заяви про визначення місця проживання дітей. В позовній заяві [PERSON] зазначено, яка вона дбайлива мама і цікавиться шкільним життям їх спільної доньки [PERSON] , саме вона є власником квартири по [ADDRESS] , де сучасний ремонт, що вона дбає про добробут дітей, приймає участь у житті дітей, однак такими твердженнями вводить суд в оману. Дана квартира є спільною сумісною власністю і вони спільно придбали її. Ремонт зроблено ним до розірвання шлюбу, а вже коли шлюб розірвали він пішов з даної квартири з сином, який проживав і проживає разом з ним. Зазначає, що їх син [PERSON] часто навідує маму та сестричку, яка часто приїжджає до них в село і вони спільно проводять час. Він завжди привозив сина на зустрічі з ночівлею до [PERSON] та неодноразово забирав доньку до них із сином. У нього належні та безпечні умови проживання, оскільки згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім?ї, будинок складається з восьми кімнат та має два поверхи. Тобто діти мають кожен окрему кімнату із сучасним ремонтом. Більше того вважливим є те, що діти спокійно проводять ніч та не змушенні спускатися в сирий підвал багатоквартирного будинку під час повітряної тривоги, а спокійно спуститися в безпечне місце в приватному будинку. Також зазначає, що у нього вдосталь часу для того, аби займатися дітьми, оскільки його діяльність по продажах в інтернет-магазині дає можливість коригувати свій робочий час та приділяти вільні хвилини і години дітям. Натомість [PERSON] працює по 24 год і має декілька вихідних, а в час коли вона працює, буде залишати дітей на інших людей. Також вказує, що саме він займається навчанням сина. Дана обставина підтверджується характеристикою вих. № 85 від 25 серпня 2023 року, у якій також зазначено, що [PERSON] , не цікавиться навчальною діяльністю сина, не підтримує контакт із класним керівником та вчителями, які залучені до навчального процесу. Більше того, дочка [PERSON] на засіданні комісії висловила бажання жити з ним та братом. Окрім цього, зазначає, що разом з [PERSON] проживає її новий хлопець, особу якого та його відношення до дітей не встановлено. Враховуючи викладене, вважає, що діти повинні проживати з ним. Ухвалою суду від 27 вересня 2023 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчий комітет Яворівської міської ради Львівської області про визначення місця проживання дітей, зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчий комітет Яворівської міської ради Яворівського району Львівської області, про визначення місця проживання дітей. 30 жовтня 2023 року від представника відповідача за зустрічним позовом [PERSON] , адвоката Білик Р.О. на адресу суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, у якій вона просить відмовити в задоволенні зустрічної позовної в повному обсязі. Мотиви обґрунтування відзиву, аналогічні зазначеним у позовній заяві. Додатково вказала таке. З самого дитинства матір постійно піклується про дітей, допомагає матеріально, купує одежу, приймає участь у житті дітей. На даний час син позивачки [PERSON] проживає з матір`ю, яка самостійно возить його в школу у с. Наконечне Перше та забирає додому. [PERSON] піклується про дітей, постійно спілкується з їхніми вчителями, возить їх на різноманітні гуртки. Син [PERSON] виявляє бажання проживати з матір`ю та сестрою в м. Яворів. Таким чином, проживання сина разом з матір`ю відповідає його інтересам. [PERSON] має можливість забезпечити йому належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дитини. Разом з тим, [PERSON] не чинитиме жодних перешкод для спілкування позивача із сином та донькою і готова зі свого боку усіма силами сприяти тому, щоб діти через розлучення батьків не були позбавленні батьківського піклування. Проте, до теперішнього часу [PERSON] та [PERSON] не дійшли згоди щодо остаточного місця проживання сина [PERSON] . Вона не згодна із тим, щоб їхній син проживав із [PERSON] , тому наполягає на визначенні місця проживання дитини [PERSON] разом з матір`ю. Ухвалою суду від 15 лютого 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті. У судовому засіданні позивач за первісним позовом/відповідач за зустрічною позовною заявою [PERSON] підтримала свою позовну заяву, проти задоволення зустрічного позову заперечила, надала пояснення, аналогічні наведеним в позовній заяві та відзиві на зустрічний позов. Додатково пояснила таке. На даний час діти проживають з нею в місті Яворів, навчаються у школі. Позов подала тому, що не згідна з рішенням Яворівської РДА про визначення місця проживання сина з батьком, а також у зв`язку з тим, що не може з відповідачем у добровільному порядку визначити місце проживання дітей. Вказує, що діти інколи (через вихідні) залишаються з відповідачем на ніч, коли він забирає їх до себе, вона цього не заперечує, це його право як батька, конфліктів з цього приводу між ними не виникає. Крім цього, у будні дні син також залишається у відповідача, коли ходить на тренування в с. Наконечне, де проживає відповідач. Діти не жалілись на умови проживання в батька, але вважає, що почергове проживання дітей то з нею, то з батьком, неможливе. Вона працює фельдшером на ШМД, також додатково є ФОП. В лікарні працює позмінно, 2 рази на тиждень, 7 разів на місяць, тривалість зміни доба. В цей час діти залишаються з її мамою. Інколи, коли вона на роботі, діти залишались у відповідача. Буває, що діти ночують у відповідача 2 рази на тиждень, буває, що не ночують цілий місяць. Вказала, що вона повністю забезпечує дітей матеріально, купує дітям продукти, гаджети тощо, створила належні умови для проживання, навчання, фізичного і духовного розвитку, дозвілля. Представник [PERSON] адвокат Білик Р.О. у судовому засіданні підтримала позовну заяву, відзив на зустрічний позов та пояснення її довірительки. Додатково зазначила, що позивач не заперечує, щоб діти бачились з батьком, не перешкоджає цьому, однак діти мають мати постійне місце проживання, при цьому двоє дітей повинні проживати разом. [PERSON] важливо, щоб діти проживали з нею. Добре, щоб був встановлений графік побачень дітей з відповідачем, щоб не виникало спірних питань. Відповідач за первісним позовом/позивач за зустрічною позовною заявою [PERSON] у судовому засіданні підтримав зустрічну позовну заяву, заперечив проти первісного позову, надав пояснення, аналогічні наведеним в зустрічній позовній заяві. Додатково зазначив таке. Після розірвання шлюбу, син виявив бажання проживати з ним. Він створив для цього всі умови. Згодом син виявив бажання навчатись у м. Яворів. Вони з позивачкою домовились, що діти через одні вихідні проживатимуть з ним. Син займається футболом, у вівторок та четвер тренування проводяться в с. Наконечне, де він проживає, він забирає сина з тренування, пізніше привозить дочку і вони разом проводять час, роблять домашні завдання, бавляться. Фактично діти проживають половину часу у нього, половину у позивачки, тому він подав зустрічний позов, щоб це оформити юридично. Син проживав з ним, коли відвідував 2-4 класи, у 2020-2022 роках. З п`ятого класу навчається у школі в м. Яворів, проживає з позивачем. Зазначив, що він належним чином виконує свої батьківські обов`язки, матеріально забезпечує дітей, купує одяг, взуття, гаджети, оплачує поїздки, дає кишенькові гроші, оплачує сину половину витрат на поїздки, пов`язані із спортивними змаганнями. Коли син проживав з ним, він повністю утримував його. Працює неофіційно, займається інтернет-продажами, має автосервіс в себе на подвір`ї. Вказав, що не вживає алкогольні напої, оскільки проходить лікування черепно-мозкової травми, має 3 групу інвалідності. Він за те, щоб діти проживали по 2 тижні з ним та позивачем. Наприклад, в жовтні 2025 року діти перебували в нього 15-16 днів. Представник [PERSON] адвокат Тимощук О.І. у судовому засіданні підтримав зустрічну позовну заяву, пояснення його довірителя, додатково зазначив таке. Батьки мають рівні права та обов`язки щодо дітей, першочергово необхідно враховувати інтереси дітей. Немає жодних перешкод для проживання дітей з батьком, а проживання дітей з мамою це лише її бажання та амбіції. Діти почергово проживають з обома батьками. Позивач працює позмінно, протягом доби, в цей час догляд за дітьми здійснює її мама. Так само, коли відлучається відповідач, за дітьми дивляться його батьки. Згідно з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 16 лютого 2024 року у справі № 465/6496/19, можливе почергове проживання дітей з обома батьками (по 2 тижні), що не суперечить інтересам дітей. Син тривалий час проживав з батьком, а коли захотів проживати з мамою, відповідач не заперечував. Суд не може надати перевагу одному з батьків лише тому, що так хоче позивач. Батьки мають не лише однакові обов`язки, а й рівні права щодо спілкування і проживання з дітьми. