Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

У жовтні 2025 року ТОВ "Коллект Центр" звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 4165693 від 04.09.2021 у розмірі 46940.40 грн., витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 16000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 04.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН" (далі - ТОВ "МІЛОАН") та [PERSON] було укладено договір № 4165693, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику кредит в сумі 6800,00 грн. Кредит надається строком на 30 днів з 04.09.2021 (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 04.10.2021. Проценти за користування кредитом: 20,40 грн, які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Умовами кредитного договору передбачена видача кредитних коштів позичальнику безготівково, а саме шляхом переказу коштів на картковий рахунок. Позичальник зобов`язалася повернути використану суму в строк та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, визначених договором. Договір було укладено дистанційно, в електронній, формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та доступний зокрема через сайт кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. ТОВ "МІЛОАН" належним чином виконало свої зобов`язання за договором кредиту, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору кредиту. 28.12.2021 було укладено договір № 28-12/2021-72 відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4165693. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4165693. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 4165693. Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 4165693 від 04.09.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 46940,40 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 6800,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 40140,40 грн.; заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0,00 грн.; заборгованість за пенею та/або штрафами - 0,00 грн.; заборгованість за комісіями - 0,00 грн.; інфляційні збитки - 0,00 грн. та нараховані 3% річних - 0,00 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості за кредитним договором, а також понесені витрати на сплату судового збору та на правову допомогу. Ухвалою суду від 03 листопада 2025 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справ без виклику (повідомлення) сторін. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 83 ЦК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Встановлено, що 04 вересня 2021 року між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 4165693, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язалася повернути використану суму в строк та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, визначених договором (а.с. 74-78). Згідно п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2., п. 1.3., п. 1.4. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 6800.00 грн., кредит надається строком на 30 днів з 04.09.2021 (строк кредитування), термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 04.10.2021. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 20.40 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Умовами Кредитного договору передбачена видача кредитних коштів Позичальнику безготівково, а саме шляхом переказу коштів на Картковий рахунок. Відповідно до п. 6.1. договору цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. У п. 6.4. договору передбачено, що укладення товариством кредитного договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню товариством ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку із чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Вказаний кредитний договір укладено в електронному вигляді, шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет та підписання договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з довідкою про ідентифікацію ТОВ «МІЛОАН» акцепт договору № 4165693 від 04.09.2021 [PERSON] було підписано аналогом електронного цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора F45451, який був відправлений останньому 04.09.2021 на номер телефону [NUMBER] (а.с. 39). Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до умов договору ТОВ "МІЛОАН" надало відповідачу [PERSON] кредит шляхом зарахування на платіжну картку № [NUMBER] останнього суми коштів 6800 грн, що підтверджується квитанцією від 04.09.2021 (а.с. 40). Таким чином, суд вважає доведеним факт укладення 04.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] договору про споживчий кредит № 4165693 та виконання ТОВ «МІЛОАН» та виконання кредитодавцем свого зобов`язання щодо надання кредиту у сумі 6800 грн, що стороною відповідача не заперечується. Тож ТОВ "МІЛОАН" належним чином виконало свої зобов`язання за договором кредиту, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору кредиту. Проте відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання за договором № 4165693 в повному обсязі не виконав, не сплачував кошти на погашення суми кредиту і відсотки за користування кредитом згідно договору про споживчий кредит № 4165693. Згідно з відомістю про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором, сформованою ТОВ «МІЛОАН», [PERSON] на виконання умов договору коштів не сплачував, внаслідок чого станом на дату відступлення прав вимоги за договором № 28-12/2021-72 у нього виникла заборгованість у розмірі 27220,40 грн, з яких 6800,00 грн за тілом кредиту та 20420,40 грн за процентами (а.с. 41-42). 28.12.2021 було укладено договір факторингу № 28-12/2021-72 відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит № 4165693 від 04.09.2021 року, що уклали ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] (а.с. 61-65). Згідно з Витягом з Реєстру боржників, поданим до матеріалів справи, за договором факторингу №28-12/2021-72 від 28 грудня 2021 року у відповідача наявна загальна заборгованість у розмірі 27220,40 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 6800,00 грн., заборгованість по процентам - 20420,40 грн. (а.с. 69-73). 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимог, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4165693 від 04.09.2021 року, що уклали ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] .. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 4165693 від 04.09.2021 року (а.с. 79-84). Вказані обставини підтверджуються Актом приймання-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 10-01/22023 від 10.01.2023 року, Реєстром боржників до договору № 10-01/2023 від 10.01.2023, серед яких є [PERSON] (а.с. 84-97). Відповідно до витягу з реєстру боржників до вищевказаного договору, позивач ТОВ «Коллект Центр» набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] на загальну суму 46 940,40 грн. (а.с. 8). Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, заборгованість [PERSON] у зв`язку з невиконанням зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту № 4165693 від 04.09.2021 станом на 10.01.2023 р. становить 46 940,40 грн., з яких: заборгованість по основній сумі кредиту - 6 800,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 20 420,40 грн.; нараховані відсотки згідно кредитного договору - 19 720,00 грн. (а.с. 59). Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, заборгованість [PERSON] у зв`язку з невиконанням зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту № 4165693 від 04.09.2021 станом на 17.10.2025 р. становить 46 940,40 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 6800,00 грн.; заборгованість за відсотками - 40140,40 грн.; заборгованість за пенею та/або штрафами - 0,00 грн.; заборгованість за комісіями - 0,00 грн.; інфляційні збитки - 0,00 грн. та нараховані 3% річних - 0,00 грн. (а.с. 60). За приписами ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 04.09.2021 між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 4165693, відповідно до умов якого Товариство надало позичальнику [PERSON] кредит на суму 6 800,00 грн., який останній зобов`язувався повернути через 30 днів і сплатити проценти за користування коштами. Після закінчення строків, визначених у договорі, [PERSON] не повернув грошові кошти та не сплатив проценти за користування ними. Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Відповідно до статті 251 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. За умовами договору про споживчий кредит № 4165693 від 04.09.2021 р. сторони встановили строк кредитування 30 днів, згідно п.1.3. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять. Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов договору становить 20,40 грн. за період з 04 вересня 2021 року по 04 жовтня 2021 року, виходячи з розрахунку: 6 800 грн. (тіло кредиту) х 0,01 % (базова відсоткова ставка) х 30 день (строк кредитування). Враховуючи ту обставину, що суду не надано доказів того, що [PERSON] повернув кредитні кошти, отримані ним на підставі вказаного договору, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 6 820,40 грн., яка складається із: суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6 800,00 грн.; суми заборгованості за відсотками в розмірі 20,40 грн. Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором про споживчий кредит підлягають задоволенню частково в сумі 6 820,40 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути судовий збір з врахуванням частково задоволення позовних вимог. При вирішенні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. В даному випадку, суд приходить до висновку, що наданими до суду доказами фактичний обсяг витрат на правову допомогу у даній цивільній справі представником позивача частково обґрунтовано, і з огляду на незначну складність самої справи, суд вважає, що понесені позивачем витрати є не співмірними із складністю справи, ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг. У зв`язку з вищезазначеним, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про зменшення розміру таких витрат до 3 000 грн., що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат саме в зазначеному розмірі.

Outcome: partial