Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 05 серпня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», як правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за: 1) кредитним договором №8313537 від 23 вересня 2024 року, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , в розмірі 52059,00 грн., з якої заборгованість за тілом кредиту у розмірі 20100,00 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 21909,00 грн., заборгованість за пенею, штрафом у розмірі 10050,00 грн.; 2) договором позики №8574236 від 29 вересня 2024 року, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , у розмірі 12665,00 грн., з якої заборгованість за тілом кредиту у розмірі 4000,00 грн., заборгованість за пенею у розмірі 7800,00 грн., комісія у розмірі 865,00 грн., 3) понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зазначило, що 23 вересня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №8313537, підписаний позичальником електронним підписом. Кредитний договір був відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора та надісланий на номер мобільного телефону відповідача, зазначений в п.10 договору. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», які розміщені на сайті creditplus.ua. 06 червня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №06062025, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 06 червня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №8313537 від 23 вересня 2024 року у розмірі 52059,00 грн., з яких 20100,00 грн. сума основного боргу, 21909,00 грн. заборгованість за відсотками, 10050,00 грн. заборгованість за пенею, штрафами. Крім того, 29 вересня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики №8574236, за умовами якого позикодавець зобов`язується передати позивальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Підписанням Договору позики відповідач підтвердив про ознайомлення на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, а також погодився, що до моменту підписання Договору позики вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі. Договір позики укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п.9.1 Договору факторингу зі змінами та доповненнями відповідно до Додаткової угоди №7 від 13 червня 2022 року, даний договір є дійсним протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна зі сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до закінчення строку дії договору, даний договір автоматично пролонгується на кожен наступний рік. Відповідно до Реєстру боржників №43 від 21 лютого 2025 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором позики №8574236 від 29 вересня 2024 року у розмірі 12665,00 грн., з яких 4000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 7800,00 грн. заборгованість за пенею, 865,00 грн. комісія. Всупереч умовам договору позики та кредитного договору, незважаючи на повідомлення про відступлення прав грошової вимоги, відповідач [PERSON] не виконав свого зобов`язання, не здійснив жодного платежу на погашення заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попередніх кредиторів. За таких умов позивач звернувся до суду за захистом свої майнових прав та інтересів. Рух справи. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 29 серпня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Короткий зміст відзиву відповідача на позов. 08 вересня 2025 року через систему «Електронний суд» до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву, в якому зазначив, що позов визнає частково, не погоджується із нарахованою пенею. Зазначив, що його не було повідомлено про уступку права вимоги новому кредитору. Просив у разі задоволення позову, надати йому розстрочку. 20 грудня 2025 року через систему «Електронний суд» до суду повторно надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву, в якому зазначив, що він визнає отримання кредитних коштів у розмірі 20100,00 грн за кредитним договором №8313537 від 23 вересня 2024 року та 4000,00 грн за договором позики №8574236 від 29 вересня 2024 року. Просив зменшити розмір відсотків у сумі 21909,00 грн., зменшити або скасувати пеню та штрафні санкції у розмірі 17850,00 грн., а також комісію у розмірі 865,00 грн., у разі ухвалення рішення про стягнення заборгованості, надати розстрочку виконання рішення суду. Позиції учасників справи в судовому засіданні. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не з`явився в судове засідання, хоча був повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи. Просив розглянути справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Просив зменшити розмір відсотків, пені, штрафів та комісії до справедливого і співмірного рівня, який не перевищує суму основного боргу, та надати розстрочку. Пояснив, що він не є інвалідом, працює, отримує мінімальну заробітну плату. Обставини, установлені судом. 23 вересня 2024 року ТОВ «Авентус Україна» і відповідач [PERSON] уклали Договір №8313537 про надання споживчого кредиту, відповідно до пунктів 1.21.5 якого товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 10100,00 грн. Строк кредиту 361 день. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 19 днів. Тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,00% в день та застосовується в межах строку кредиту. Знижена процентна ставка 0,90% в день. У випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позивач зобов`язаний сплатити товариству штраф у розмірі 909,00 грн. на четвертий день такого невиконання та/або неналежного виконання; та у розмірі 202,00 грн. починаючи з п`ятого дня за кожен день невиконання та/або неналежного виконання. Згідно п.9.8 Договору підписуючи цей Договір, споживач підтверджує, що перед укладенням цього Договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 Закону України «Про споживче кредитування»; б) вказана в ч.1,2 ст.7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та розміщена на Веб-сайті/в Мобільному застосунку «СreditPlus»; він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Авентус Україна», що розміщені на Веб-сайті/в Мобільному застосунку «СreditPlus», повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися; дані, що стосуються особи (дані паспорту, РНОКПП, ПІБ, місце проживання, інше), зазначені в преамбулі, та реквізитах сторін цього Договору є актуальними, правильними та відповідають дійсності. Відповідач [PERSON] погодився на укладення Договору №8313537 про надання споживчого кредиту від 23 вересня 2024 року, підписавши його з додатками електронним підписом одноразовим ідентифікатором С2230. Відповідно до п.2.1 Договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Пунктом 2.4 Договору встановлено, що кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами згідно п.2.1 Договору. ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу кредит у безготівковій формі шляхом перерахування 23 вересня 2024 року коштів кредиту в сумі 10100,00 за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , номер транзакції ID: [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 11.06.2025, з яким ТОВ «Авентус Україна» уклало договір на переказ коштів 28/11/2019 від 28 листопада 2019 року. 24 вересня 2024 року ТОВ «Авентус Україна» і відповідач [PERSON] уклали Додаткову угоду до Договору №8313537 про надання споживчого кредиту від 23.09.2024, відповідно до якого домовилися збільшити суму кредиту на 10000,00 грн. (викласти п.1.3. Договору в новій редакції сума кредиту (загальний розмір) складає 20100 грн.) та враховуючи збільшення загальної суми кредиту також визначили, що на момент укладення Додаткової угоди денна процентна ставка складе за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1,00% в день, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 0,99%. Додаткова угода з додатком №1 Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, є невід`ємною частиною Договору, підписана відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором С3839. Таким чином, ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Згідно пункту 4.4 Договору споживач зобов`язаний у встановлений Договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором. Відповідач [PERSON] не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Згідно з наданим ТОВ «Авентус Україна» розрахунком [PERSON] має заборгованість за кредитним договором №8313537 від 23 вересня 2024 року у розмірі 52059,00 грн., з яких заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 20100,00 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 21909,00 грн., заборгованість за пенею, штрафами у розмірі 10050,00 грн. 06 червня 2025 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали Договір факторингу №06062025, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження ТОВ «Авентус Україна» за плату, а ТОВ «Авентус Україна» відступити ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №06062025 від 06 червня 2025 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] про повернення заборгованості за кредитним договором №8313537 від 23 вересня 2024 року у розмірі 52059,00 грн., з яких: 20100,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 21909,00 грн. заборгованість за відсотками, 10050,00 грн. заборгованість за пенею, штрафами. Крім того, 29 вересня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений Договір позики №8574236. Згідно Договору позики Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, для задоволення власних потреб, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Сума позики 4000,00 грн., строк позики 30 днів, процентна ставка з другого дня користування позикою до дня повернення позики/день 0,01% (фіксована), комісія за надання позики 29,71% (фіксована) від суми наданої позики (що у грошовому виразі складає 1188,40 грн.) Договір позики підписано електронним підписом відповідача, електронний підпис відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) 866685. Підписанням вказаного договору [PERSON] підтвердив, що він ознайомився на сайті https://clikcredit.ua/informaciya з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, в тому числі з інформацією, що передбачена ст.9 Закону України «Про споживче кредитування», ст.7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та нормативно-правовими актами Національного банку України (п.п. 5.1. п.5 Договору позики). ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачу [PERSON] кошти у розмірі 4000,00 грн. шляхом перерахування за реквізитами платіжної картки, виконавши таким чином свої зобов`язання в повному обсязі. Відповідач [PERSON] не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Згідно з наданим ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» розрахунком [PERSON] має заборгованість за договором позики №8574236 від 29 вересня 2024 року у розмірі 12665,00 грн., з яких заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 4000,00 грн., заборгованість за пенею у розмірі 7800,00 грн., заборгованість за комісією у розмірі 865,00 грн. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за плату, а ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступити ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору. 13 червня 2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Додаткову угоду №7 до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, згідно якого п.9.1 договору викладений в наступній редакції «9.1 Даний договір вважається укладеним і набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення його печатками сторін. Договір дійсний протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна зі сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до строку закінчення дії договору, даний договір автоматично пролонгується на кожен наступний рік». 21 лютого 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Додаткову угоду №48 до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, згідно якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників згідно Реєстру боржників №43 від 21 лютого 2025 року. