Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

04 листопада 2025 року ТОВ «ФК «Кредит-капітал» звернулося до суду з позовом, заявивши вимогу стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 1091007, укладеним 31 жовтня 2023 року між кредитодавцем ТОВ «Селфі кредит» та відповідачем, право вимоги за якими перейшло до позивача, яка становить 54102,4 грн. і складається з заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 8800 грн. та заборгованості за процентами в сумі 45302,4 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням позичальником своїх договірних зобов`язань по поверненню кредиту. Відповідачеві позивачем було направлено копію позовної заяви з додатками перед поданням позовної заяви до суду за його зареєстрованим місцем проживання по [ADDRESS] , а також судом за цією ж адресою направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі, проте поштове відправлення було повернене до суду без вручення у зв`язку з його відсутністю за місцем проживання. Згідно ст. 128 ЦПК України, відповідач в такому випадку вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи щодо нього судом. Відповідач письмового відзиву не направив. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для часткового задоволення позову. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Порядок укладення електронного договору визначений статтею 11 даного закону, при цьому, згідно частини 12 цієї статті, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному цією статтею, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному в письмовій формі. 31 жовтня 2023 року між ТОВ «Селфі кредит» та [PERSON] був укладений договір № 1091007 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort», який, згідно п. 9.6, укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони товариства електронним підписом, в особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що створений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні товариства для кожного використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім в ІТС товариства/зазначений в цьому договорі. Введення споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору створює підпис споживача на договорі та вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. Текст договору містить відомості щодо адреси, адреси електронної пошти, номеру мобільного телефону, паспортні дані, РНОКПП позичальника, а також відомості про підписання ним договору електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора «М843», тобто факт укладення кредитного договору між кредитодавцем ТОВ «Селфі кредит» та позичальником [PERSON] знайшов своє підтвердження. За умовами пунктів 1.3, 1.4 договору та графіку платежів, який є додатком до нього, кредитодавець надає позичальнику кредит в сумі 8800 грн. на 360 днів, а позичальник кожного тридцятого дня у конкретно визначене число позичальник зобов`язаний був сплачувати проценти за користування кредитом в сумі 5808 грн., а в останній день, крім того, повернути одержаний кредит. Стандартна процентна ставка, згідно п. 1.5. договору, становить 2,2 % в день. На виконання даного договору кредитодавцем в цей же день позичальнику було надано кредит в сумі 8800 грн. шляхом перерахування на рахунок позичальниці, що підтверджується довідкою ТОВ «Пейтек» від 30 вересня 2025 року № 20250930-6058, фінансової установи, що має право на надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку платіжного сервісу PayTech, відповідно до якого було здійснено переказ коштів на картку № [NUMBER] , вказаною самими позичальником у п. 2.1 договору. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що позичальником взагалі не вносилися кошти на виконання умов договору, сам відповідач таких відомостей суду також не надав, тому позовна вимога стягнення тіла кредиту підлягає задоволенню. Також відсутні докази сплати процентів, тому вимога їх стягнення також підлягає задоволенню, проте суд не погоджується з їх розміром, визначеним позивачем. Згідно з нормами ст. 8 та п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», передбачена максимальна денна процентна ставка в розмірі 2,5 % у період з 24 грудня 2023 року по 21 квітня 2024 року, у розмірі 1,5 % у період з 22 квітня 2024 року по 19 серпня 2024 року та у розмірі 1,0 % в подальшому. Виходячи з вимог ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», згідно яких умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим законом, є нікчемними, судом було перераховано розмір процентів за період з 22 квітня по 21 червня 2024 року виходячи з розміру процентної ставки у 1,5 % за один день користування кредитом, а не 2,2 % в день, як передбачено договором. Таким чином, загальна сума процентів за користування кредитом становить 41738,4 грн., з них 33686,4 грн. за період з 31 жовтня 2023 року по 21 квітня 2024 року за денною ставку 2,2 % та 8052,00 грн. за період з 22 квітня по 21 червня 2024 року за денною ставкою 1,5 %, яка і підлягає стягненню. Право вимоги позивача за цим кредитним договором підтверджується договором факторингу № 21062024 від 21 червня 2024 року з відповідним витягом з реєстру боржників, до якого включена відповідачка, згідно якого право вимоги за договором перейшло від ТОВ «Селфі кредит» до позивача ТОВ «Кредит капітал». В позовній заяві позивачем заявлена також вимога стягнення з відповідача понесених витрат на правову допомогу в сумі 8000,00 грн., яка не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 2 статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Позивачем надано договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107, укладений 01 липня 2025 року між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Апологет». Пунктом 2.2 договору визначено, що справи в роботу АО «Апологет», як виконавця за даним договором, передаються на підставі Замовлення, сформованого, клієнтом. Текст договору не містить домовленостей щодо надання правової допомоги у справі, що стосується вимог до відповідача [PERSON] , позивачем не надано також Замовлення, передбаченого п. 2.2 договору, який за даних умов договору, є складовою частиною договору про надання правової допомоги. Оскільки позивачем не доведено існування домовленості щодо надання правничої допомоги, пов`язаної з даною справою, тому і підстави для її стягнення відсутні. Витрати позивача на оплату судового збору підлягають стягненню пропорційно розміру задоволених вимог 93,41 %. Оскільки справа розглянута за відсутності учасників справи, тому датою ухвалення рішення, відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial