Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просить суд встановити факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , чоловічої статі, який помер [INFO] . Донецьк, Донецької області, Україна. В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] , у м. Донецьку, Донецької області, Україна, помер батько заявника - [PERSON] . Після смерті батька, заявником було отримане лікарське свідоцтво про смерть № 32 від 03.02.2017, довіду про причину смерті від 03.02.2017 та свідоцтво про смерть серії " [NUMBER] від 07.02.2017. На теперішній час зареєструвати факт смерті [PERSON] , [INFO] , чоловічої статі, уродженця м. Шахтарськ, Донецької області, який помер [INFO] . Донецьк, Україна, не є можливим у зв`язку з тим, що документи, для підтвердження факту смерті, які видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, та не відповідають формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованому у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024. У зв`язку з тим, що м. Шахтарськ, Донецької області на даний час визнане тимчасово окупованою територією України, заявник не має можливості зареєструвати факт смерті його батька, оскільки не має жодного документу про його смерть, крім лікарського свідоцтва про смерть, довідкою про причину смерті від 03.02.2017 та свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.02.2017, що видане на окупованій території України. Ухвалою суду від 23.12.2025 відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. У судове засідання заявник не з`явився, до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява представника заявника [PERSON] , адвоката Балицького Б.О., в якій просив розгляд даної заяви проводити за відсутності представника та заявника. У судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, про день, місце та час повідомлений належним чином, клопотань та заперечень до суду не надали. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ст. 293 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] , чоловічої статі, уродженця м. Шахтарськ, Донецької області , який помер [INFO] у м. Донецьк, Україна. Відповідно до копії медичного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.02.2017, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Шахтарськ, Донецької області. Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з ч. 4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У відповідно за ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Згідно із ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно із п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. За роз`ясненнями п. 13 вказаної Постанови, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до ст. 17 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Згідно із Законом України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України від 15 квітня 2014 року будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними якщо ці органи створені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (документ), виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 м. Шахтарськ, Донецької області є окупованою територією України. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Вирішуючи питання щодо допустимості та належності доказів, суд приймає до уваги досліджене у судовому засіданні медичне свідоцтво про смерть самопроголошеного утворення на чатині Донецької області України "ДНР" №32 від 03.02.2017 року та свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] від 07.02.2017, що смерть [PERSON] , [INFO] дійсно настала [INFO] за вказаних у заяві обставин. Крім того, застосовуючи Рішення Європейського Суду, як джерело живого права, суд також зазначає, що в ситуаціях, подібним тим, що приводяться у вказаній справі, обов`язок ігнорувати, не приймати до уваги дії існуючих de facto інститутів далекий від абсолютного. Для людей, які проживають на цій території життя продовжується. І це життя потрібно зробити більш стерпним і терпимим, воно повинно бути захищено від влади de facto, включаючи і їх суди, і саме в інтересах жителів цієї території дії згаданих властей, що мають відношення до сказаного, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами в тому числі і цим. Думати інакше означало б зовсім позбавляти проживаючих на цій території людей всіх їх прав кожного разу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, це означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать. Така позиція висловлена у Рішенні Європейського Суду по справі Кіпр проти Туреччини від 10 травня 2001 року (де також у п. 93 Суд нагадує, що в своєму Консультативному Висновку по Намібії Міжнародний Суд заявив наступне (1971 ICJ Reports, p. 56, § 125): "Загалом непризнання північно-африканської адміністрації цієї Території не повинно привести позбавлення народу Намібії вигод від міжнародної співпраці. Зокрема в той час як дії офіційного характеру, які здійснюються урядом Північної Африки від імені або по відношенні Намібії після спливу відомого мандата, являються незаконними та такими, що не мають сили, ця неспроможність не може бути розповсюджена на такі дії, як наприклад реєстрація народження, смерті, шлюбу, наслідки подібних дій можуть бути проігноровані в погіршення мешканців. Виходячи з аналізу чинного законодавства та встановлених обставин справи, оцінивши представлені в силу положень ст. 81 ЦПК України докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт смерті [PERSON] знайшов своє підтвердження у ході судового розгляду. За наведених обставин, враховуючі досліджені судом докази, а також те, що визнання вказаного факту породжує юридичні наслідки, суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Враховуючи, що м. Шахтарськ, Донецької області є тимчасово окупованою територією України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання цього рішення суду. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved