Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

14.08.2024р. представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом, яким просить про стягнення з гр. [PERSON] на користь позивача заборгованості в розмірі 12720,71грн., та судових витрат: 7200грн. на професійну правничу допомогу і 2422,4грн. сплаченого позивачем судового збору, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що відповідач добровільно не виконує зобов`язань за вказаним кредитним договором, надавши відповідні докази, а також докази оплачених судових витрат. Відповідач, що був повідомлений судом належним чином про час та місце судового засідання, - до суду не прибув, не надав суду заперечень або пояснень щодо предмету та підстав позову. Крім того, суд повідомляв відповідача про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України. Представник позивача надав суду заяву, якою підтримав позовні вимоги, просив суд розглянути справу за його відсутністю, задовольнивши позов в повному обсязі, погоджуючись на ухвалення судом рішення заочно, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом обґрунтовано ухвалено, що справа підлягає розгляду у заочного порядку. Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що справа підлягає заочному розгляду, а позовні вимоги підлягають задоволенню, за наступних підстав. З вимог позовної заяви вбачається, що 28.02.2018 року між ПАТ "Ідея Банк" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний №Z52.20315.003714590 на підставі якого відповідачу надані грошові кошти в розмірі 36240грн. на поточні потреби строком на 24 днів(а.с.10). Відповідно допукту 1.1. Кредитного договору банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 36240.00 гривень, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору. Відповідно до умов договору кредит надається шляхом перерахування коштів на банківський поточний рахунок позичальника, вказаний ним в Заяві-анкеті на отримання кредиту (а.с.15 зворотна сторона) Згідно пунктів 1.3. - 1.4. Кредитного договору позичальник за користування кредитом сплачує Банку проценти в розмірі 0,01% річних від залишкової суми кредиту. Згідно до пункту 2.5. Кредитного договору нарахування процентів здійснюється два рази на місяць за методом «факт/факт». Базою для нарахування процентів є неповернена сума кредиту. Відповідно до пункту 2.1. Кредитного договору позичальник повертає кредит разом з процентами в 24 щомісячних внесках згідно Графіку щомісячних платежів. Одночасно з укладенням Кредитного договору позичальник уклав з ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя» від 28.02.2018 року добровільного страхування життя. Розмір страхового внеску за цим договором страхування становить 6040.00 гривень. Вигодонабувачем за цим договором страхування є Банк. Крім того, 28.02.2018 року позичальник уклав з ПрАТ «Страхова компанія «АСКО- МЕДСЕРВІС» договір добровільного страхування майна № 157902322/18FM, за яким розмір страхової премії/страхового платежу становить 200.00 гривень( а.с.55). За умовами Кредитного договору, а саме п.1.6 позичальник доручив Банку та дав розпорядження переказати страховику в безготівковій формі кредитні кошти в частині суми страхового платежу через транзитний рахунок банку. Після укладення Кредитного договору банк свої зобов`язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок позичальника грошові кошти в сумі 36240.00 гривень, з яких був сплачений на рахунок ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя» страховий платіж від імені позичальника в сумі 6040.00 гривень, а також сплатив на рахунок ПрАТ «Страхова компанія «АСКО-МЕДСЕРВІС» страхову премію в сумі 200.00 гривень за договором № 208509849/18РМ від імені позичальника, що разом складає 36240.00 гривень, що підтверджується випискою банковського рахунку позичальника. У подальшому позичальник виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами лише частково. Згідно виписки по рахунку позичальника за весь строк з моменту укладення Кредитного договору і до моменту звернення з цим позовом позичальник сплатив Банку лише 51510гривень. Останній платіж проведено 10.10.2019 року. Строк на який було надано кредит за Договором сплив 29.02.2020 року. Після закінчення строку кредиту Кредитор не здійснював нарахування процентів за користування кредитними коштами, не нараховував штрафні санкції та комісії. У зв`язку із зазначеним, станом на 29.02.2020 року утворилася наступна заборгованість відповідача перед банком за договором в розмірі всього 10180,38 грн.: яка складається з:заборгованість за основним боргом в сумі 10177,31грн. та заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 3.07 грн. 16.11.2023 року між АТ"Ідея Банк" та ТОВ "ФК"Сонаті" укладено Договір факторингу №16/11-23, відповідно до умов якогоТОВ "ФК"Сонаті" набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ "ФК"Сонаті", в тому числі і до відповідача [PERSON] за кредитним договором №Z52.20315.003714590 від1 28.02.2018 року( а.с.41-47). 29.12.2023 року між ТОВ "ФК"Сонаті" та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено Договір факторингу №29/12-23, відповідно до умов якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ "ФК"Сонаті" в тому числі і до відповідача [PERSON] за кредитним договором №Z52.20315.003714590 від1 28.02.2018 року(а.с.48-54). ТОВ «Санфорд Капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» не здійснювали жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як вбачається з вимог ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки Первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ст.612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно приписів ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (штрафу, пені). Отже, до ТОВ «Санфорд Капітал» відповідно до укладеного Договору факторингу № 29/12-23 перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі 12720,71 гривень,що складається з 10177,31 гривень заборгованість за основним боргом,1934,39 грн.-стягнення інфляційних витрат, заборгованість за нарахованими, несплаченими відсотками в сумі 3,07грн., та три процети річних в сумі 605,94грн. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, в частині стягнення з відповідача суми заборгованості заборгованість за основним боргом в сумі 10177,31гривень та заборгованість за нарахованими, несплаченими відсотками в сумі 3,07грн. - всього 10180,38грн. Щодо позовних вимог в частині стягнення інфляційних витрат -1934,39 грн., три проценти річних - 605,94грн. заявлених позивачем у прохальній частині позову. Станом на дату звернення до суду позивач нарахував відповідачу [PERSON] заборгованість за кредитним договором №Z52.19934.004603593 від 30.11.2018 в розмірі 12720,71 гривень,що складається з 10177,31 гривень заборгованість за основним боргом,1934,39 грн.-стягнення інфляційних витрат, заборгованість за нарахованими, несплаченими відсотками в сумі 3,07грн., та три процети річних в сумі 605,94грн. Інфляційні витрати та 3 % річних, які позивач просить стягнути з відповідача, розраховані за період з 01.03.2020до 23.02.2022 згідно розрахуноку, який наданий до позовної зави (а.с.12). Однак, як було встановлено судом розрахунок Інфляційних витрат та 3 % річних, який доданий до позовної зави підписаний невідомою особою без зазначення посади та прізвища особи, яка його склала та розрахувала, а тому наданий розрахуноу судом не може бути розцінений як належний доказ нарахування зазначених інфляційних витрат та 3% річних. Також позивачем по тексту позовної заяви, не зазначено та відсутнє будь-яке обґрунтування стягнення зазначених вимог, які вказані лише в прохальній частині позову та позивач неодноразово в позовній заяві зазначив, що після закінчення строку кредиту Кредитор не здійснював нарахування процентів за користування кредитними коштами, не нараховував штрафні санкції та комісії. А відтак ,вимоги позивачав частині стягнення з відповідача інфляційних витрат та 3%річних задоволенню непідлягають. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу судових витрат та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2147,20 грн. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката суд звертає увагу на наступне. Відповідно до частин 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Що стосується витрат на професійну правничу допомогу, то відповідно до частин 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано Договір про надання правничої допомоги №1/04 від 01.04.2024р., детальний опис робіт (наданих послуг) на суму 7200грн.,акт про підвердження факту надання правничної (правової) допомоги , свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.( а.с.32-38). Оскільки позивачем документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правничу допомогу у даній справі в розмірі 7200грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial