Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просив: розірвати шлюб між ним та [PERSON] , який зареєстрований 17.02.1997 у Дмитрушківській сільській раді с. Дмитрушки, Уманського району, Черкаської області. В обґрунтування позову зазначив, що 17.02.1997 він зареєстрував шлюб із відповідачем у Дмитрушківській сільській раді с. Дмитрушки, Уманського району, Черкаської області, актовий запис № 3. Кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, що в свою чергу стало причиною припинення шлюбних стосунків. Протягом тривалого часу між ними постійно виникають сварки та непорозуміння, вони не мають спільних інтересів, мають різні характери та погляди на життя. Однією сім`єю вони не проживають. Шлюб носить лише формальний характер. Примирення з відповідачем та збереження їхньої сім`ї є неможливим. Ухвалою судді від 18.12.2025 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Про проведення розгляду справи у спрощеному позовному провадженні позивач та відповідач повідомлені належним чином. Заперечення проти такого розгляду справи від сторін судом у встановлений строк не отримано. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява від 17.12.2025, в якій вона просила розглянути справу про розлучення і розлучити їх. З усіма позовними вимогами згідна. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 17 лютого 1997 року у Виконкомі Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області, актовий запис № 3. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Вказане підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 17 лютого 1997 року, серії [NUMBER] . За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч. 3 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони на даний час однією сім`єю не проживають, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки збереження шлюбу суперечить його інтересам, відповідач позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд вважає, що позов належить задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved