Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 02.04.2023 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №702760. Відповідно до укладеного договору ТОВ «Селфі Кредит» зобов`язалося надати позичальнику грошові кошти в сумі 10000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за договорами кредиту, надавши позичальнику кредитні кошти, натомість відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість. Позивач на підставі укладених договору факторингу набув права вимоги до відповідача. Відтак відповідач перед ТОВ «Свеа Фінанс» має невиконані зобов`язання з повернення коштів, які в добровільному порядку не виконує, що зумовило звернення до суду з відповідним позовом та стягнення заборгованості в судовому порядку. Ухвалою судді Калинівського районного суду від 19.11.2025 року відкрито провадження в даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Одночасно роз`яснено учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено сторонам 5-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача за довіреністю Паладич А.О. в позовній заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутність та не заперечує проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Відповідачу [PERSON] було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї на адресу реєстрації рекомендованим листом з повідомленням, який було отримано 04.12.2025. Відповідач був вчасно та належним чином повідомлений про місце розгляду справи, про визначений строк для надання відзиву на позов, однак заяву про участь у судовому засіданні не подавав, відзиву на позовну заяву не надіслав, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не надіслав. Частиною 1 статті 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч. 5 ст. 279 ЦПК України). Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі. Сторони у справі не подавали клопотань про розгляд зазначеної справи з повідомленням сторін, а суд не вбачав підстав для розгляду справи з повідомленням сторін з власної ініціативи. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін слід здійснювати у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, в силу вимог ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що розгляд зазначеної справи здійснюється у порядку письмового провадження у спрощеному провадженні без повідомлення сторін, тобто за їх відсутності, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до таких висновків. 02.04.2023 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 702760. На підставі вказаного договору відповідач було надано кредитні кошти у сумі 10000,00 грн., які перераховано на картковий рахунок. З п. 2.1. Договору вбачається, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Як видно із п. 1.4. Договору, строк кредиту 196 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 14 днів. Відповідно до п. 1.5. Договору: тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка становить 2,2 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. Договору (п. 1.5.1 Договору). Договір підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором Р003, 02.04.2023. Відповідачем також підписано електронним підписом паспорт споживчого кредиту відповідно до якого погоджено суму кредиту 10000,00 грн.; строк кредитування 196 днів. ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику кредитні кошти в порядку передбаченому умовами кредитного договору, що підтверджується листом ТОВ «Пейтек Україна» № 20250912-2047 від 12.09.2025. Встановлено, що 11.01.2024 згідно умов договору факторингу № 01.02-95/24, ТОВ «Селфі Кредит» відступлено право вимоги за кредитним договором № 702760 від 02.04.2023 на користь ТОВ «Свеа Фінанс», відтак право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «Свеа Фінанс» Згідно Витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 11.01.2024 № 01.02-95/24 сума заборгованості [PERSON] на дату відступлення права вимоги становить 72480,00 грн., з яких: 10000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 62480,00 грн. заборгованість за відсотками. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 702760 від 02.04.2023, наданого ТОВ «Селфі Кредит», заборгованість [PERSON] станом на 06.11.2025 становить 72480,00 грн., з яких: 10000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 62480,00 грн. заборгованість за відсотками. Звертаючись до суду позивач зазначає, що первинний кредитор виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредит у встановленому договорі розмірі та на узгоджених між ними умовах, однак відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим допустив спірну заборгованість. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В ході судового розгляду судом встановлений факт укладення кредитногом договору, де однією із сторін був відповідач [PERSON] , що підтверджується наданими позивачем доказами, зокрема копією договору про надання споживчого кредиту № 702760 укладеного між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем. Після укладення кредитних договорів у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, в кредиторів виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, натомість відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у визначеному розмірі, який був обумовлений між сторонами умовами договору. З представлених позивачем доказів, судом встановлено, що на підставі укладеного кредитного договору відповідачу [PERSON] надано грошові кошти, відтак первинний кредитор прийняті на себе зобов`язання за вказаними кредитним договором виконав своєчасно і повністю, надавши кредиті ресурси в повному обсязі. У свою чергу, відповідач [PERSON] будучи ознайомленим з умовами договору, в тому числі і з розміром відсоткової ставки, взяті на себе зобов`язання не виконав та у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму кредиту) та нараховані проценти за користування коштами не повернув, унаслідок чого в останнього виникла заборгованість. Розмір заборгованості за кредитним договором, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, відповідачем не спростований належними та допустимими доказами. Відтак в ході судового розгляду судом встановлено факт укладення кредитного договору, отримання відповідачем кредитних коштів та те, що отримані кошти в добровільному порядку первинному кредитору не повернуті, а враховуючи той факт, що на підставі договору факторингу право вимоги щодо відповідача [PERSON] було відступлено на користь ТОВ «Свеа Фінанс», та таке відступлення права вимог відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 512 та 513 ЦК України, то позов ТОВ «СвеаФінанс» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості підлягає до задоволення, так як порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення суми кредитних коштів. Відповідно до положення п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір у розмірі 2422, 40 грн.

Outcome: approved