Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

Суть заяви 1. 22 жовтня 2025 року представник позивача подав позовну заяву про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 49 875 грн. 2.Позов обґрунтовувався тим, що 28 червня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (ТОВ «Лінеура Україна»), як кредитодавцем, та [PERSON] (відповідач), як позичальником, укладено договір надання коштів на умовах споживчого кредиту №4771995. Сума кредиту складала 15 000 грн, строк кредиту 360 днів, з 28 червня 2024 року до 23 червня 2025 року. На пільговий строк 30 днів погоджено умови пільгового кредитування (пониженої відсоткової ставки) на умовах 0,01 відсотків у день, проте позичальником не виконано зазначених у договорі умов і до нього у як результат застосовано повну ставку кредитування у розмірі 1,5 % у день. Кредитний договір укладений з використанням електронного підпису. 3.Ствердив, що ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало йому кредит в сумі 15 000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану Банком АТ КБ «ПриватБанк». Натомість відповідач зобов`язань за договором не виконав. 4.У подальшому, 27 лютого 2025 року між ТОВ «Лінеура Україна», як клієном, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» (ТОВ «Українські фінансові операції»), як фактором, укладено договір факторингу №27/02/25, відповідно до умов якого до ТОВ «Українські фінансові операції» перейшло право вимоги, зокрема, до відповідача за договором №4771995 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. 5.Представник позивача зазначив, що договір факторингу укладено під час дії укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем договору №4771995 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Згідно з розрахунком первісного кредитодавця, станом на 27 лютого 2025 року розмір заборгованості за тілом кредиту складає 15 000 грн, заборгованість за процентами 9 000 грн. Також позивач провів розрахунок заборгованості за договором №4771995 за період з 28 лютого 2025 року до 22 червня 2025 року, де сума нарахованих процентів за договором за цей період становить 25 875 грн. 6.Тому представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість загальною сумою 49 875,00 грн, яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 15 000,00 грн, суми заборгованості за процентами, нарахованими первісним кредитором, 9 000,00 грн, суми заборгованості за процентами, нарахованими ТОВ «Українські фінансові операції», - 25875 грн. 7.Також просив стягнути з відповідача на користь позивача 2 422, 40 грн сплаченого судового збору та 10 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. 8.Крім того, в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 Цивільного процесуального кодексу України просив органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України за формулою: Розрахунок інфляційних втрат: І = ((si * s): 100) s, де І - сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s - сума заборгованості; 100 - переведення відсотків, Розрахунок 3 % річних: С* 3: 100: 365 * Дн., де С сума основного боргу; 3 3% річних; 100 - переведення відсотків; 365 кількість днів у році; Дн. кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних з [PERSON] на користь ТзОВ «Українські фінансові операції». Та роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування. Процесуальні рішення та позиції сторін 4.17 листопада 2025 року, після отримання інформації щодо місця реєстрації відповідача, ухвалою суду відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 5.Ухвалою суду від 8 грудня 2025 року відкладено розгляд справи у зв`язку з неявкою належним чином повідомленого відповідача. 6.Представник позивача у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності. 7.Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, і на підставі частини 3 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що він не з`явився у судове засідання без поважних причин. 8.Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 8 січня 2026 року постановлено проводити заочний розгляд справи. 9.З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 10.Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін, від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, які вважав достатніми. Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження 11.28 червня 2024 року ТОВ «Лінеура Україна» (як кредитодавець) та [PERSON] (як позичальник) уклали договір надання коштів на умовах споживчого кредиту №4771995 (а.с.36-47). Відповідно до п. 1.2 договору сума кредиту складає 15 000,00 грн. Строк кредитування 360 днів (п.1.3.). Стандартна процента ставка становить 1,50% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту (п.1.4.1.). Знижена процентна ставка становить 0,01% за кожен день користування кредитом та застосовується на таких умовах: Якщо Клієнт до 27 липня 2024 року (включно) сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою (п.1.4.2.). Додатком до договору є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, за яким реальна вартість кредиту складе 96 000 грн, а останнім днем погашення кредиту є 22 червня 2025 року. 12.На виконання ухвали суду про витребування доказів Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» надав інформацію про те, що дійсно на рахунок та емітовану карту на ім`я [PERSON] 28 червня 2024 року зараховано кошти на суму 15 000 грн, платник: IPAY_CREDIT_MC1 (а.с.120). 13.27 лютого 2025 року ТОВ «Українські фінансові операції» (як фактор) та ТОВ «Лінеура Україна» (як клієнт) уклали Договір факторингу №27/02/25, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження клієнта (цін продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб-боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком №1 та є невід`ємною частиною договору (а.с.81-90). 14.За цим договором, реєстром боржників та Актом прийому-передачі реєстру боржників від 27 лютого 2025 року ТОВ «Українські фінансові операції» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором надання коштів на умовах споживчого кредиту №4771995 (а.с.73-75, 90). 15.Відповідно до представленого представником позивача розрахунку заборгованості за договором надання коштів на умовах споживчого кредиту №4771995, сформованим первісним кредитором (ТОВ «Лінеура Україна») у період з дати укладання договору 28 червня 2024 року та станом на 27 лютого 2025 року у відповідача перед первісним кредитором утворилась заборгованість за тілом кредитом на суму 15 000 грн, та нарахованими процентами за користування грошовими коштами у межах погодженого строку дії договору у розмірі 9 000,00 грн (а.с.75-77). 16.Згідно з розрахунком заборгованості, здійсненим представником позивача за договором надання коштів на умовах споживчого кредиту №4771995 заборгованість за процентами за період з 28 лютого 2025 року по 22 червня 2025 року становить 25 875 грн (а.с.91-93). Норми права, що підлягають застосуванню 17.За змістом статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. 18.Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України). 19.Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України). 20.Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 Цивільного кодексу України). 21.Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 22.Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 23.Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 24.Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 Цивільного кодексу України). 25.Частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 26.Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 27.Згідно із частиною першою статті 1048 Цивільного кодексу України, норми якої в силу частини другої статті 1054 Цивільного кодексу України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. 28.Із положень статті 546 Цивільного кодексу України слідує, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. 29.Статтею 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. 30.Із положень статті 610 Цивільного кодексу України слідує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 31.Як передбачено частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 32.За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 Цивільного кодексу України). 33.Статтею 1078 Цивільного кодексу України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Оцінка та мотиви суду 34.Судом установлено, що між ТОВ «Лінеура Україна», як кредитодавцем, та відповідачем, як позичальником, 28 червня 2024 року виникли кредитні правовідносини за договором надання коштів на умовах споживчого кредиту №4771995. Сума кредиту складала 15 000,00 грн та визначено розмір процентів за користування кредитом, які нараховуються впродовж строку дії договору протягом 360 днів, тобто 22 червня 2025 року. 35.Право вимоги за цим кредитним договором перейшло до позивача на підставі укладеного між ТОВ «Лінеура Україна», як клієнтом, та позивачем, як фактором, договору факторингу від 27 лютого 2025 року №27/02/25. 36.Враховуючи наявні в матеріалах справи копії договору факторингу, витягу з реєстру боржників, акту приймання-передачі реєстру боржників, доказів плати за відступлення права вимоги, суд вважає, що позивач як новий кредитор набув прав вимоги до відповідача за договорами №4771995, а тому має право звернутись із вимогами про стягнення заборгованості за цими кредитним договором. 37.Згідно з представленими суду розрахунками заборгованості: за договором надання коштів на умовах споживчого кредиту №4771995 заборгованість відповідача перед позивачем становить 49 875 грн та складається з: 15 000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу; 9 000 грн заборгованості за процентами за період з 28 червня 2024 року та станом на 27 лютого 2025 року; 25 875 грн заборгованості за процентами за період з 28 лютого 2025 року до 22 червня 2025 року (дня закінчення дії договору). 38.У частині основної суми боргу, заборгованості за відсотками представленірозрахунки суд вважає такими, що здійснені правильно. Щодо вимоги застосувати статтю 625 Цивільного кодексу України з використанням механізму частин десятої, одинадцятої статті 265 Цивільного процесуального кодексу України. 39.Представник позивача просить суд в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 Цивільного процесуального кодексу України просив органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України за формулою: Розрахунок інфляційних втрат: І = ((si * s): 100) s, де І - сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s - сума заборгованості; 100 - переведення відсотків, Розрахунок 3 % річних: С* 3: 100: 365 * Дн., де С сума основного боргу; 3 3% річних; 100 - переведення відсотків; 365 кількість днів у році; Дн. кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних з [PERSON] на користь ТзОВ «Українські фінансові операції». Та роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування. 40.Згідно з частинами десятою, одинадцятою статті 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. 41.Відповідно до статті 4 Цивільного кодексу України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. 42. Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо Цивільний кодекс України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанови від 22 червня 2021 року у справі №334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022року у справі №477/874/19 (пункт 69)). 43. Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 44. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу. 45.Оскільки представник позивача просить здійснювати розрахунок інфляційних втрат та трьох процентів річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України з використанням механізму частин десятої, одинадцятої статті 265 Цивільного процесуального кодексу України, на майбутнє, а суд не може передбачити час закінчення дії воєнного стану, тому така вимога задоволенню не підлягає. 46.З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором надання коштів на умовах споживчого кредиту №4771995 у загальному розмірі 49 875 грн, яка складається з: 15 000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу; 9 000 грн заборгованості за процентами за період з 28 червня 2024 року та станом на 27 лютого 2025 року; 25 875 грн заборгованості за процентами за період з 28 лютого 2025 року до 22 червня 2025 року (дня закінчення дії договору). Розподіл судових витрат Щодо судового збору 47.Представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача 2 422,40 грн сплаченого судового збору, подавши до суду позов ув електронній формі, який згідно з частиною 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із задоволенням позову в частині ціни позову повністю, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо витрат на професійну правничу допомогу 48.За правилами частини другої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 49.У позовній заяві зазначено про понесення позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн, які представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача, на підтвердження чого надав копію договору про надання юридичних послуг від 1 серпня 2024 року №01/08/2024-А, заявки на виконання доручення, копію акту прийому-передачі наданих послуг від 14 жовтня 2025 року №4771995, детального опису наданих послуг, рахунку на оплату від 14 жовтня 2025 року (а.с.49-55). 1.Суд вважає, що визначена адвокатом сума гонорару є обґрунтованою, та такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих послуг, у зв`язку з чим вказана сума підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Тому з відповідача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу на користь позивача у розмірі 10 000 гривень.

Outcome: partial