Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр» Сарана А.О. звернувся до Роменського міськрайонного суду Сумської області із цим позовом та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути із відповідача [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код за ЄДРПОУ: 37356833, МФО 305299, р/р [NUMBER] ) заборгованість за кредитним договором № 17.02.2023-100001492 від 17.02.2023 у розмірі 11687,91 грн та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн. Свій позов мотивує тим, що 17.02.2023 між ТОВ "Споживчий Центр" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 17.02.2023-100001492, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 6000,00 грн, строком на 56 днів, зі сплатою відсотків. ТОВ "Споживчий Центр" виконало свою частину умов кредитного договору в повному обсязі. Відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим станом на дату подання позову у нього виникла перед позивачем заборгованість в загальному розмірі 11687,91 грн, з яких: тіло кредиту 6000,00 грн, відсотки 4787,91 грн, комісія 900,00 грн. Тому просить суд стягнути із [PERSON] на користь ТОВ "Споживчий Центр" 11687,91 грн заборгованості за кредитним договором та витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. Від відповідача [PERSON] відзив на позов не надходив. Ухвалою суду від 06 листопада 2025 року у цивільній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 06 січня 2025 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог статті 280 ЦПК України у зв`язку з неявкою належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, справу розглянуто без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 17 лютого 2023 року укладено кредитний договір № 07.02.2023-100001492 (а.с.23). Договір укладався в електронній формі, підписаний електронним підписом відповідача шляхом використання одноразового ідентифікатора Н923. Позивач ТОВ "Споживчий центр" свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 6000,00 грн. Позивач ТОВ «Споживчий центр» та АТ КБ «ПриватБанк» 01.11.2020 уклали договір №4507 про надання послуг у системі LiqPay (а.с.11-16). Із квитанції про виплату системою LiqPay, встановлено, що 17.02.2023 за договором №17.02.2023-100001492 здійснено перерахунок коштів у сумі 6000,00 грн отримувачу за номером платіжного інструменту 516874*91 (а.с.20). У свою чергу, відповідач [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову має заборгованість перед позивачем в розмірі 11687,92 грн, з яких: тіло кредиту 6000,00 грн, відсотки 4787,92 грн, комісія 900,00 грн, чим порушуються права та інтереси позивача ТОВ "Споживчий центр", що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості (а.с.10). З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що між сторонами склалися правовідносини, які виникли з договору позики(кредиту) та які нормативно врегульовані таким чином. Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтями 610-611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Положеннями ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ст. 83 ЦПК України). Відповідач відзив з доказами на спростування позиції позивача до суду не надав, тому суд, на підставі наданих позивачем доказів, вважає встановленим, що відповідач належним чином зобов`язання не виконав, заборгованість за кредитним договором у повному обсязі не погасив. Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 11687,91 грн підтверджуються наявними в справі доказами та підлягають задоволенню. Крім того, з відповідача [PERSON] на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн (а.с.35). На підставі викладеного,

Outcome: approved