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №43 від 21 лютого 2025 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором позики №8574236 від 29 вересня 2024 року у розмірі 12665,00 грн., з яких заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 4000,00 грн., заборгованість за комісією у розмірі 865,00 грн., заборгованості за пенею у розмірі 7800,00 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Тобто, відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). За змістом статей 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За таких обставин, відповідно до положень ст.55 ЦПК України, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» стало правонаступником: - ТОВ «Авентус Україна» у зобов`язаннях за кредитним договором №8313537 від 23 вересня 2024 року; - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у зобов`язаннях за договором позики №8574236 від 29 вересня 2024 року. Таким чином, за розрахунком позивача, відповідач має заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №8313537 від 23 вересня 2024 року та договором позики №8574236 від 29 вересня 2024 року. Позиція суду першої інстанції, мотиви ухваленого рішення. Дослідивши подані суду докази, суд установив наступне. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні ( ст.263 ЦПК України). У ст.4 ЦПК України, ст.15 ЦК України визначено право на звернення до суду за захистом цивільних прав та інтересів. Так, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у разі їх порушення. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. (ст.12 ЦПК України). За принципом диспозитивності цивільного судочинства, наведеного у ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У ст.82 ЦПК України наведені підстави звільнення від доказування, зокрема: обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Щодо розміру заборгованості за договором кредиту. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з відзивів на позов, відповідач [PERSON] не заперечував факт укладення 23 вересня 2024 року з ТОВ «Авентус Україна» кредитного договору №8313537 в електронному вигляді та 29 вересня 2024 року з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договір позики №8574236 в електронному вигляді. За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж рожу і такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно положень статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, коли позикодавцем є юридична особа. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу. Отже, судом у справі встановлено, що 23 вересня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено в електронному вигляді та підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» кредитний договір №8313537 та 24.09.2024 року додаткову угоду до цього договору, відповідно до яких відповідачу надано в кредит грошові кошти у загальному розмірі 20100,00 грн. строком на 361 день за умови сплати процентів за користування кредитом 1% на день від заборгованості по тілу кредиту. Також 29 вересня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено в електронному вигляді та підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» договір позики №8574236, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 4000,00 грн. строком на 30 днів за умови сплати процентів у розмірі 0,01% від суми позики, комісії за надання позики 29,71% (фіксована) від суми наданої позики. Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору та договору позики, які оформлені сторонами в електронній формі. Відповідач [PERSON] визнав, що укладав зазначені кредитний договір та договір позики, а кредитори ТОВ «Авентус Укаїна» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало свої зобов`язання за кредитним договором №8313537 від 23 вересня 2024 року з додатками та договором позики №8574236 від 29 вересня 2024 року, а саме перерахували йому на картку 20100,00 грн. та 4000,00 грн. кредитних коштів. Доводи відповідача [PERSON] у запереченнях проти задоволення позову ТОВ «Фінансова компанія» зводяться з незгодою з розміром нарахованих за спірними договорами процентів за користування кредитом та неустойки. У статті 534 ЦК України наведено черговість погашення вимог за грошовим зобов`язанням. Так, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Частиною 2 ст.627 ЦК України також передбачено, що у договорах за участю фізичної особи- споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5 %. Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна процентна ставка за користування кредитом, установлена у договорі, має бути не більше 2,5%, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5%, а з 21 серпня 2024 року не більше 1%. Розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом визначаються сторонами, однак вони повинні узгоджуватися із нормами Законодавства, що регулює порядок кредитування, захисту прав споживачів. Предметом спору є укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] кредитний договір №8313537 від 23 вересня 2024 року та укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] договір позики №8574236 від 29 вересня 2024 року. За межами строку кредитування позивач не проводив додаткових нарахувань, не зазначав їх у позовних вимогах. При проведенні розрахунку заборгованості за кредитним договором №8313537 від 23 вересня 2024 року були враховані проведені [PERSON] оплати на виконання зобов`язань за цим Договором, якими погашені частина зобов`язань 11.10.2024 у розмірі 3347,10 грн., а саме, по оплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 3347,10 грн., та 30.10.2024 у розмірі 3618,00 грн, а саме по оплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 3618,00 грн. Подані позивачем розрахунки заборгованості відповідача відповідають умовам кредитного договору, договору позики та умовам законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, зокрема черговості погашення платежів за зобов`язанням, визначеним у ст.534 ЦК України. Також відповідно до ЗУ «Про споживче кредитування, Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності 24 грудня 2023 року, за умовами кредитного договору №8313537 від 23 вересня 2024 року для [PERSON] установлено плату процентів за користування кредитом 1% на день від заборгованості по тілу кредиту, за договором позики №.8574236 від 29 вересня 2024 року 0,01% в день. Нарахування комісії за надання кредиту та стягнення з відповідача заборгованості по комісії за надання кредиту за договором позики №8574236 від 29 вересня 2024 року відповідає положенням п.4 ч.1, ч.2 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування». Умовами кредитного договору та договору позики установлено відповідальність у виді сплати неустойки. Разом з тим відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). А тому, враховуючи, що внаслідок збройної агресії РФ проти України з 24.02.2022 року і по теперішній час триває в Україні воєнний стан, то за невиконання умов кредитного договору та договору позики відповідач [PERSON] звільняється від обов`язку сплатити неустойку (штраф, пеню) за таке прострочення. Нарахована неустойка підлягає списанню ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно вимог ст.534, ст.1046, ст.1048, ст.1054, ст.1056-1 ЦК України, умов спірних договорів, процента ставка нараховується за кожен день користування кредитом. Пунктом 3.1 кредитного договору №8313537 від 23 вересня 2024 року передбачено, що проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Чинним законодавством суд не наділяється правом зменшення суми процентів, які Позичальник зобов`язаний сплачувати за умовами договору кредиту та норм ЦК України, законодавства про захист прав споживачів та про споживче кредитування. Відповідач не подав свого контррозрахунку заборгованості за кредитним договором №8313537 від 23 вересня 2024 року. При цьому з поданого позивачем розрахунку вбачається, що були враховані сплачені відповідачем платежі на погашення заборгованості за даним договором. Згідно зі статтями 11, 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг» встановлений обов`язок кредитора щодо неухильного дотримання вимог Закону України «Про захист прав споживачів». Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача (частина друга статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів). Відповідно до п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Отже положення п.5 ч.3 ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів» стосуються не відсотків за користування кредитом, а компенсації за невиконання споживачем зобов`язань за договором. Отже, суд перевіривши подані позивачем розрахунки заборгованості відповідача за кредитним договором та договором позики та прийшов до висновку, що необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за: 1) кредитним договором №8313539 від 23 вересня 2024 року у розмірі 42009,00 грн., з якої заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 20100,00 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 21909,00 грн.; 2) договором позики №8574236 від 29 вересня 2024 року у розмірі 4865,00 грн., з якої заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 4000,00 грн., заборгованість за комісією у розмірі 865,00 грн. Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного стану, неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем), а тому не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача за невиконання умов кредитного договору №8313537 від 23 вересня 2024 року неустойки у розмірі 10050,00 грн. та договору позики №8574236 від 29 вересня 2024 року неустойки у розмірі 7800,00 грн. А тому позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає частковому задоволенню на 72,421 % (64724,00 грн. х 72,421% = 46874,00 грн.). Щодо судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Враховуючи, що суд вирішує питання про розподіл понесених сторонами під час розгляду справи судових витрат на стадії ухвалення рішення, а позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволені частково, то з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати на судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог, 2192,91 грн. (3028 грн. х 72,421% = 2192,91 грн.). Щодо розстрочення виконання судового рішення. Положеннями ч.1 ст.435 ЦПК України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. За змістом ч.3 ст.435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Відповідно до п.2 ч.4 ст.435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан. З аналізу положень ст.435 ЦПК України слідує, що розстрочка це надання боржникові права проводити виконання рішення у частинах і в строки, встановлені судом. Законом встановлено, що критерієм визначення підстав для розстрочки виконання рішення є обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішити питання про їх наявність з урахуванням всіх обставин справи, а також прав та законних інтересів сторін виконавчого провадження. Підстави, які зумовлюють необхідність розстрочки виконання рішення, мають оціночний характер, оскільки законодавцем не надано його вичерпного переліку. Обставинами, які ускладнюють виконання рішення, можуть бути тільки ті обставини, які існують насправді та безпосередньо не дозволяють виконати судове рішення в обсязі, строки та в порядку, визначеному в ньому. Вирішуючи питання розстрочки виконання рішення, суд повинен виходити із засад доцільності та необхідності захисту інтересів, насамперед, стягувача, права якого підтверджені судовим рішенням; суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Відповідно до вимог ч.5 ст.435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, суд враховує, що відповідач [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що працює, отримує мінімальну заробітну плату, не є інвалідом. За вказаних підстав, суд вважає, що у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про розстрочку виконання рішення суду слід відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю та відсутністю виключних обставин для застосування розстрочки виконання судового рішення. Одночасно з цим суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що відповідно до положень ст.435 ЦПК України він має право після ухвалення рішення звернутися до суду із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду за наявності визначених законом підстав. Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Outcome: partial