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчого комітету Яворівської міської ради Львівської області як орану опіки та піклування [PERSON] в судовому засіданні підтримала висновок Органу опіки і піклування, надала суду такі пояснення. Питання визначення місця проживання дітей розглядала комісія захисту прав дитини при Яворівській міській раді. Комісія визначила доцільним проживання дітей з мамою. Діти мають проживати разом. Коли син проживав з позивачем, бачився з сестрою лише на вихідних, що суперечить інтересам дітей. На засіданні комісії син сказав, що хоче проживати з мамою, а дочка з батьком. Умови для проживання дітей в обох сторін належні. Зазначила, що перш за все, коли йдеться про проживання малолітніх дітей, перевага надається матері це вирішили члени комісії одноосібно. Вирішили, щоб діти проживали з мамою, оскільки донька не казала, що хоче проживати саме з татом, а що там їй більше подобається, там є багато тварин. Батько в першу чергу має заробляти кошти на утримання дітей, а мати займатись вихованням, готуванням їжі, навчанням дітей тощо. Також в судовому засіданні суд, в присутності представника Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Яворівської міської ради Львівської області та представників сторін, за відсутності самих сторін [PERSON] і [PERSON] , заслухав думку малолітніх дітей [PERSON] і [PERSON] , які розповіли, що проживають з мамою в м. Яворові. Часто бувають в тата в с. Наконечне, ночують там. Мама не забороняє їм бачитися з татом. Хотіли б проживати і в [PERSON] , і в Наконечному, їм добре і там, і там. В тата велике подвір`я, є тварини, там цікаво. Заслухавши пояснення та оцінивши доводи учасників справи, думку дітей, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Суд встановив, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 25 січня 2021 року. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05 вересня 2016 року Виконавчим комітетом Калинівської сільської ради Яворівського району Львівської області, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 26 липня 2022 року Яворівським ВДРАЦС у Яворівському районі Львівської області. [PERSON] та діти [PERSON] і [PERSON] проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою голови ОСББ «Івана Хрестителя 90» № 6 від 27 лютого 2023 року. [PERSON] працює фельдшером станції ЕМД «Новояворівськ», згідно характеристики завідувача [PERSON] , остання у якості фельдшера виїзної бригади скрупульозна та ретельна, якісно виконує свої обов`язки самостійно та ускладі бригади. Рівень підготовки відмінний. Швидко та якісно приймає рішення у екстрених ситуаціях, легко орієнтується у стані пацієнта та володіє добрим клінічним мисленням. За час роботи зауважень щодо порушень етики та деонтології не було, дисциплінарних та адміністративних стягнень не накладалося. Авторитетна та неконфліктна, у колективі спокійна та виважена. Наполеглива та добре підготовлена. Рівень теоретичних знань та практичних навиків, що підтверджено низкою сертифікатів українських та міжнародних організацій. Має відповідальну громадянську позицію: у часі війни здійснювала чергування на МПП «Краківець». [PERSON] , [INFO] , навчається у Яворівському ЗЗСО І-ІІІ № 3 імені [PERSON] . За час навчання, остання проявила себе дисциплінованою та старанною ученицею. До уроків готується старанно і систематично, скромна, ввічлива, охайна, товариська. Мати [PERSON] постійно підтримує зв`язок з класним керівником, регулярно відвідує батьківські збори, є головою батьківського комітету класу і займається вихованням дитини сама. Батько [PERSON] за час навчання дитини не цікавився її успіхами, що підтверджується характеристикою Яворівського ЗЗСО І-ІІІ №3 імені [PERSON] від 28 лютого 2023 року. Відповідно до акту обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , проведеного спеціалістом першої категорії служби у справах дітей Яворівської міської ради та начальником служби у справах дітей Піджарком А.Т., встановлено, що разом з [PERSON] постійно проживає її неповнолітня дочка [PERSON] , в сім`ї панує взаєморозуміння та повага, не конфліктують. