Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

ТОВ «Фінансова Компанія Кредит-Капітал»» через систему «Електронний суд» 24.11.2025 звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з боржника заборгованість за кредитним договором № 010/0255/82/0494907 від 24.09.2018 в загальному розмірі 15521, 53 грн. та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.. Ухвалою суду від 02.12.2025 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу надіслана копія ухвали суду про відкриття провадження, копія позовної заяви разом з доданими до неї документами відповідно до ст. 128-130 ЦПК України, про що свідчить повідомлення про вручення поштого відправлення, яке повернулось на адресу суду з відміткою «адресат відсутній», тобто відповідач повідомлений належним чином. 24.11.2025 згідно вимог ч. 8 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судом сформовано засобом підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» щодо інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, відповідно відповіді № 2048468 з ЄДДР, слідує, що за вказаними параметрами особу не знайдено . Згідно вимог ч. 8 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судом сформовано запит до ЦНАП Голованівської селищної ради щодо інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, відповідно відповіді № 296 від 27.11.2025 - відомості відсутні . Згідно відповіді наданої старостою Голованівської селищної ради на території с. Маринопіль № 66 від 02.12.2025 слідує, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою : [ADDRESS] , однак за зазначеною адресою не проживає . Відзив на позовну заяву, в порядку ст. 178 ЦПК України відповідачем подано не було. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відзив на позов не надходив. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін не надходило. За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними матеріалами. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, у відповідності до ч. 1 ст.526 Цивільного кодексуУкраїни (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом встановлено, що 24.09.2018 між АТ «Райффайзен Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 010/0255/82/0494907 від 24.09.2018, відповідно до якого товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 5000 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію та проценти за користування кредитом у термін встановлений договором. Свої зобов`язання за споживчим кредитним договором АТ «Райффайзен Банк» виконав в повному обсязі, перерахував на рахунок грошові кошти 13.10.2022 року АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»,відповідно до чинного законодавства України укладений уклали Договір відступлення права вимоги №114/2-52. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 010/0255/82/0494907 від 24.09.2018, що укладений між АТ «Райффайзен Банк» та відповідачем, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 010/0255/82/0494907 від 24.09.2018 Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідачем взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 010/0255/82/0494907 від 24.09.2018, не виконує, у зв`язку із чим, сума заборгованості відповідача становить 15 521, 53 рн., з яких : прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 14128, 08 грн. прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 1393, 45 грн. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Крім того, згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач, особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинна подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинен подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (ч. 2, 3 ст. 83 ЦПК України). Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. За змістом ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України. У своїх рішення Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, вказує, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). Згідно вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач [PERSON] не виконала свої зобов`язання щодо погашення суми позики, і це є істотним порушенням кредитного договору № 010/0255/82/0494907 від 24.09.2018 та заміна первісного кредитора АТ «Райффайзен Банк» на підставі Договорів відступлення прав вимоги на нового кредитора ТОВ «ФК «Кредит -Капітал», це не може трактуватися на користь відповідача, як обґрунтовані причини невиконання зобов`язання і тому, суд законно стверджує, на підставі досліджених доказів, що в результаті дій позивача, відповідач [PERSON] не був позбавлий можливості сплатити належну суму боргу, сплатити тіло кредиту і відсотки у погоджений строк, і тому, слід з нього , як відповідача стягнути на користь позивача відповзідно до кредитного договору № 010/0255/82/0494907 від 24.09.2018 заборгованість, що утворилась, оскільки протилежного відповідач до суду не спростувала. Враховуючи, що факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором № 010/0255/82/0494907 від 24.09.2018 повернення кредиту та відсотків за його користування знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду і не був оспорений відповідачем, суд знаходить позовні вимоги підставними і обґрунтованими, а тому позов задовольняє у повному обсязі. Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору. Крім того, статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу На підтвердження понесених витрат у розмірі 8000, 00 грн, на отримання професійної правничої допомоги представник позивача надав до суду належні докази, які слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved