Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що 19.06.2023 між ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 1068616. Сторони договору погодили, що сума кредиту (загальний розмір) складає 8 000.00 грн, строк кредиту 366 днів, з кінцевим терміном поверненням 19.06.2024 (включно) - п. п. 1.3, 1.4 Договору. Відповідно до п. 1.5 цього договору його сторони визначили тип процентної ставки - фіксована, а також встановили, що процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: - за перший день користування кредитом (включно) 0 % в день; - за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 138.00% річних. В п. п. 1.7, 1.8 договору визначено, що орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 269.14% річних, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору 15 188.92 грн. Відповідно до п. 2.1 договору його сторони погодили, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: у розмірі 8 000.00 грн на поточний рахунок споживача № [NUMBER] . Порядок повернення позики надається у вигляді Графіку платежів, таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до Договору про надання споживчого кредиту № 1068616 від 19.06.2023. Підписанням Договору [PERSON] підтвердила, що вона ознайомлена з умовами Публічної пропозиції на укладення Договору про надання споживчого кредиту ТОВ "СЛОН КРЕДИТ". Факт перерахування кредитних коштів, підтверджується повідомленням № 20520526-101 від 26.06.2025 ТОВ «ПЕЙТЕК». 23.07.2024 згідно умов Договору факторингу № 2307-24, ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" відступлено право вимоги за Кредитним Договором № 1068616 від 19.06.2023 на користь ТОВ«ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 1068616. В день укладення договору Факторингу, 23.07.2024 ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» і ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" підписано акт приймання передачі реєстру прав вимог за договором факторингу № 2307-24 від 23.07.2024, відповідно до якого кредитор передав, а фактор (новий кредитор) прийняв реєстр прав вимоги за договором, складений за формою згідно із додатком № 1 до цього договору. На підтвердження виконання умов договору факторингу № 2307-24 від 23.07.2024 до позовної заяви долучено платіжну інструкцію № 9082 від 30.07.2024. Зі змісту витягу з додатку до договору факторингу № 2307-24 від 23.07.2024 вбачається, що ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" відступило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право вимоги за кредитним договором №1068616 від 19.06.2023 на загальну суму 15 188.92 грн, з яких: 8 000.00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 7 188.92 грн - заборгованість за відсотками. 31.07.2024 адвокат Міньковська А. В., діючи в інтересах ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», направила відповідачу досудову вимогу (повідомлення) про набуття 23.07.2024 ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» права вимоги за Кредитним договором № 1068616 від19.06.2023 та необхідність погашення заборгованості за Договором у розмірі 15 188.92 грн. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання щодо повернення кредиту не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 15 188.92 грн, з яких: 8 000.00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 7 188.92 грн - заборгованість за відсотками. Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (частина перша статті 4 ЦПК). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (частина перша статті ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" , якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Правова позиція щодо застосування вказаних норм чинного законодавства викладена у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19. З укладенням договору у позичальника виник обов`язок повернути банку кредит та відсотки за договором у строки та в розмірах чітко встановлених графіком погашення кредитної заборгованості, у разі прострочення якого кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом та відсотками. При укладенні договору сторони керувалися частиною першою статті 634 ЦКУкраїни, за якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши йому, визначені договором кредитні кошти, натомість відповідач взяті на себе за договором зобов`язання перед ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», не виконав, тому у відповідача утворилась заборгованість. ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» є новим кредитором за кредитним договором №1068616 від 19.06.2023 на підставі укладеного між позивачем та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» Договору відступлення прав вимог №2307-24 від 23.07.2024. Відтак, у нього виникло право вимоги до відповідача. За змістом стст.3,6,627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом стст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з стст.526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною другою статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка ним добровільно не сплачена, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає вимоги ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів чч. 1, 5 статті 81ЦПК України та враховує, що відповідач [PERSON] не надала суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростувала наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Щодо розподілу судових витрат між сторонами Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У цій справі за подачу позову про стягнення заборгованості у загальному розмірі 15 188.92 грн позивачем сплачений судовий збір в розмірі 2 422.40 грн /3 028.00 грн * 0,8 /, що узгоджується з приписами статті 4 Закону України «Про судовий збір». До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частина третя статті 133 ЦПК). Згідно з чч. 1-2 статті 141 ЦПК, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved