Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-30 00:00:00

І. Суть справи. ТОВ «Цикл Фінанс» в особі представника Жабченко Т.М. надіслала через електронний кабінет до Прилуцького міськрайонного суду позовну заяву до [PERSON] , в якій просила стягнути з відповідача борг за кредитним договором №2017598501 від 30.12.2017 року у розмірі 3 760,56 грн, понесених судових витрат 2422,4 грн. та витрати на професійну правничу допомогу 3000 грн. Позов обґрунтовувався тим, що 30.12.2017 р. між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2017598501 за типом продукту РОS, за умовами якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 23 978 грн., із нарахуванням процентів за користування кредитом у розмірі 0,01% річних. 11.12.2020 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу №11/2/20, відповідно до якого до останнього перейшло право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором. У подальшому, за договором факторингу № 437/ФК-20, укладеним 11.12.2020 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп», відповідно до якого до ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» перейшло право вимоги за вказаним вище кредитним договором до [PERSON] 12.04.2021 р. між ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу № 12/4/21, відповідно до якого до ТОВ «Цикл Фінанс» перейшли раніше відступлені права вимоги по договору № 2017598501 від 30.12.2017 р. Відповідачем зобов`язання з повернення кредитних коштів на умовах договору не виконано, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором №2017598501 від 30.12.2017 року в сумі 3 760,56 грн. Відповідач відзиву на позов не подав. ІІ. Процедура та позиція сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач подав заяву про визнання цивільного позову та розгляд справи без його участі, в якій також просив зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, заявлену представником позивача. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18.12.2025 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи неявку у судове засідання відповідача, який вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, ненадходження від нього відзиву на позовну заяву, суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. IV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 30.12.2017 р. між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2017598501 за типом продукту РОS, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 23 978 грн. на придбання товару у продавця, зобов`язавшись повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом протягом дії кредитного договору за фіксованою процентною ставкою - 0,01% річних до 30.10.2019 р. шляхом внесення щомісячних ануїтетних платежів згідно Графіку платежів та розрахунку загальної вартості кредиту, що є Додатком № 1 до договору. 30.12.2017 р. було підписано паспорт споживчого кредиту, Додаток №1 до договору про надання споживчого кредиту №2017598501, яким визначено графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, Додаток №1 до паспорту споживчого кредиту. Згідно специфікації до кредитного договору, товарного чеку №000000004962056 від 30.12.2019 р. та видаткової накладної №4962056 за рахунок кредитних коштів у розмірі 23 978 грн. [PERSON] було придбано LED телевізор «SAMSUNGUE40MU6100UXUA» з додатковими продуктами продавця /а.с.25-26/. 11.12.2020 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу №11/2/20, відповідно до якого до останнього перейшло право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором. 11.12.2020 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» укладено за договір факторингу № 437/ФК-20, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» перейшло право вимоги за вказаним вище кредитним договором до [PERSON] 12.04.2021 р. між ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу № 12/4/21, відповідно до якого до ТОВ «Цикл Фінанс» перейшли раніше відступлені права вимоги по договору № 2017598501 від 30.12.2017 р. Відповідно до витягів з реєстру боржників за кредитним договором №2017598501 від 30.12.2017 р. вбачається, що у [PERSON] наявна заборгованість у загальному розмірі 3 760,56 грн., яка складається з основного боргу - 3 760,04 грн, нарахованих відсотків - 0,52 грн. /а.с.15-17/. V. Оцінка Суду. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що між АТ «ОТП Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір №2017598501 від 30.12.2017 р., за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти на умовах, визначених договором, що підтверджується письмовими доказами, зокрема договором, паспортом споживчого кредиту, графіком платежів, видатковою накладною та специфікацією придбаного товару. Надані докази у своїй сукупності підтверджують факт реального надання кредиту та використання кредитних коштів відповідачем, а тому суд відхиляє можливі доводи щодо формального характеру укладення кредитного договору. Відповідно до ст.526, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, а його невиконання є порушенням зобов`язання та тягне передбачені законом правові наслідки. З матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, розмір якої підтверджений витягом з реєстру боржників та розрахунком заборгованості. Доказів погашення заборгованості, зменшення її розміру або обґрунтованих заперечень щодо поданого розрахунку відповідач суду не надала, правом на подання відзиву та реалізацію процесуальних прав, передбачених ст.ст.12,81 ЦПК України, не скористалася. Щодо правонаступництва позивача суд зазначає, що перехід права вимоги підтверджується договорами факторингу, укладеними у письмовій формі, а також витягами з реєстру боржників, які містять відомості про зобов`язання відповідача саме за кредитним договором №2017598501 від 30.12.2017 року. Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу клієнт відступає факторові право грошової вимоги до боржника, а фактор набуває статусу нового кредитора у відповідному зобов`язанні. Відповідачем не заявлено заперечень щодо правонаступництва позивача, а також не надано доказів, які б спростовували належність ТОВ «Цикл Фінанс» як нового кредитора за спірним зобов`язанням. При цьому чинне законодавство не пов`язує дійсність переходу права вимоги з обов`язковим повідомленням боржника про відступлення права вимоги, що прямо випливає з положень ст.516 ЦК України. Суд також враховує, що витяг з реєстру боржників є належним доказом індивідуалізації переданого права вимоги та підтверджує, що до позивача перейшло право вимоги саме за спірним кредитним договором. Тобто, позивач довів наявність у нього статусу належного кредитора та правомірність заявлених позовних вимог. За таких обставин суд приходить висновку, що позовні вимоги ТОВ «Цикл Фінанс» про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 3 760,04 грн, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту в сумі 3 760,04 грн; простроченої заборгованості по відсотках в сумі - 0,52 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. VІI. Розподіл судових витрат. З урахуванням вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір, попередньо сплачений позивачем, у відповідності до правил цивільного процесуального законодавства має бути стягнутий з відповідача на його користь у розмірі задоволених вимог 2422,40 грн. Позивач також просить стягнути з відповідача 3000 грн витрат на правову допомогу. Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. У позовній заяві зазначено про понесення позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн, які представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача, на підтвердження чого подано договір № 43453613/1 про надання правової допомоги між ТОВ «Цикл Фінанс» та адвокатом Гулієвою С.А. від 25 серпня 2025 року та додаткову угоду № 2017598501 від 14 листопада 2025 року /а.с. 19-21,47/. Аналіз норм статей 137,141 ЦПК України дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі №755/9215/15 зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи. Ураховуючи предмет і підстави заявленого позову, який розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження, незначну складність справи, усталену судову практику з розгляду даної категорії справи, відсутність необхідності в витребуванні доказів, обсяг виконаних адвокатом робіт, яка полягала у складенні позовної заяви, на підставі поданих позивачем документів, співмірність наданих послуг із складністю справи, суд вважає, що розмір заявлених витрат на правничу допомогу є завищеним. Враховуючи принципи розумності і співмірності, складність справи, обсяг фактично наданих адвокатом послуг, обґрунтованість та пропорційність розміру заявлених витрат на правничу допомогу, які позивач поніс до предмета спору, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1000 гривень.

Outcome: approved