Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

У вересні 2025 року позивач звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із зазначеним вище позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №7693, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. від 30.08.2018 року, за яким з неї стягується заборгованість у розмірі 15120,37 грн. Позов обґрунтовано тим, що в липні 2025 року позивачці стало відомо про те, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. було відкрито виконавче провадження №58705992 на підставі виконавчого напису, вчиненого 30.08.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. №7693. З метою з`ясування причин і підстав виникнення заборгованості та для можливості досудового врегулювання спору позивач звернувся в телефонному режимі до АТ «ПУМБ». В телефонній розмові працівниця установи повідомила, що заборгованість виникла внаслідок невиплачених в строк коштів відповідно до умов кредитного договору. Позивач стверджує, що жодних кредитних договорів з АТ «ПУМБ» вона не підписувала та жодних коштів від них не отримувала, а тому вважає, що виконавчий напис вчинений незаконно і без підстав, за відсутності необхідних документів, визначених Законом, якими б підтверджувалась безспірність заборгованості. Крім того, позивач зазначає, що не отримувала від відповідача жодних вимог чи попереджень, у зв`язку з чим була позбавлена можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги відповідача, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність заборгованості, пред`явленої до стягнення. Позивач вважає, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив норму закону. Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що є достатні підстави вважати виконавчий напис №7693, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. 30.08.2018 року, вчиненим з порушенням вимог законодавства та таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2025 року у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Позивач [PERSON] належним чином повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, заперечень щодо розгляду справи без повідомлення сторін не подала. Відповідачу АТ «ПУМБ» відповідно до вимог ЦПК України, направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками, яка була отримана відповідачем 30.09.2025 року. Відзив на позов відповідач не подав. 18.09.2025 року від відповідача АТ «ПУМБ» на адресу суду надійшла заява про визнання позовних вимог (в порядку ст.206 ЦПК України), в якій вони просять суд задовольнити позовні вимоги [PERSON] до АТ «ПУМБ» в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з АТ «ПУМБ» 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову. Третій особі - приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Київської області Харі Н.С., відповідно до вимог ЦПК України, направлялись копія ухвали суду про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з додатками. Надано строк для подачі письмових пояснень щодо позову або відзиву. Пояснень від третьої особи не надійшло. Ухвала про витребування доказів не виконана. Третій особі - приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л., відповідно до вимог ЦПК України, направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з додатками. Надано строк для подачі письмових пояснень щодо позову або відзиву. Пояснень від третьої особи не надійшло. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що 30.08.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №7693 про стягнення зі [PERSON] , яка є Боржником за Кредитним договором №GP-7460 від 25.02.2015 року, укладеним з АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником усіх прав і обов`язків якого є ПАТ «ПУМБ». Строк платежу за Кредитним договором №GP-7460 від 25.02.2015 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 20.08.2017 року по 20.08.2018 року. Сума заборгованості складає 14690,37 грн, що складається з: 10145,02 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 3497,31 грн прострочена заборгованість за комісією; 1048,04 грн прострочена заборгованість за процентами. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати зі стягувача згідно ст.31 ЗУ «Про нотаріат» у розмірі 430 грн. Загальна заборгованість становить 15120,37 грн (а.с.5). Постановою ВП №58705992 приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. від 22.03.2019 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №7693, виданого 30.08.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості у розмірі 15120,37 грн (а.с.6). Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи: підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. (далі - Перелік) Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, окрім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у постанові приватного виконавця, а також не встановлено факт отримання позивачем повідомлення - вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Окрім того, у постанові ВП ВС від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 зазначається, що згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.» Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості . Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, згідно правової позиції Великої палати Верховного Суду у справі №826/20084/14 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За обставин, викладених вище, суд приходить до висновку, що виконавчий напис №7693 від 30 серпня 2018 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення зі [PERSON] заборгованості у розмірі 15120,37 грн на користь АТ «ПУМБ», має бути визнано таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч.1,2 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. Заява про визнання позовних вимог підписана представником АТ «ПУМБ» Марущак О.М. В матеріалах справи міститься Довіреність від 02.04.2025 року, з якої вбачається, що [PERSON] має право подавати заяви та клопотання. Суд приймає до уваги заяву про визнання позовних вимог АТ «ПУМБ», оскільки представник відповідної сторони не обмежений у повноваженнях на вчинення відповідних дій. Позивачем при зверненні до суду з відповідним позовом судовий збір не сплачувався у відповідності до ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів». З огляду на зазначене та те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягнення судового збору у розмірі 50%, тобто 605,60 гривень. На підставі викладеного, враховуючи вимоги Закону України «Про нотаріат», постанову Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5,

Outcome: approved