Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-30 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. ТОВ "Факторинг Партнерс" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 14.05.2024 між ТОВ "Селфі Кредит" та [PERSON] укладено договір № 1502010, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит у розмірі 6000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом, строк кредиту 360 днів. ТОВ " Селфі Кредит " належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачці кредитні кошти у порядку, передбаченому умовами договору. Строк повернення грошових коштів за договором настав, однак відповідачка свої зобов`язання не виконує, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 21.07.2025 між ТОВ "Селфі Кредит" та ТОВ "Факторинг Партнерс" укладено договір № 21-07/25, відповідно до якого ТОВ "Селфі Кредит" відступило на користь ТОВ "Факторинг Партнерс" права вимоги за кредитним договором № 41502010. Таким чином, ТОВ "Факторинг Партнерс" наділений правом вимоги до відповідача за договором № 41502010. Загальний розмір заборгованості відповідачки за договором №41502010 від 14.05.2024 становить 34199,94 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 5999,94 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 16200 грн, заборгованість за пенею/штрафами - 12000 грн. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 34199,94 грн. та понесені судові витрати, які складаються із сплати судового збору у сумі 2422,40 грн. та витрат на правничу допомогу у сумі 16000 грн. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 01.12.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачки направлялась ухвала про відкриття провадження, яка отримана нею 06.12.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 20). Відповідачка своїм правом на подачу відзиву не скористалася. Зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 14.05.2024 між ТОВ "Селфі Кредит" та [PERSON] укладено договір № 1502010 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма). Відповідно до умов договору ТОВ "Селфі Кредит" надає відповідачці грошові кошти (фінансовий кредит) у розмірі 6000 грн, загальним строком на 360 днів з 14.05.2024,,а [PERSON] зобов`язується повернути кредитні кошти та сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом. ТОВ "Селфі Кредит" свої зобов`язання виконав повністю та надав [PERSON] обумовлену договором суму грошових коштів, що стверджується довідкою № 20250722-276 від 22.07.2025 ТОВ«ПЕЙТЕК». 21.07.2025 між ТОВ "Факторинг Партнерс" як фактором та ТОВ ""Селфі Кредит" як клієнтом було укладено Договір факторингу № 21-07/2024, відповідності до умов якого ТОВ "Селфі Кредит" передає (відступає) ТОВ "Факторинг Партнерс" за плату своє право грошової вимоги до боржників, строк виконання зобов`язань за якою настав, або яке виникне в майбутньому, а ТОВ "Факторинг Партнерс", здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, приймає право грошової вимоги до боржників, що належить ТОВ "Селфі Кредит", і стає новим кредитором за договорами про споживчий кредит, раніше укладеними між клієнтом та боржниками. Згідно з Реєстром боржників до Договору факторингу № 21-07/2024 від 21.07.2024 до ТОВ "Факторинг Партнерс" перейшло право вимоги за Договором про споживчий кредит № 1502010 від 14.05.2024, укладеним з [PERSON] , загальна сума заборгованості 34199,94 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 5999,94 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 16200 грн., заборгованість за пенею 12000 грн. IV. Норми права, які застосував суд. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту частини 1 статті 638 та статті 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. За статтями 526, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За правилами частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, що передбачено частиною 1 статті 625 ЦК України. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. З огляду на те, що відповідачка прострочила погашення поточних платежів за кредитним договором та не повернула отримані кошти, не виконавши взятих за договором зобов`язань, суд дійшов висновку, що з відповідачки [PERSON] на користь позивача ТОВ "Факторинг Партнерс" підлягає стягненню заборгованість за договором про споживчий кредит № 1502010 від 14.05.2024 у загальному розмірі 22199,94 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 5999,94 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 16200 грн. Щодо стягнення пені суд зазначає наступне. Пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки, неустойка нарахована позивачем в період дії в Україні воєнного стану, що суперечить вищезазначеній нормі ЦК України, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки неустойки в розмірі 12000 грн., не підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, що заявлені позивачем в розмірі 16000 грн. суд зазначає наступне. Відповідно доположень статті 133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачем надано докази на підтвердження розміру витрат на професійну правову допомогу, а саме: копії договору № 02-07/2024 про надання правничої допомоги від 02.07.2024, акту приймання-передачі наданих послуг з правничої допомоги, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Враховуючи вищевказані обставини та факт задоволення позовних вимог, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути суму в розмірі 5000 грн. в порядку відшкодування витрат на правову допомогу. Вказана сума відповідає складності справи та виконаним адвокатом роботам (наданим послугам), ціні позову, а також значенню справи для сторін. Крім того, вказана сума відповідає вимогам пропорційності (п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України), в той час як більша сума таких витрат не відповідає вимогам пропорційності. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 1572,43 грн.

Outcome: partial