Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

Представник позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23 червня 2020 року між АТ «Альфа банк» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № 491028480, відповідно до умов якого АТ «Альфа-Банк» надав позичальнику кредит у сумі 36 057 грн. 44 коп., на строк кредиту 60 місяців на споживчі потреби, з відсотковою ставкою 39,90 % річних. Договір кредитної лінії укладено з відповідачем в електронній формі, відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію». АТ «Альфа-Банк» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 36 057 грн. 44 коп. А позичальник не виконала умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість. 20 грудня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс». Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем. Згідно детального розрахунку заборгованості, станом на 20 грудня 2021 року, загальний розмір заборгованості становить суму в розмірі 52 660 грн. 28 коп., яку позивач й просить стягнути, а також судовий збір та витрати на правову допомогу. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2024 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть, якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідачка про розгляд справи була повідомлена належним чином, своїм правом на подання відзиву не скористалася, будь-які заяви чи клопотання на адресу суду не надала. Конверт, який був направлений за адресою останнього відомого його місця проживання, повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зважаючи на ці обставини, суд керується ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. З матеріалів справи вбачається, що 23 червня 2020 року між АТ «Альфа банк» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № 491028480, відповідно до умов якого АТ «Альфа-Банк» надав позичальнику кредит у сумі 36 057 грн. 44 коп., на строк кредиту 60 місяців на споживчі потреби, з відсотковою ставкою 39,90 % річних. Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію». АТ «Альфа-Банк» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 36 057 грн. 44 коп., в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість. 20 грудня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс». Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем. Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч.ч.1, 3 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, відповідач, порушуючи умови договору, свої зобов`язання належним чином не виконував внаслідок чого, станом на 20 грудня 2021 року загальний розмір заборгованості становить суму в розмірі 52 660 грн. 28 коп. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «Еліт Фінанс» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд дійшов висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, тим самим задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі. Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правову допомогу. Як вбачається з матеріалів справи, 02 жовтня 2023 року між ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та ТОВ «Перший інвестиційний клуб» в особі директора Малого О.О. було укладено договір про надання правничої допомоги № 02/10-23, за умовами якого адвокат надавав замовнику юридичні послуги по захисту прав та інтересів ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» у даній справі. 04 грудня 2023 року між ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та ТОВ «Перший інвестиційний клуб» в особі директора Малого О.О. було підписано акт № 1 приймання-передачі наданих послуг. Згідно платіжної інструкції № 391 від 26 січня 2024 року, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було здійснено оплату наданих адвокатом юридичних послуг в розмірі 7 100 грн. 00 коп. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, які є належним чином підтвердженими та доведеними в розмірі 7 100 грн. 00 коп. Разом з тим, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 3 028 грн. 00 коп.

Outcome: approved