Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

12 грудня 2025 року рішенням Покровського районного суду міста Кривого Рогу позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № №25.01.2025-100000236 від 25.01.2025 року в сумі 17318,16 грн. (сімнадцять тисяч триста вісімнадцять гривень 16 копійок), а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. 16 грудня 2025 року через Електронний суд на адресу суду від представника позивача, Медведєвої Н.О., надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача понесених ТОВ «Споживчий центр» витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 6000 грн. Посилається на те, що у позовній заяві ТОВ «Споживчий центр» на виконання вимог ч. 8 ст.141 ЦПК України зазначив орієнтовний розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, які позивач очікує понести внаслідок розгляду справи, який складає 6000 грн. Отже, оскільки при ухваленні судом рішення не було вирішено питання щодо розподілу понесених позивачем витрат на правничу допомогу, то просила суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» понесені витрати на професійну допомогу адвоката у розмірі 6000 грн. Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 19.12.2025 року заяву прийнято до провадження, судове засідання призначено на 09.01.2026 року. В судове засідання представник заявника Медведєва Н.О не з`явилась, у поданому позові нею зазначено про проведення розгляду справи без участі представника позивача за наявними матеріалами у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, заяву з додатками надіслано на адресу його місця реєстрації позивачем 16.12.2025 року,заяв, клопотань про відкладення слухання справи ними не подано. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Матеріалами справи встановлено, що заочним рішенням Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 12 грудня 2026 року по справі № 212/11852/25 позовні вимоги позивача ТОВ «Споживчий центр» задоволені. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № №25.01.2025-100000236 від 25.01.2025 року в сумі 17318,16 грн. (сімнадцять тисяч триста вісімнадцять гривень 16 копійок) та витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок). Відповідно до ст. 123, ч.6 ст. 124 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку. Отже, перебіг процесуального строку подання заяви про ухвалення додаткового рішення почався 13.12.2025 року, останнім днем подачі цієї заяви було 17.12.2025 року. Вказана заява 16.12.2025 року представником заявника була сформована та подана через Електроний суд з дотриманням процесуального строку, встановленого абз. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Процесуальним законодавством встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат (п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України). Відповідно до ч.1, 3 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. З рішення суду вбачається, що суд, задовольнивши позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» питання розподілу судових витрат, а саме витрат на правову допомогу не вирішував. Із поданої позовної заяви встановлено, що розрахунок витрат, які поніс відповідач на правову допомогу та докази цих витрат витрат будуть подані протягом 5-ти днів після ухвалення рішення по справі (а.с.9). Заява представника ТОВ Споживчий центр про прийняття додаткового рішення щодо стягнення судових витрат під час розгляду справи була направлена на адресу суду через Електронний суд 16.12.2025 (в строк, встановлений нормами ч.8 ст.141 ЦПК України), містить перелік документів, які додані до заяви, зокрема суду надано Договір про надання правничої допомоги № 01/25-СЦ від 01.04.2025 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням ЛЕКС ВЕРІТАС, Звіт про виконану роботу відповідно до Договору № 01/25-СЦ від 01.04.2025 року, платіжну інструкцію № СЦ00062279 від 16.12.2025 в сумі 6000 гривень ( а.с.67-69) Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Суд встановив, що понесені ТОВ «Споживчий Центр» витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 6000 грн. підтверджуються матеріалами справи: договором про надання правничої допомоги від 01 квітня 2025 року №01/25-СЦ, укладеним ТОВ «Споживчий центр» з адвокатським об`єднанням «Лекс Верітас», з переліком видів послуг адвоката, в якому зазначено, що вартість послуг визначається наступним чином: 6000 грн., за один позов без врахування вартості поштових витрат та судового збору, які сплачуються замовником самостійно,звітом про виконану роботу відповідно до договору №01/25-СЦ про надання правничої допомоги від 01 квітня 2025 року, платіжною інструкцією № СЦ00062279 від 16.12.2025, за якою ТОВ «Споживчий центр» перераховано на користь адвокатського об`єднання «Лекс Верітас» грошові кошти в сумі 6000 грн., згідно додаткової угоди №1 відповідно до договору про надання правничої допомоги №01/25-СЦ від 01.04.2025 року. Сторона відповідача на заяву сторони позивача про ухвалення додаткового рішення по витратам на правничу допомогу, своїм правом про зменшення цих витрат не скористалась (заява направлялась представником позивача 16.12.2025, а.с.70). Таким чином на підставі встановлених обставин справи витрати ТОВ «Споживчий центр» на правничу допомогу адвокатського об`єднання «Лекс Верітас» у розмірі 6000 грн. підлягають стягненню із відповідача на користь позивача, оскільки заявлені позовні вимоги були задоволені повністю за рішенням суду від 12.12.2025 року.

Outcome: approved