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 324313214, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Розпорядженням Яворівської РДА №362/02-06 від 16 червня 2021 року, вирішено визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] , [INFO] за його фактичним місцем проживання по [ADDRESS] . Згідно з актом встановлення місця проживання № 16, затвердженим старостою села Наконечне Перше Станько О.О., зі слів сусідів встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , не зареєстрований але фактично проживають [PERSON] та його неповнолітній син, мати не бере участі у вихованні дитини. Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї, комісією встановлено, що у будинку за адресою: [ADDRESS] , проживають [PERSON] , його син [PERSON] , проживає без реєстрації. Будинок складається з 8 кімнат, у будинку зроблений євроремонт, є все необхідне для проживання. Згідно з характеристикою учня 4 класу Наконечнянського ЗЗСО І-ІІІ ступенів [PERSON] від 25 серпня 2023 року, останній має хороший фізичний і розумовий розвиток. Навчальний матеріал засвоює на достатньому та середньому рівні. Відповідально ставиться до доручень в класі, не схильний до суперечок. Хлопець завжди охайний, доглянутий. Батько учня [PERSON] систематично спілкується з класним керівником та педагогами, цікавиться його поведінкою, навчальними досягненнями та шкільним життям дитини, відвідує батьківські збори. Мати дитини [PERSON] не цікавиться навчальною діяльністю сина, не підтримує контакту з класним керівником та вчителями. Відповідно до характеристики [PERSON] , виданою Виконавчим комітетом Яворівської міської ради № 86/10 від 25 серпня 2023 року, останній не зареєстрований але проживає в [ADDRESS] . За час проживання у селі і на території старостинського округу показав себе з хорошої сторони. За характером спокійний, працьовитий, ввічливий. Користується повагою серед односельців. Розлучений, спиртними напоями не зловживає, стосунки з рідними, сусідами, друзями- підтримує. Скарг на [PERSON] від жителів с. Наконечне Перше не надходило. Згідно з висновком щодо визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням Виконавчого комітету Яворівської міської ради Львівської області від 27 вересня 2023 року №329, члени комісії вважають, що малолітні діти не мають бути обділені материнською любов`ю, брат і сестра мають проживати та зростати разом. За результатом розгляду даного питання комісія вирішила рекомендувати органу опіки та піклування, визнати за доцільне проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з їх матір?ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . У п. п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до п. п. 1-3 ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У ст. 18 Конвенції про права дитини визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини в кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення від 16 липня 2015 року в справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення від 11 липня 2017 року в справі «М. С. проти України», заява № 2091/13). У рішенні від 07 грудня 2006 року в справі «Хант проти України», заява № 31111/04, ЄСПЛ зазначив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага та, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Аналіз наведених норм міжнародного права, практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. У ст. 51 Конституції України, частинах другій, третій ст. 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Згідно з ч. ч. 2, 8, 9 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. У ст. 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Під час визначення місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Вирішуючи питання про визначення місце проживання дитини, суди мають враховувати об`єктивні та наявні в справі докази, зокрема, обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновок органу опіки та піклування. Проте найважливішим у цій категорії справ є внутрішнє переконання суду, яке має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці всіх обставин в їх сукупності, оскільки не можна піддавати формалізму долю дитини, яка через те, що батьки не змогли зберегти відносини або домовитися, не повинна бути позбавлена щасливого та спокійного дитинства. Такі висновки сформульовані Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 11 грудня 2023 року у справі № 607/20787/19. Рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й першочергово повинні бути визначені й враховані інтереси дитини з урахуванням об`єктивних обставин спору. При визначенні місця проживання дитини судам потрібно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, під час розгляду справ щодо визначення місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Аналогічні висновки сформульовано в постанові Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі № 466/1017/20. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки стосовно дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Під час оцінки та визначення найкращих інтересів дитини підлягають врахуванню такі базові елементи: (а) погляди дитини; (б) індивідуальність дитини; (в) збереження сімейного оточення і підтримання відносин; (г) піклування; захист і безпека дитини; (ґ) вразливе положення; (д) право дитини на здоров`я; (е) право дитини на освіту. Також підлягають врахуванню: (1) спроможність кожного з батьків піклуватися про дитину особисто; (2) стосунки між дитиною і батьками в минулому; (3) бажання батьків бути опікунами; (4) збереження стабільності в оточенні дитини, йдеться про місце проживання (дім), школу, друзів; (5) бажання дитини. Такі висновки сформульовані Верховним Судом, зокрема, в постановах від 06 серпня 2025 року у справі № 172/491/22 та від 30 квітня 2025 року у справі № 756/6412/23. У ч. ч. 4 6 ст. 19 Сімейного кодексу України закріплено, що під час розгляду судом спорів щодо, зокрема, місця проживання дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. За загальним правилом, передбаченим ст. 19 Сімейного кодексу України та ст. 56 Цивільного процесуального кодексу України, у спорах між батьками про визначення місця проживання малолітньої дитини участь органу опіки і піклування є обов`язковою. Спеціалісти відповідного органу мають надати суду письмовий фаховий висновок щодо розв`язання спору. У ст. 171 Сімейного кодексу України закріплено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Як вказано в постанові Верховний Суд від 09 квітня 2025 року у справі № 643/7307/20 дитина є суб`єктом права і незважаючи на незначний вік, неповну цивільну дієздатність, має певний обсяг прав. Одними з основних її прав є право висловлювати свою думку та право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя. Верховний Суд у постанові від 31 березня 2021 року в справі № 562/1686/18 наголосив, що під час вирішення спору, що стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, а дитина потребує уваги, підтримки і любові обох батьків, суди повинні ґрунтовно дослідити та оцінити всі обставини справи, надати належну правову оцінку доказам, як кожному конкретно взятому, так і їх сукупності. Суд вважає, що в даному випадку, зважаючи на спір між батьками щодо місця проживання дітей, про що свідчить подання кожним з них відповідного позову, визначення конкретного місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є важливим та необхідним, зважаючи на їх вік, навчання, необхідність проживання дітей разом, з метою збереження стабільності в оточенні дітей (місце проживання (дім), школу, друзів), забезпечення сталих соціальних зв`язків та зменшення негативного впливу на їх фізичний та емоційний стан, пов`язаний з частими переїздами, приживанням окремо тощо, беручи до уваги й те, що саме по собі розлучення батьків та неможливість приживати з ними обома вже є для дітей значним травмуючим фактором. Також, на переконання суду, ситуація, яка існувала до 2024 року, а саме коли діти періодично проживали в когось одного з батьків, тривалий час проживали окремо один від одного, відвідували школи в різних населених пунктах, хоч це і здійснювалось за взаємною згодою батьків, була неправильною та негативно впливала на дітей. Вирішуючи питання з ким із батьків повинні проживати діти (визначення місця їх проживання), суд виходить з такого. У справі, що розглядається, сторони подали до суду позовні заяви, в яких просять визначити місце проживання їхніх спільних малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з ними (позивач за первісним позовом [PERSON] з нею за адресою: [ADDRESS] , а позивач за зустрічним позовом [PERSON] з ним за адресою: [ADDRESS] ). Свої позовні вимоги і [PERSON] , і [PERSON] мотивують