Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» звернулося до суду із цим позовом та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути із відповідача [PERSON] на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість за кредитним договором №002/18834055-СК_SB від 03.02.2023 (станом на 01.07.2025) у сумі 53600,47 грн та понесені судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 03.02.2023 між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було підписано Заяву-договір на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування, яку слід розуміти як Кредитний договір №002/18834055-СК-SВ від 03.02.2023. Відповідач з 03.02.2023 є власником поточного рахунку у гривні № [NUMBER] , який відкритий відповідно до Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування з номером Кредитного договору № 002/18834055-СК_SВ від 03.02.2023. Відповідно до Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування відповідач просив відкрити поточний рахунок № [NUMBER] у національній валюті. Відповідачу було встановлено ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту, а саме надані кредитні кошти в сумі 30 000,00 грн, зі сплатою процентів в розмірі - 59 %. Строк користування - 12 місяців з автоматичною пролонгацією. Відтак, позивач свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі, натомість відповідач перестав виконувати умови кредитного договору в повній мірі, а саме перестав сплачувати заборгованість по кредиту та процентах. Як наслідок, станом на 01.07.2025 заборгованість за кредитним договором № 002/18834055-CK_SB від 03.02.2023, становить 53 600,47 грн, в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 29 369,76 грн; заборгованість по процентам (в т. ч. прострочена) 24 230,71 грн. Відзив на позов від відповідача не надходив. Ухвалою від 27.10.2025 провадження у справі відкрито, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 06 січня 2025 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Представник позивача у судове засідання не прибув, у позові просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив, своїм правом на подання відзиву не скористався, клопотань про відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило (а.с.95,99). Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи наявність зазначених умов проведення заочного розгляду справи, суд розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, справу розглянуто без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 03.02.2023 між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було підписано Заяву-договір на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування. Заяву-договір на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування від 03.02.2023 слід розуміти як Кредитний договір № 002/18834055-CK_SB від 03.02.2023. Умовами Кредитного договору визначено, що ознайомившись з Публічною пропозицією АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, тарифами АТ «ТАСКОМБАНК», позичальник просив відкрити поточний рахунок у гривні, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, на своє ім`я та виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку Master Card World та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в мобільному додатку. Позичальнику було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] у гривні, відповідно до Заяви договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування з номером Кредитного договору № 002/18834055-СК_SВ. Також позичальнику було встановлено ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 200 000,00 гривень), а саме надані кредитні кошти в сумі 30 000,00 грн., з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом - 59 %, строком користування на 12 місяців з автоматичною пролонгацією. Відповідно до п. 1 Згоди та запевнення клієнта до Договору, що є невід`ємною частиною Заяви-договору, позичальник підтверджує, що до укладення Договору ознайомлений з умовами Договору, у тому числі Тарифами, Правилами користування електронними платіжними засобами емітованими АТ «ТАСКОБМАНК», з умовами відкриття та обслуговування рахунків, з умовами розміщення вкладу, отримання споживчого кредиту. Надання та/або змін умов надання банківських. Платіжних та інших фінансових послуг Банку. Відповідно до п. 7 Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування, позичальник підтвердив, що невід`ємною частиною Заяви-договору є Згода та запевнення клієнта до Договору, з підписанням якого в Мобільному застосунку izibank Договір набуває чинності. У зв`язку з невиконанням умов Договору, у відповідача станом на 01.07.2025, заборгованість за кредитним договором № 002/18834055-CK_SB від 03.02.2023, становить 53 600,47 грн, в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 29 369,76 грн; заборгованість по процентам (в т. ч. прострочена) 24 230,71 грн, що підтверджуються відповідним розрахунком заборгованості по кредитному договору та випискою. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано доказів, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За нормами статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за договором станом на 01.07.2025, заборгованість за кредитним договором № 002/18834055-CK_SB від 03.02.2023, становить 53 600,47 грн, в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 29 369,76 грн; заборгованість по процентам (в т. ч. прострочена) 24 230,71 грн. Будь-яких доказів на спростування вищевказаного розрахунку заборгованості відповідачем не надано. Частиною 1 статті 79 ЦПК передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до статті 80 ЦПК достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 1, 5, 6 статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ст. 83 ЦПК України). З огляду на вищевикладене та враховуючи, що відповідач належним чином умови договору не виконує, у зв`язку з чим має заборгованість, яка на день розгляду справи не сплачена, суд вважає, що право позивача порушено та підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з врахуванням задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2 422,40 грн судових витрат, понесених позивачем по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved