Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

[PERSON] в інтересах якої діє представник [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути аліменти з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитьми повноліття, а також аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дітьми трьох років, починаючи з дня пред`явлення позову. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 05 листопада 2024 року сторони зареєстрували шлюб у Дунаєвецькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про що зроблено актовий запис №168. Від шлюбу мають двоє малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Діти перебувають на утриманні позивачки, відповідач участі в утриманні дітей не приймає. В даний час позивачка не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку. Зазначає, що відповідач є працездатним, працює, має постійний заробіток, іншої сім`ї не має, утриманців не має, а тому має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання позивачки до досягнення дітьми 3-річного віку. Ухвалою суду від 19 листопада 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від представника позивачки [PERSON] надійшла заява, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав, а тому суд в порядку ст. 280 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує позивач. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд вважає, що поданий позов слід задовольнити частково з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 05 листопада 2024 року у Дунаєвецькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про що зроблений відповідний актовий запис за №168, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] , у сторін народились син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Відповідно довідки Новодунаєвецької селищної ради №210 від 19.08.2025 року, [PERSON] , [INFO] проживає без реєстрації в [ADDRESS] , на її утриманні знаходяться двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89 р., що ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.91 р. та набула чинності для України 27.09.91 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Положеннями частини третьої статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З матеріалів справи вбачається, що діти прожиють разом з матір`ю, що не оспорюється відповідачем, згоди щодо порядку та розміру сплати аліментів на дітей між сторонами не досягнуто, що стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Суд враховує, що батьки мають нести рівну участь в утриманні дітей і повинні забезпечити достатній рівень життя. Таким чином, за відсутності доказів щодо непрацездатності відповідача, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на дітей у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки такий розмір є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, відповідатиме їх інтересам, рівності сторін в їх обов`язку щодо утримання. В даний час позивачка не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку. Як вбачається з довідки Управління соціального захисту населення Дунаєвецького відділення РУСЗН №851 від 08 жовтня 2025 року позивачка отримує допомогу по догляду за дітьми до досягнення ними 3-х років у розмірі 1720 гривень, щомісячно. Відповідно до ст. 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ч.ч.2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дітей за рішеннями суду, наявність стабільного доходу відповідача. Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. ст.81, 83 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. В ході судового розгляду з`ясовано, що [PERSON] на даний час не працює, перебуває у відпусті по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку та стверджує, що потребує матеріальної допомоги. Разом з тим, як вказує позивачка відповідач працездатний, працює, має постійний заробіток, однак доказів проте, що чоловік працює, суду позивачкою не ненадо. З урахуванням встановлених обставин справи,

Outcome: partial