Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача борг згідно кредитного договору №9896803 від 05.09.2022 в розмірі 11889,00 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 05.09.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №9896803. Відповідно предметом кредитного договору є надання позивачем позичальнику грошових коштів на наступних умовах: сума кредиту 3000 грн. 00 коп.; кредит надається загальним строком на 105 днів та складається з пільгового (15 днів) та поточного (90 днів) періодів. ТзОВ «Мілоан» виконало свої зобов`язання за вказаним договором в повному обсязі, а відповідач в свою чергу свої зобов`язання в частині повної та своєчасної сплати кредитних платежів не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість по кредитному договору №9896803 від 05.09.2022 року перед позивачем, яка станом на 22.10.2025 р. становить 11889,00 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2700,00 грн., заборгованості за відсотками - 8619,00 гривень, заборгованість за комісією - 570,00 грн. 27.12.2022 р. позивачу відступлено права вимоги за кредитним договором від ТзОВ «Мілоан» на підставі Договору відступлення прав вимоги №87-МЛ. З огляду на це позивач вказує, що порушуються його майнові права та інтереси. Ухвалою Млинівського районного суду від 14 листопада 2025 року постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. (а.с.20-21) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутності, при ухваленні рішення просив врахувати те. що він є особою з інвалідністю ІІІ групи та його дохід становить 2367 гривень на місяць. (а.с.17) Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 05.09.2022 року між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 9896803. Відповідно предметом кредитного договору є надання позивачем позичальнику грошових коштів на наступних умовах: сума кредиту 3000 грн. 00 коп.; кредит надається загальним строком на 105 днів та складається з пільгового (15 днів) та поточного (90 днів) періодів. Заборгованість [PERSON] по кредитному договору №9896803 від 05.09.2022 року перед позивачем, станом на 22.10.2025 р. становить 11889,00 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2700,00 грн., заборгованості за відсотками - 8619,00 гривень, заборгованість за комісією - 570,00 грн. Відповідач [PERSON] підписав електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «U92468» який було сформовано автоматично ТзОВ «Мілоан» та направлено на номер його телефону [NUMBER] . ТзОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором № 9896803 від 05.09.2022 року виконало в повному обсязі, що підтверджується анкетою - заявою на кредит від 05.09.2022, де зазначено про погодження умов кредитування, відповідно до якої [PERSON] 05.09.2022 р. на його платіжну картку було перераховано суму кредиту в розмірі 3000 грн. 00 коп, що підтверджується платіжним дорученням № 81987295 від 05.09.2022. [PERSON] в порушення умов договору кредитні кошти не повернув, у зв`язку з чим розмір заборгованості склав 11889,00 гривень, що підтверджується відомістю про щоденні нарахування відсотків та їх погашення, також випискою з особового рахунку за кредитним договором №9896803 від 05.09.2022. 27.12.2022 р. позивачу відступлено права вимоги за кредитним договором від ТзОВ «Мілоан» на підставі Договору відступлення прав вимоги №87-МЛ. Факт передачі права вимоги за вищевказаним договором, а також відповідний розмір зобов`язання, що існував на момент передачі підтверджується Витягом з реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №87-МЛ. Таким чином ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» правомірно набуло право вимоги за кредитним договором № 9896803 від 05.09.2022 року. Відповідно до частини 1, 2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Параграфом першим глави 71 ЦК України регулюються правовідносини позики. Статтею 1046 Кодексу передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Однак, всупереч вищезазначеним положенням закону, свого обов`язку по поверненню використаних кредитних коштів, відсотків за їх користування та комісії, у строки, на умовах та в розмірах, передбачених Кредитним договором, належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 11889,00 гривень, яка складається з наступного: -2700,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; -8619,00 грн. - заборгованість за відсотками; -570 грн. - заборгованість за комісією. Розглядаючи обгрунтованість вказаних нарахувань, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Зазначена у розрахунку сума заборгованості за нарахованими відсотками, відповідає строку кредитування 105 календарних днів, узгоджується з розміром відсоткової ставки, зазначеної в Договорі. Таким чином, нарахована заборгованість зі сплати суми тіла кредиту, відсотків та комісії є обгрунтованою, оскільки передбачена умовами Договору. Тому, проаналізувавши досліджені у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що обов`язок [PERSON] по поверненню кредиту та нарахованих відсотків за його користування, знайшов своє підтвердження у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивачем - сплачено судовий збір у сумі 2422,40 гривень, що об`єктивно підтверджується платіжною інструкцією №29049 від 31.10.2025, тому з відповідача слід стягнути судовий збір у вказаній сумі. (а.с.6) Позивач також просить стягнути з відповідача 8000,00 гривень витрат на правничу допомогу. Відповідно до п.1 ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.1 ст.134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підтвердження надання правничої допомоги позивач надав копію договору про надання правової допомоги №0107 від 01.07.2025, копію Акту наданих послуг № Д/6045 від 22.10.25, детальний опис наданих послуг від 22.10.2025. Відповідно до ч.4, 5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (постанови Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 01 червня 2018 року у справі №904/8478/16). Суд, зважаючи на предмет позовних вимог та категорію справи, яка є малозначною за ціною позову, розгляд справи за відсутності позивача та його представника на підставі наявних матеріалів, а також враховуючи обсяг виконаної роботи адвокатом, дійшов висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 гривень. Враховуючи вище викладене, на підставі 526, 530, 1054 ЦК України,

Outcome: approved