тим, що саме за умови проживання з ними дітям буде забезпечено належний догляд, розвиток, піклування, оскільки саме мати здійснює піклування та матеріальне забезпечення дітей, їм буде забезпечено виховання, стабільний психологічний стан та належні умови для зростання, навчання, розвитку. При цьому, сторони не заперечили наявності належних умов для проживання, виховання, навчання, дозвілля розвитку дітей в кожного із них. Також сторони підтвердили, що після припинення спільного проживання та розірвання шлюбу відсутні суттєві розбіжності і суперечності між ними щодо проживання дітей з кожним із них, діти проживають і з батьком, і з мамою, син [PERSON] певний час проживав переважно з батьком, вони в більшості випадків загалом вирішують ці питання добровільно. Водночас, в ході розгляду справи сторони намагалися сформувати в суду негативний образ свого опонента, дискредитувати один одного, наводячи певні дії та вчинки як під час спільного життя, так і після припинення спільного проживання та розірвання шлюбу, які, на їх переконання, негативно характеризують протилежну сторону, проте, такі твердження переважно не були підкріплені жодними доказами, а також посилались на окремі обставини, які, на їх думку, можуть перешкоджати належному виконанню опонентом його батьківських обов`язків у випадку проживання дітей з ним (позмінна (подобова) робота [PERSON] , періодичне відлучення з місця проживання, спосіб життя [PERSON] тощо). Крім того, слід зазначити, що в судовому засіданні представник [PERSON] адвокат Тимощук О.І. вказав, що можливе почергове проживання дітей з обома батьками (по 2 тижні). [PERSON] підтримав позицію свого представника, вказав, що він за те, щоб діти проживали по 2 тижні з ним та [PERSON] , стверджуючи, що така ситуація фактично існує вже тривалий час. Таку позицію [PERSON] і його представник підтримали в судових дебатах. Зі свого боку [PERSON] і її представник заперечили щодо почергового проживання дітей з кожною із сторін у справі. Суд встановив та матеріалами справи підтверджено, що як позивач за первісним позовом [PERSON] , так і позивач за зустрічним позовом [PERSON] , мають у власності житло, де створені належні умови для проживання дітей. Проживаючи як з матір`ю, так із батьком діти постійно відвідують навчальні заклади, позитивно характеризуються за місцем навчання. Обставин, які б унеможливлювали проживання дітей, як з [PERSON] , так і з [PERSON] , з урахуванням створення ними належних умов для проживання, виховання та розвитку дітей, не встановлено і сторонами не доведено. Також, як описано вище, в судовому засіданні суд заслухав думку малолітніх дітей [PERSON] і [PERSON] , які розповіли, що хотіли б проживати і з мамою в м. Яворові, і з татом в с. Наконечному, їм добре і там, і там. Крім того, в ході розгляду справи з пояснень сторін та наявних у справі доказів суд встановив, що малолітній син [PERSON] у 2020-2022 роках проживав з батьком [PERSON] в с. Наконечне Перше, де у 2-4 класах навчався у Наконечнянській ЗЗСО І-ІІІ ступенів, про що цим закладом освіти була видана описана вище характеристика від 25 серпня 2023 року. Проте на даний час [PERSON] проживає з мамою [PERSON] в м. Яворові та навчається у Яворівському ЗЗСО І-ІІІ № 3 імені Тараса Шевченка. Зазначених обстаивн сторони не заперечують. Згідно із Висновком щодо визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням Виконавчого комітету Яворівської міської ради Львівської області від 27 вересня 2023 року № 329, комісія з питань захисту прав дитини вирішила рекомендувати органу опіки та піклування визнати за доцільне проживання малолітніх дітей разом з їх матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Виконавчого комітету Яворівської міської ради Львівської області як орану опіки та піклування [PERSON] в судовому засіданні підтримала зазначений висновок. Як представник орану опіки та піклування вважає, що діти повинні проживати з мамою та разом брат і сестра. Оцінивши описані вище обставини, встановлені в ході розгляду справи, в тому числі зміни, які відбулися з часу припинення спільного проживання сторонами і розірвання шлюбу між ними до цього часу, зокрема, і протягом перебування даної справи на розгляді в суді, беручи до уваги позиції сторін та органу опіки і піклування, думку дітей,

Outcome: partial