Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Посилався на те, що 19.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір про надання коштів у кредит №71535482, за умовами якого кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 18 000 гривень, строк позики - 30 днів (з 19.03.2025 по 17.04.2025) із фіксованою процентною ставкою. Комісія за надання кредиту складає 15% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 2700,00 грн. У разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4,00% за понадстрокове користування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису 01281, що був надісланий на вказану позичальником електронну адресу - [INFO] ) у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Кредитодавець на виконання умов Договору позики №71535482 від 19.03.2025 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 18 000 гривень за посередництвом платіжної установи. Укладаючи договір позики, сторони узгодили порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування ним поза межами строку кредитування. [PERSON] не виконав свого обов`язку щодо повернення наданого йому кредиту в строки, передбачені кредитним договором. У зв`язку з неналежним виконанням умов договору позики у [PERSON] утворилась заборгованість по договору позики №71535482 від 19.03.2025 року у розмірі 30 690 грн. 00 коп., яка складається з: 18000 грн. 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1350 грн. 00 коп. - сума заборгованості за процентами; 2700 грн. 00 коп. - сума заборгованості за комісією; 8640,00 грн. - сума заборгованості за процентами, нарахованими за понадстрокове користування. 26.06.2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали Договір факторингу №26/06/25-ФК від 26.06.2025 року, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики №71535482 від 19.03.2025 року. Пунктом 2.1.3. договору факторингу встановлено, що перехід від клієнта до фактора права вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу. Підписаний сторонами Реєстр прав вимоги підтверджує факт переходу від клієнта до фактора відповідних прав вимоги та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Реєстру прав вимог №22/08/25-02 від 22.08.2025 року до договору факторингу №26/06/25 від 26.06.2025 року ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 30 690 грн. 00 коп., з яких: 18000 грн. 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1350 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками; 2700 грн. 00 коп. - сума заборгованості за комісією; 8640 грн. 00 коп. - сума заборгованості за процентами, нарахованими за понадстрокове користування. Просив позов задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у сумі 30690 грн. 00 коп. та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 19.09.2025 року провадження по справі було відкрито та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачем відзиву на позов подано не було. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст. ст. 130, 131 ЦПК України, про що у справі є належні докази, про причини відсутності не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 19.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71535482, відповідно до умов якого сума наданого відповідачу кредиту становить 18000 грн. (п. 2.2.1 договору), строк кредиту 30 днів (п. 2.2.2 договору), процентна ставка в день (фіксована) 0,250% (п. 2.2.3 договору) (а. с. 36-42). Пунктом 2.2 Договору передбачені інші параметри та умови кредиту. Так, згідно п. 2.2.4 комісія за надання кредиту 15,00% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 2700 грн. Дата надання кредиту 19.03.2025. Дата повернення кредиту 17.04.2025. Денна процентна ставка 0,750%. Проценти за понадстрокове користування кредитом - 4 %. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 1186,17%. Обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки базується на припущенні, що Договір залишається дійсним протягом строку, визначеного п. п. 2.2.2 п. 2.2 Договору та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та в строки, визначені в Договорі. Згідно із п. 2.1 Договору надання коштів у кредит, за цим договором кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти від суми кредиту) та комісію за надання кредиту. Відповідно до п. 6.1 Договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю проценти у розмірі, визначеному пунктом 2.2 Договору. Проценти за користування кредитом нараховуються на суму кредиту (його залишок, виходячи із сторку фактичного користування кредитом, за кожен день (календарну дату) користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту (включно та включаючи день (дату) його повернення, до повного погашення заборгованості за Договором. Згідно із п. п. 5.1 договору позики, підписанням цього договору позичальник підтверджує, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачено ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» підтверджує, що клієнт [PERSON] , з яким укладений договір № 71535482 від 19.03.2025 року, ідентифікований Товариством. Згідно платіжної інструкції/операції №6a65асае-а027-4a58-аеb3-1e542b5071fb від 19.03.2025 року ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на рахунок [NUMBER] , перераховано кошти у сумі 18000 гривень (а. с. 45зв). Відповідно до довідки ТОВ «ФК «Фінекспрес» №КД-000044737 від 22.08.2025 року, товариство підтвердило прийняття до виконання платіжної інструкції, наданих за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 року, укладеного між компанією та ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», та завершення наступної платіжної операції: дата 19.03.2025 року; номер платежу 6a65асае-а027-4a58-аеb3-1e542b5071fb; сума 18000 гривень, отримувач [PERSON] на карту № [NUMBER] . Таким чином, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за Договором надання коштів у кредит виконало. 26.06.2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) та ТОВ «Фінпром Маркет» (фактор) уклали Договір факторингу №26/06/25 від 26.06.2025 року, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики №71535482 від 19.03.2025 року. Пунктом 5.2. договору факторингу встановлено, що перехід від клієнта до фактора прав вимог за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання актів прийому-передачі Реєстру заборгованостей, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно портфеля заборгованості та набуває відповідних прав вимог. Підписані сторонами акти прийому-передачі Реєстру заборгованостей підтверджують факт переходу від клієнта до фактора відповідних прав вимоги та є невід`ємними частинами цього Договору. Відповідно до реєстру прав вимоги №22/08/2025 від 22.08.2025 року до Договору факторингу №26/06/25 від 26.06.2025 року, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) та ТОВ «Фінпром Маркет», [PERSON] значиться в реєстрі боржників за №64 за договором позики №71535482 в сумі 30690 грн. 00 коп., з яких: 18000 грн. 00 коп. - сума заборгованості за тілом кредиту, 1350 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсоткам, 2700 грн. 00 коп. - сума заборгованості за комісією; 8640 грн. 00 коп. - сума заборгованості за процентами, нарахованими за понадстрокове користування. Позивач надав розрахунок суми заборгованості [PERSON] із зазначенням суми заборгованості, строку за який проводиться стягнення та відміткою стягувача про непогашення заборгованості за Договором позики №71535482 від 19.03.2025 року (а. с. 5). Відтак, матеріалами справи підтверджуються обставини уступки права вимоги за договором позики №715354482 на користь ТОВ «Фінпром Маркет». Із дослідженого судом договору позики №71535482 від 19.03.2025 року встановлено, що оспорюваний договір укладено в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як було встановлено судом, договір позики №71535482 від 19.03.2025 року, укладений в електронній формі, що відповідає приписам статті 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний сторонами, відповідно до вимог ст. 12 вказаного Закону, а саме: з боку кредитодавця засвідчено кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу, а з боку позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора, та за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі. Із копії вказаного договору також видно, що [PERSON] як позичальник та споживач за договором, ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі, надавши Товариству свої персональні дані (РНОКПП - [NUMBER] , серію та номер паспорта [NUMBER] , тел. [NUMBER] та відомості про електронну пошту). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, укладений між сторонами договір відповідає вимогам Закону та є обов`язковим до виконання. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Розглядаючи доводи позивача щодо дійсного розміру заборгованості, суд враховує норми цивільного законодавства, якими врегульовано спірні правовідносини. Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Заборгованість відповідача за договором позики № 71535482 від 19.03.2025 року становить: заборгованість за тілом кредиту - 18 000 грн. 00 коп.; заборгованість за процентами - 1350 грн. 00 коп., 2700 грн. - сума заборгованості за комісією; 8640,00 грн. -0 сума заборгованості за процентами, нарахованими за понадстрокове користування, а всього 30 690 грн. 00 коп. Відповідачем зазначений розмір заборгованості будь-якими доказами спростовано не було. Положеннями статті 81 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування у справі. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що відповідачем [PERSON] всупереч умовам договору про надання коштів на кредит не здійснено погашення заборгованості. За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved