Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

У жовтня 2025 року ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» звернулося до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено про те, що 11.11.2022 АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] уклали договір про надання кредиту №98738078000 за умовами якого АТ «УКРСИББАНК» надав позичальнику кредит у сумі 48 397,42 грн. строк кредиту 48місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 0,00001% річних від суми залишку заборгованості за кредитом ( за користування кредитом понад встановлений строк кредитування, 7,00001% річних). АТ «УКРСИББАНК» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 48 397,42 грн., в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованості. 09.12.2024 між ТОВ «УКРСИББАНК» та позивачем укладено Договір факторингу, у відповідності до якого ТОВ «УКРСИББАНК» відступило ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» за плату, а ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» прийняло належні ТОВ «УКРСИББАНК» права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 11.11.2022 №98738078000. Станом на 09.12.2024 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором № 98738078000 від 11.11.2022 становить 37051,66 грн., яка складається з тіла кредиту в розмірі 31 243,98 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 0,00 грн., заборгованості по комісії в розмірі 5807,68 грн., штрафні санкції 0,00 грн. яку позивач просить суд стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати. Ухвалою суду від 24 жовтня 2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та сторонам надано строк для подання заяв по суті справи. Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляд справи у судове засідання не з`явився, разом з тим в матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином рекомендованим листом із повідомленням за адресою її місця реєстрації, причини неявки у судове засідання відповідач не повідомила, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалась. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст.ст.247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до наступного висновку. 11.11.2022 АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] уклали кредитний договір № 98738078000 , відповідно до якого [PERSON] видано кредит у загальному розмірі 48 397,42 грн. на споживчі потреби, шляхом перерахування на банківський рахунок позичальника, фіксована відсоткова ставка становить 0,00001 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом (за користування кредитом понад встановлений строк кредитування 7,00001% річних), а також комісією. Відповідач умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно детального розрахунку заборгованості, який долучений до позову, станом на 09.12.2024 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 37051,66 грн., та складається з тіла кредиту в розмірі 31 243,98 грн., заборгованості по комісії 5807,68 грн. 09.12.2024 між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу №284, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитними договорами. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №284 від 09.12.2024 , ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 37051,66 грн. З моменту отримання права вимоги за кредитним договором до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. За таких обставин, непогашена боржником заборгованість за кредитним договором № 98738078000 від 11.11.2022 становить 37051,66 грн. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України визначено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно зі ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Приймаючи до уваги, що відповідач не сплатив своєчасно позивачу, як новому кредитору, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, який відповідачем не спростований, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Частиною 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу в розмірі 9200,00 грн. На підтвердження вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, представник позивача надав суду копію договором про надання правничої допомоги №03-07/24 від 03.07.2024, Актом приймання-передачі наданих послуг, який місить детальний опис наданих послуг та їх вартість, на загальну суму 9 200,00 грн., платіжною інструкцією №2687 від 10.06.2025 про сплату ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» на користь адвоката Литвиненко Оксани Ігорівни винагороди за надану правничу допомогу за договором про надання правничої допомоги №03-07/24 від 03.07.2024 на загальну суму 9 200,00 грн., копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КС №9438/10. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved