Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» звернулось до суду з вищеназваним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 01.01.2015 року ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» є управителем будинків, споруд та прибудинкових територій у Металургійному районі м. Кривого Рогу та у період з 01.12.2021 року по 01.12.2024 року позивач надав відповідачам послуги за адресою: [ADDRESS] на суму 6979,00 грн. У зв`язку з тим, що відповідачі не сплачували за надані житлово-комунальні послуги, утворилася заборгованість, тому позивач змушений звернутись до суду та просить суд стягнути з відповідачів на користь ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» борг в розмірі 6979,00 грн., інфляційні витрати в розмірі 5,64 грн., 3% річних у розмірі 0,96 грн. та судовий збір в сумі 3028,00 грн. Ухвалою суду від 12.05.2025 року вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. В судове засідання сторони не викликалися, клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Відповідачам направлялись копії ухвали суду про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками, однак, вказані поштові відправлення повернулись на адресу суду з відміткою: «за закінченням терміну зберігання». Відповідачі правом на відзив не скористалися. Суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що з 01.01.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР» виконує функції управителя багатоквартирними будинками Металургійного району в м. Кривому Розі. На підставі Договору про надання послуг з управління будинком, спорудою та прибудинковою територією у Дзержинському (на теперішній час - Металургійному) районі м. Кривого Рогу від 27.12.2013 року, укладеному між Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міської ради м. Кривого Рогу та ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР», останній надає послуги з управління будинком, спорудою та прибудинковою територією у Дзержинському (на теперішній час - Металургійному) районі м. Кривого Рогу, в тому числі й до будинку [ADDRESS] . Згідно з пунктом 4.1. цього Договору, договір набуває чинності з моменту підписання та діє протягом 1 року. Функції з управління та надання послуг з утримання будинку, споруди або групи будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях розпочинають здійснювати з 01.04.2014 року. Даний договір може бути пролонговано за згодою сторін на той самий термін. Якщо одна із сторін має намір розірвати договір, вона повинна попередити про свій намір не менш як за місяць до його розірвання. Згідно з пунктом 4.4. цього Договору, він припиняє свою дію у випадку підписання нового договору, який відповідає новим нормативним актам і Законам України. У разі припинення дії цього Договору об`єкт передається замовникові із складанням акту прийняття-передачі, про що зазначено у пункті 6.6. Договору. Зважаючи на відсутність в Договорі про надання послуг з управління будинком, спорудою та прибудинковою територією у Дзержинському (на теперішній час - Металургійному) районі м. Кривого Рогу від 27.12.2013 року застереження про обов`язковість надання письмової згоди сторін при його пролонгації та відсутності в матеріалах справи жодних відомостей про припинення цього Договору у порядку, визначеному в пунктах 4.4. та 4.4. Договору, суд вважає, що цей Договір є чинним та ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» є управителем будинку [ADDRESS] . За відомостями Реєстру Криворізької міської територіальної громади відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно розрахунків суми заборгованості по квартирі за адресою: [ADDRESS] , заборгованість відповідачів за період з 01.12.2021 року по 01.12.2024 складає 6979,00 грн. Звертаючись до суду з даним позовом позивач посилався на те, що у період з 01.12.2021 року по 01.12.2024, відповідачам за адресою: [ADDRESS] , позивачем надавалися житлово-комунальні послуги, однак відповідачами оплата за надані житлово-комунальні послуги не здійснювалася, що призвело до утворення заборгованості. Згідно частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачем комунальних послуг є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації. Відповідно до ст.360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Власники несуть відповідальність за своєчасність здійснення платежів на рахунок управителя незалежно від використання приміщень особисто чи надання належних їм приміщень в оренду, якщо інше не передбачено договором. Згідно ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до вимог ст.ст. 11, 526 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Отже, у спорі, пов`язаному із стягнення заборгованості по оплаті за спожиті житлово-комунальні послуги підлягають встановленню обставини щодо підстав, кількості, якості надання комунальних послуг, а також щодо розміру фактичної заборгованості споживача. Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, а у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України). Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склались між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора - вимагати сплату грошей за надані послуги. Враховуючи наведене вище та ту обставину, що відповідач у встановлені законом строки не вносила плату за отримані житлово-комунальні послуги та зареєстрована за адресою утворення заборгованості у спірному періоді, суд дійшов до висновку про те, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за період з 01.12.2021 року по 01.12.2024 у сумі 6979,00 грн., інфляційні витрати в розмірі 5,64 грн., 3% річних у розмірі 0,96 грн. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved