Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Позивач звернулася в суд із позовною заявою до відповідача про про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що за свого життя мати позивачки [PERSON] оформила право власності на нерухоме майно, зокрема на житловий будинок з належними до нього надвірними спорудами [ADDRESS] , яке успадкувала за заповітом після смерті своєї матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим державним нотаріусом Воловецької державної нотаріальної контори 05.12.2008 (спадкова справа № 208/2008) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21235023, виданим Воловецьким державним виробничим підприємством технічної інвентаризації 11.12.2008. Зміна нумерації будинку з [ADDRESS] підтверджується довідкою виконкому Жденіївської селищної ради № 114 від 16.05.2025. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину, цей житловий булинок був побудований з дерева, розмір його загальної площі становив: 81,70 кв.м, а житлової - 39,6 кв.м. До житлового будинку також примикали надвірні споруди. Відповідно до підпункту 7 пункту 1 Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 № 807-ІХ утворено Мукачівський район (з адміністративним центром у місті Мукачево). Підпунктом 7 пункту 3 цієї ж постанови Воловецький район ліквідовано. Мати позивачки [PERSON] померла [INFO] . У зв`язку з смертю [PERSON] , за нею відкрилась спадщина. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Місцем відкриття спадщини за [PERSON] є житловий будинок [ADDRESS] , в якому остання проживала сама. [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого на випадок смерті зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати мені на день моєї смерті і на що я згідно із законом буду мати право, заповідаю: доньці [PERSON] , 1981 року народження. Цей заповіт було посвідчено секретарем Жденівської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області 14.09.2021. 04.04.2020 позивачка звернулася із заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого було заведено спадкову справу (копія заяви про прийняття спадщини від 04.04.2025 та Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 80726912 додаються). Після закінчення шестимісячного строку, позивачка звернулася до приватного нотаріуса Маньо О.Ф. за оформленням спадкового майна. Нотаріус вказала їй на те, то для оформлення нерухомого майна необхідна технічна документація. Отже, з метою оформлення спадкового майна, через відсутність технічної документації на спадковий житловий будинок [ADDRESS] , [PERSON] звернулася за виготовленням технічного паспорта до приватного підприємця [PERSON] ..Після проведеного обстежения та відповідних обмірів виявилося, що загальна площа будинку становить 122,0 кв.м., з яких житлова - 36,0 кв.м та допоміжна - 86,0 кв.м Тобто загальна площа будинку [ADDRESS] збільшилася з 81,70 кв.м до 122 кв.м внаслідок самочинного будівництва - реконструкції будинку без відповідних дозвільних документів матір`ю позивачки. Через відсутність інших можливостей для визнання захисту свого права власності [PERSON] змушена звернутись з даним позовом до суду. З врахуванням викладеного, ефективним способом захисту поновлення права позивача буде визнання за нею права власності на майно - житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами но [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом за [PERSON] , яка померла [INFO] . Заяви, клопотання учасників справи Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, представник подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності представника, позов підтримують повністю та просять такий задовольнити. Представник відповідача Жденіївської селищної ради Мукачівського району у судове засідання також не з`явився, однак звернувся до суду із заявою, в якій просить справу розглядати у відсутності представника Жденіївської селищної ради Мукачівського району. Третя особа приватний нотаріус Маньо О.Ф. на розгляд справи також не з`явилась, скерувавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що щодо задоволення позову не заперечує, а також підтверджує всі фактичні обставини справи та повідомляє, що як нотаріус не може оформити спадщину та зареєструвати будинок за спадкоємцем через те, що внаслідок добудови площа цього будинку збільшилась, що не відповідає відомостям, зазначеним у документах, які посвідчують право власності спадкодавця на будинок. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 19.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 10.12.2025 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до розгляду по суті на 30.12.2025. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.03.2025. Відповідно до довідок №66, 67 від 02.04.2025 виданих Жденіївською селищною радою Мукачівського району [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] . 14.09.2021 спадкодавець [PERSON] залишила заповіт на користь позивачки - [PERSON] , який посвідчений секретарем Жденіївської селищної ради Закарпатської області. Позивачка [PERSON] є дочкою [PERSON] , а остання доводиться їй матір`ю. Факт родинних відносин підтверджується наступними документами: свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 07.08.1998 (повторно) виконкомом Жденіївської селищної ради, свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 07.08.1999. Батько позивачки [PERSON] , а чоловік [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.06.2007. Факт перебування в шлюбі померлих батьків позивачки підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29.08.1973. У зв`язку з смертю [PERSON] , за нею відкрилась спадщина. Місцем відкриття спадщини за померлою є житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , в якому остання проживала сама, яку [PERSON] успадкувала за заповітом після смерті своєї матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджуються свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим державним нотаріусом Воловецької державної нотаріальної контори 05.12.2008 (спадкова справа № 208/2008) та витягом про реєстрацию права власності на нерухоме майно № 21235023. Відтак [PERSON] , будучи єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері [PERSON] за заповітом, 04.04.2020 звернулася із заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого було заведено спадкову справу, що підтверджується копією заяви про прийняття спадщини від 4.04.2025 та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 80726912. Після закінчення шестимісячного строку, позивачка звернулася до приватного нотаріуса Маньо О.Ф. за оформленням спадкового майна. Нотаріус вказала їй на те, то для оформлення нерухомого майна необхідна технічна документація. Встановлено, що під час виготовлення технічної документації після проведеного обстежения та відповідних обмірів виявилося, що загальна площа будинку становить 122,0 кв.м, з яких житлова - 36,0 кв.м та допоміжна - 86,0 кв.м. Тобто загальна площа будинку [ADDRESS] збільшилася з 81,70 кв.м до 122 кв.м внаслідок самочинного будівництва - реконструкції будинку без відповідних дозвільних документів матір`ю позивачки. Отже, будинок [ADDRESS] був реконструйований, внаслідок чого збільшилася його загальна площа на земельній ділянці, яка була відведена для цих цілей і яка належала спадкодавці на праві власності. Зокрема, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № HB-5600819022025 від 25.07.2025 підтверджується те, що спадковий будинок розміщений на земельній ділянці площею 0,15 га за видом цільового призначення 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належала спадкодавцю. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неможливістю позивачки оформити право власності на майно - житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом за [PERSON] , яка померла [INFO] . Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до приписів частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.3 ст. 12 цього Кодексу кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст.1217,1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Нормами статей 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положеннями ч. 1 ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Якщо будівництво об`єкта нерухомого майна здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини на підставі статті 1216 ЦК України. Самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не є об`єктом права власності, тому таке майно не входить до складу спадщини. Згідно зі статтею 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статей 376, 1218 ЦК України, за змістом яких у разі здійснення спадкодавцем самочинного будівництва до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва в порядку спадкування. Це узгоджується з частинами третьою і п`ятою статті 376 ЦК України і нормами про спадкування та склад спадщини (статті 1216, 1218 ЦК України ). Якщо право звернутися з вимогою про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва відповідно до чинного законодавства (частини третьої і п`ятої статті 376 ЦК України ) належало спадкодавцеві, воно також належить спадкоємцеві, який прийняв спадщину. Право вимагати визнання права власності на самочинно збудоване майно відповідно до частин 3 третьої і п`ятої статті 376 ЦК Україниє суб`єктивним цивільним правом, яке переходить у порядку спадкування відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України. Рішення суду про визнання права власності на самочинно зведені будівлі та споруди за спадкоємцями має ґрунтуватись на оцінюванні наявних у матеріалах справи документів та інших доказів на підтвердження обставин, за наявності яких можливе задоволення таких вимог. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Спору з приводу поділу спадкового майна не існує, проте позивач позбавлений можливості розпорядитися спадковим майном, що належало спадкодавцю, оскільки немає правовстановлюючого документа, що підтверджує її право власності, тому позивач позбавлений можливості зареєструвати успадковане нерухоме майно. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії серії [NUMBER] від 26.03.2025, після смерті якої відкрилась спадщина. 14.09.2021 спадкодавець [PERSON] залишила заповіт на користь своєї дочки позивачки - [PERSON] , який посвідчений секретарем Жденіївської селищної ради Закарпатської області. Відповідно до заяви про прийняття спадщини від 04.04.2025 та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 80726912, позивачка прийняла спадщину у передбачений законом строк. [PERSON] успадкувала за заповітом після смерті своєї матері - [PERSON] , яка померла [INFO] житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , в якому остання проживала сама та у зв`язку з смертю [PERSON] , за нею відкрилась спадщина, яку [PERSON] успадкувала, будучи єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері. Зміна технічних характеристик будинку (збільшення площі з 81,7 до 122,0 кв.м, з яких житлова - 36,0 кв.м. та допоміжна - 86,0 кв.м.) відбулася внаслідок реконструкції, проведеної за життя спадкодавця житлового будинку [ADDRESS] , право власності на який було раніше зареєстровано за спадкодавцем. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № HB-5600819022025 від 25.07.2025, спадковий будинок розміщений на земельній ділянці площею 0,15 га з цільовим призначенням 02.01 «Для будівництва і обслуговування житлового будинку» і яка належала спадкодавці на праві вланості. Отже, на момент звернення до суду позивачка правомірно претендує на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Вказані обставини свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку з тим, що права позивача щодо володіння, користування та розпорядження спадковим майном порушуються, а тому підлягають захисту відповідно до ст. 392 ЦК України. Позивачка, як спадкоємець за заповітом, має право на набуття всіх прав, після смерті спадкодавця, а також має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак не змогла його отримати з незалежних від неї причин. Відповідно до положень, викладених у ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим цивільного процесуального кодексу відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України. Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності шляхом повного і всебічного дослідження, беручи до уваги, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, а позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на спадкування в позасудовому порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що за [PERSON] слід визнати право власності на майно: житловий будинок садибного типу загальною площею 122,0 кв.м, з яких житлова - 36,0 кв.м та допоміжна - 86,0 кв.м, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Судові витрати в справі слід покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено в його інтересах. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved