Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

Представник АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення 3 % річних. В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. 13 вересня 2018 року між АТ «БМ БАНК» та АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ВТБ БАНК» був укладений Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами №13092018. У подальшому, 21 жовтня 2020 року між АТ «ВТБ БАНК» та АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» було укладено Договір №75-РБ про відступлення прав вимоги. За цим Договором, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, ВТБ Банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів (далі - боржники), включаючи право вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорам и(до говорам и про надання кредиту) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки(іпотечними договорами) та/або договорами застави. За цим Договором, Новий кредитор набуває усі права Банку за Основними договорами, включаючи право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України (індекс інфляції, 3,0% річних), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за Основними договорами, право вимагати застосування наслідків реституції при недійсності правочинів, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна Боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із Боржниками, права, що випливають із судових справ, у тому числі справ про банкрутство Боржників, виконавчих проваджень щодо Боржників, у тому числі щодо майна Боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувану в погашення боргу після укладення цього Договору. 30 листопада 2007 року між ВАТ «ВТБ БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 017Ф-ІК-4, згідно з яким відповідачу був наданий кредит в сумі 75500 доларів США 00 центів строком на 20 років до 30 листопада 2027 року, проценти за користування кредитом 12,5% річних. Згідно з умов Кредитного договору [PERSON] зобов`язалася щомісячно, у встановлені договором строки, здійснювати повернення частини кредиту, згідно з Додатком №1 до Кредитного договору, а також сплачувати нараховані відсотки за використання кредиту. Окрім того, з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором від 30 листопада 2007 року було укладено Договір поруки №017Ф-ІК-4/z2 з [PERSON] . Згідно з вищевказаним Договором поруки, у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором відповідачі відповідають перед позивачем як солідарні боржники. [PERSON] зобов`язався відповідати перед Банком в тому ж обсязі, що і [PERSON] за Кредитним договором, зокрема, за повернення основної суми заборгованості, відсотків за використання кредиту, а також сплати пені та інших штрафних санкцій, встановлених Кредитним договором. Починаючи з січня 2009 року, [PERSON] систематично не виконувалися зобов`язання по поверненню належних до сплати частин кредиту та відсотків за його використання. 28 вересня 2010 року Нововодолазьким районним судом Харківської області за позовом публічного акціонерного товариства «ВМ Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, а саме, стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ВАТ «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 623970,34 грн, та судові витрати на користь ВАТ «ВТБ Банк» у розмірі 1952,00 грн. На виконання вказаного рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 28 вересня 2010 року по справі №2-582/09 було видано виконавчі листи. Однак, відповідачі не виконали вказане рішення суду вчасно, а тільки шляхом направлення окремих періодичних платежів, а отже допустили прострочення грошового зобов`язання за вказаний період. АТ «Універсал банк» здійснено нарахування 3% річних та втрат від інфляційних процесів, що полягає в компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Розмір заборгованості відповідно до розрахунку виконаного АТ «Універсал банк» станом на 31 серпня 2021 року, за період прострочення з 01 вересня 2018 року по 31 серпня 2021 року складає 199721,92 грн, зокрема: розрахована сума за ставкою 3% річних у розмірі 56208,65 грн, інфляційні втрат у розмірі 143513,27 грн. Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини та у зв`язку із невиконанням відповідачами взятого на себе зобов`язання, з них на користь позивача підлягають стягненню 3% річних від несплаченої суми боргу стягнутої за рішенням суду. Посилаючись на викладене, АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УНІВЕРСАЛ БАНК» просить суд стягнути з [PERSON] , [PERSON] вказану заборгованість та судові витрати по справі. Представник АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», сповіщений відповідно до вимог ЦПК України, про дату, час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Проте раніше, у позовній заяві, зазначав, що у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позов не надали. Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 28 вересня 2010 року по цивільній справі № 2-582/09 задоволено позов ВІДКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВТБ БАНК» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованності за кредитним договором. Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ВІДКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВТБ БАНК» заборгованість за кредитним договором у розмірі 623970,34 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1952,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. На виконання вказаного рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 28 вересня 2010 року по справі №2-582/09 було видано виконавчі листи. Однак, відповідачі не виконали вказане рішення суду вчасно, а тільки шляхом направлення окремих періодичних платежів, а отже допустили прострочення грошового зобов`язання за вказаний період. Згідно з ч. 2 ст. 18 ЦПК України невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. 21 жовтня 2020 року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ВТБ БАНК» та АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «УНІВЕРСАЛ БАНК» було укладено договір № 75-РБ про відступлення прав вимоги. Відповідно до п. 1 Договору АТ «ВТБ Банк» відступив на користь АТ «Універсал банк» право вимоги до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у Додатку № 1, Додатку № 2, Додатку № 3 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно з реєстром у Додатку № 1, Додатку № 2, Додатку № 3 до Договору. За цим договором новий кредитор в день укладення Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку № 1 до Договору, право вимагати сплати неустойок, пені, штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України (індекс інфляції, 3,0% річних), право вимагати передачі предметів забезпечення, в рахунок виконання зобов`язань за Основними договорами, право вимагати застосування наслідків реституції при недійсності правочинів, право отримання кошті від реалізації заставного та іншого майна Боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із Боржниками, права) що випливають із судових справ, у тому числі справ про банкрутство Боржників, виконавчих проваджень щодо Боржників, в тому числі щодо майна Боржників, яке не було реалізоване на торгах. Права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги (п. 2 Договору). З платіжного доручення № 8806/2 від 15 жовтня 2020 року вбачається що АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» перерахувало кошти АТ «ВТБ БАНК» за договором про відступлення прав вимоги. Згідно з Додатком №1 до Договору №75-РБ про відступлення прав вимоги від 21 жовтня 2020 року, а саме, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами є інформація щодо заборгованості [PERSON] за договором № 017Ф-ІК4 від 30 листопада 2007 року. Відповідно до Додатку № 3 до Договору №75-РБ про відступлення прав вимоги від 21 жовтня 2020 року, а саме, реєстр договорів поруки та поручителів за такими договорами є інформація щодо заборгованості [PERSON] за договором № 017Ф-ІК4 від 30 листопада 2007 року та укладеного договору поруки № 017ф-ік4/z2 від 30 листопада 2007 року, поручителем є [PERSON] . За приписами ч. 1 ст. 510 ЦК України сторонами у зобов"язанні є боржник і кредитор. За ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництва. Статтею 514 ЦК визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, за приписами ст. 526-530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. Пунктом 3 частини другої статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов?язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Отже, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов?язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим. За змістом ст. 552, ч. 2 ст. 625 ЦК України, інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов?язання, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов?язання (п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5). Поняття «інфляція» є загальновідомим і означає знецінення національної валюти (зменшення її купівельної спроможності) внаслідок об?єктивних економічних процесів. За положеннями ст. 524, 533-535 ЦК України грошовим є зобов?язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов?язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов?язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов?язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов?язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов?язок боржника з такої сплати. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого інлексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов?язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов?язання (підрозділ 1 розділу ІІІ книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов?язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов?язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов?язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов?язань. За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов?язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов?язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, провадження № 14-16цс 18. АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» здійснено нарахування 3% річних та втрат від інфляційних процесів, що полягає в компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Розмір заборгованості відповідно до розрахунку виконаного АТ «Універсал банк» станом на 31 серпня 2021 року, за період прострочення з 01 вересня 2018 року по 31 серпня 2021 року складає 199721,92 грн, зокрема: розрахована сума за ставкою 3% річних у розмірі 56208,65 грн, інфляційні втрат у розмірі 143513,27 грн. Доказів на спростування тверджень та розрахунків позивача відповідачами не надано. За змістом ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов?язків, передбачених законом. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Приписами ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Ураховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» підлягають задоволенню у повному обсязі. При поданні позовної заяви позивачем, відповідно до Закону України «Про судовий збір», було сплачено судовий збір в сумі 2995,82 грн, що підтверджено платіжним дорученням. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved