Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

У листопаді 2025 року позивач [PERSON] (далі - позивач), звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між позивачем та [PERSON] (далі - відповідач). Свої вимоги обґрунтовує тим, що між сторонами 10.08.2019 Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1093. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спору, щодо проживання дитини немає. Сімейне життя між позивачем та відповідачем поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Спільне господарство не ведеться з 05.04.2022, шлюб перетворився на формальність. Між сторонами досягнуто згоди щодо місця проживання дитини. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2025 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено головуючого суддю Майстренка О.М. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 26.11.2025 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено дату розгляду справи. Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Проти розірвання шлюбу не заперечує. За загальним правилом ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 10.08.2019 Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1093 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спору, щодо проживання дитини немає. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не зацікавлені у продовженні сімейного життя, тобто шлюбно-сімейні відносини фактично припинили своє існування. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України визначено, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження шлюбних відносин суперечитиме інтересам позивача та відповідача, враховуючи, що жодна зі сторін не зверталася до суду з клопотанням про надання строку для примирення, тобто між подружжям відсутні будь-які намагання спрямовані на відновлення сімейних відносин. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У позовній заяві позивач просить відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] », що підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З огляду на викладене та

Outcome: approved