Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] , Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Військова частина [NUMBER] та Млинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в якій просить визнати його - [PERSON] , [INFO] , громадянина України, батьком - [PERSON] , [INFO] , уродженця села Вичавки, Демидівського району Рівненської області (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 14 лютого 2001 року Хрінницькою сільською радою Демидівського району Рівненської області, актовий запис № 1. Позивач також просить зобов`язати Млинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України внести відповідні зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , уродженця села Вичавки Демидівського району Рівненської області (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 14 лютого 2001 року Хрінницькою сільською радою Демидівського району Рівненської області, актовий запис № 1, зазначивши батьком дитини [PERSON] , [INFO] , змінивши прізвище на [PERSON] , по батькові на [PERSON] . В обгрунтування позовних вимог, позивач вказав, що з [PERSON] вони спільно почали проживати з 1999 року. В той час зареєструвати шлюб не могли, оскільки вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який на той час перебував у місцях позбавлення волі. Шлюб між ними було зареєстровано лише 24 липня 2003 року. Під час спільного проживання у них народився син [PERSON] , якого вони спільно народили, виростили та виховали, оскільки проживали разом однією сім`єю, спільно вели господарство та подружнє життя. Реєстрацію його народження проведено у Хрінницькій сільській раді Демидівського району Рівненської області, відповідно вчинено актовий запис. У графі батько був записаний [PERSON] та відповідно 14 лютого 2001 року видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Той факт, що саме позивач є біологічним батьком [PERSON] є те, що 09 лютого 2017 року, син сам змінив своє прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Далі син проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] та 14 травня 2025 року безвісти знак біля населеного пункту Новоєгорівка Сватівського району Луганської області, про що на ім`я дружини надійшло сповіщення із ТЦК СП. Оскільки, позивач юридично не є батьком [PERSON] , то він змушений звернутися до суду на підтвердження між ними родинних відносин та встановлення батьківства, оскільки він має намір оформити пенсію та відповідно має право на отримання певних передбачених чинним законодавством виплат, у зв`язку з втратою годувальника, а тому змушений звернутись з даним позовом до суду. Судом вирішено справу в межах заявлених позивачем позовних вимог. 24 вересня 2025 року ухвалою суду відкрито загальне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. 21 листопада 2025 року до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. 04 грудня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В ході розгляду справи сторони (їх представники) інших заяв та/чи клопотань не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення та поновлення провадження по справі. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Панчина П. Є. позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Просять позов задовольнити. Позивач суду додатково пояснив, що з листопада 1999 року почав проживати спільно з [PERSON] і проживає з нею посьогодні. На той час вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який перебував в місцях позбавлення волі. Дружина намагалася розірвати з ним шлюб, однак виникали різні труднощі, тому що він перебував у в`язниці. Лише у 2003 році вони змогли зареєструвати шлюб офіційно. [INFO] у них народився син [PERSON] . Він є його батьком. Однак, коли пішли реєструвати народження сина, у них знову виникли проблеми в тому, щоб записати саме його батьком дитини, оскільки його дружина ще на той час перебувала в зареєстррованому шлюбі з [PERSON] і йому повідомили, що його не можна при таких обставинах записати батьком. Лише 04 квітня 2002 року дружина розірвала шлюб з [PERSON] . Вона ніколи не проживала з [PERSON] , він перебував в місцях позбавлення волі. З самого народження він доглядав за сином, він дуже на нього схожий зовні. [PERSON] навіть не знає про народження дитини, ніякого відношення до нього немає. Участі у вихованні чи матеріальному утриманні теж не брав ніколи та ніколи не бачив дитини. Дружина припинила стосунки з [PERSON] ще у 1997 році, але шлюб не змогла відразу розірвати з наведених вище причин. Він постійно з дружиною та сином проживали разом однією сім`єю, спільно вели господарство, виховували