Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

23.10.2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Кредитної спілки «Істок» до [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за Кредитним договором у розмірі 49613,00 грн. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 11 січня 2019 року [PERSON] звернувся до КС «Істок» із заявою про вступ до кредитної спілки. На засіданні правління КС «Істок» розглянуто заяву [PERSON] та прийнято його в члени спілки. У той же день [PERSON] сплатив вступний внесок та членський обов`язковий пайовий внесок. 21 квітня 2021 року [PERSON] подав до КС «Істок» заяву на отримання кредиту та того ж дня уклав кредитний договір №ДКН-2772 на суму 40000 грн, зобов`язався повернути одержаний кредит в повному обсязі протягом 18 календарних місяців до 21 жовтня 2022 року, та сплатити 0,001% річних за користування кредитними коштами. З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вказаним кредитним договором 21 квітня 2021 року позивач уклав договір поруки з [PERSON] . Вказуючи, що у зв`язку з невиконанням позичальником [PERSON] належним чином умов кредитного договору у нього виникла заборгованість в загальному розмірі 49613,00 грн, позивач просив стягнути з поручителя [PERSON] суму заборгованості та судові витрати. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2025 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 24.10.2025 року, після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 24.10.2025 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу за адресою зареєстрованого місця проживання направлялась копія позовної заяви з додатками, ухвала про відкриття провадження у справі. Вказані поштові відправлення повернулись на адресу суду 18.11.2025 року та 15.12.2025 року з відмітками «повертається, за закінченням терміну зберігання». Відповідно до п.п. 91, 99, 101 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України №270 від 05.03.2009 року інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді смс-повідомлення за номером мобільного телефону, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а у разі відсутності номера мобільного телефону - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланку повідомлення встановленого зразка. Рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. У разі, коли адресата неможливо повідомити про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу за номером телефону, зазначеним відправником у поштовій адресі, до його абонентської поштової скриньки вкладається повідомлення про надходження такого поштового відправлення, поштового переказу. Крім того, відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові №922/1714/18 від 17.04.2019 року, яка, з точки зору ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судом, неотримання судових повісток особою, які направлялися за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання є свідомими, спрямовані на затягування розгляду справи та свідчать про зловживання процесуальними правами, які направлені на перешкоджання здійснення своєчасного розгляду справи. Виходячи з цього, порядку повідомлення адресата про надходження судової повістки, неявка адресата за її отриманням у поштовому відділенні є відмовою від її отримання, а тому повідомлення відповідачки про час розгляду справи суд вважає належним. Відповідач, який повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, крім іншого, також і шляхом розміщення оголошення на веб-сайті Судової влади України, не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Враховуючи рішення ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» (№12307/16), яким визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. У статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що 11 січня 2019 року до КС «Істок» звернувся [PERSON] із заявою про вступ до кредитної спілки. Відповідно до витягу з протоколу засідання правління КС «Істок» №16 від 11.01.2019 року [PERSON] прийняли в члени кредитної спілки. 21 квітня 2021 року [PERSON] подав до КС «Істок» заяву на отримання кредиту та того ж дня уклав договір про споживчий кредит №ДКН-2772, відповідно до умов якого сума кредиту становить 40000 грн, строк дії договору 18 місяців, процентна ставка 0,001 % річних, плата за надання кредиту 31828,44 грн. Отримання [PERSON] кредитних коштів підтверджується видатковим касовим ордером від 21 квітня 2021 року. КС «Істок», надавши [PERSON] кредит, свої зобов`язання за договором виконала. Відповідно до положень статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. За змістом частин третьої, четвертої статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за укладеним [PERSON] кредитним договором 21 квітня 2021 року КС «Істок» уклала зі [PERSON] договір поруки №ДКН-2772 ДП1. Відповідно до пункту 1.1 договору поруки поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов`язання перед кредитором відповідати всім своїхм майном за повне та своєчасне виконання всіх зобов`язань, передбачених умовами договору про споживчий кредит №ДКН-2772 від 21 квітня 2021 року, у якому позичальником є [PERSON] . З розрахунку, що надав позивач, видно, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 49613,00 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 26919,00 грн, заборгованість за відсотками 20909,00 грн, інфляційні втрати 1784,00 грн. Розрахунок заборгованості є детальним та ґрунтується на істотних умовах кредитного договору. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, та відповідно до зазначених норм матеріального права суд дійшов висновку про наявність у розглядуваному випадку передбачених законом підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача, як з поручителя заборгованості за кредитним договором, оскільки позичальник [PERSON] порушив його умови, що виразилося у неналежному виконанні договірних зобов`язань, а саме, неповерненні кредитних коштів у визначений договором строк. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача, на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору, сплачена при подачі позову до суду, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №ПН88 від 20.10.2025 року у сумі 3028,00 грн. На підставі викладеного, статей 526, 530, 610, 611, 629, 1048, 1054,1056-1 ЦК України та

Outcome: approved