свого сина та дбали про нього. Син [PERSON] завжди знав, що він є його батьком, про когось іншого не чув та не міг знати. Син при житті, коли йому виповнилось було 16 років, сам змінив своє прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Син перебував на службі в ЗСУ та нещодавно повідомили, що він зник безвісти. Таке повідомлення надійшло матері [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явився, хоча про час та місце їх проведення був неодноразово повідомлений у встановленому законом порядку. /а. с. 30, 43, 76, 90/. Причини неявки в судові засідання відповідач [PERSON] не повідомив, клопотань про проведення судового розгляду справи без його участі, відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подав. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Враховуючи те, що відповідач у судові засідання не з`явився та в силу того, що судовий розгляд здійснюється упродовж розумного строку, суд дійшов висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що [INFO] у неї та позивача народився син [PERSON] . Вона познайомилася зі своїм чоловіком [PERSON] в 1999 році і з листопада місяця цього ж року вони стали проживати разом в с. Лопавше Демидівського району, як одна сім`я, вели підсобне господарство, мали спільний бюджет. Перед цим в неї був зареєстрований шлюб з [PERSON] . Вона познайомилася з ним шляхом листування, він перебував в місцях позбавлення волі. Вона їздила до нього два рази, там же в місцях позбавлення волі у 1997 році і реєстрували шлюб. Однак вони разом не жили, не мали нічого спільного, оскільки він увесь час перебував в місцях позбавлення волі. Вона припинила з ним стосунки відразу ще у 1997 році, однак змогла розірвати з ним шлюб офіційно лише у 2002 році. [PERSON] ніяких до неї претензій немає, про народження нею сина від [PERSON] в 2001 році навіть не знає. Коли вони з [PERSON] пішли реєструвати народження їхнього сина, у них виникли проблеми з тим, щоб записати [PERSON] батьком дитини, оскільки син народився, коли вона ще не розірвала шлюб з [PERSON] офіційно. В силу закону його записали батьком дитини, хоча він не є батьком і ніякого відношення до народження та виховання дитини немає і не може мати. Він не міг бути батьком дитини, оскільки вона ще у 1997 році припинила з ним стосунки, ніколи після цього не бачилися. Він довгий час перебував в місцях позбавлення волі. На аліменти вона його не подавала. Вона не знає, де він взагалі на даний час перебуває. [PERSON] є батьком дитини, дбав про сина з народження, займався його вихованням та дбав про нього. Син [PERSON] зовні дуже схожий на свого батька [PERSON] . Син перебував на службі в ЗСУ. Сьогодні їх син зник безвісти. На її адресу надійшло таке сповіщення з ТЦК та СП. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області та військова частина [NUMBER] в судові засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, будь-яких клопотань на адресу суду не направили. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Млинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Львівського міжрегіонального управління міністерства юстиції звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без участі представника відділу. /а. с. 84/. Заслухавши пояснення позивача, третьої особи [PERSON] , свідків, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Під час розгляду справи в суді було допитано свідків. Так, свідок [PERSON] суду показала, що є рідною сестрою позивача [PERSON] . Її брат проживає з [PERSON] ще з 1999 року, в них спільно народився син [PERSON] . У неї теж невдовзі народилася була донька, тому діти росли як однолітки, часто разом проводили дозвілля. [PERSON] дуже схожий на свого батька [PERSON] . Їй відомо, що брат зареєстрував офіційно шлюб з [PERSON] пізніше, у 2003 році, оскільки в неї був раніше зареєстрований шлюб з [PERSON] , який перебував в місцях позбавлення волі і вона розірвала з ним шлюб у 2002 році. Коли народився у 2001 році син [PERSON] , її брата не могли записати у свідоцтві про народження батьком дитини, оскільки ще існував не розірваний шлюб з [PERSON] . [PERSON] не проживала з [PERSON] , коли завагітніла та народила сина. Батьком дитини є її рідний брат [PERSON] . [PERSON] завжди називав його батьком і він дбав за нього, як за свого сина. Її чоловік є батьком -хресним [PERSON] , разом хрестили дитину. З показань свідка [PERSON] вбачається, що він є рідним братом [PERSON] . Його сестра проживала разом з [PERSON] , коли у них народився син [PERSON] . [PERSON] завжди називав його батьком, він був на хрестинах [PERSON] , які робили його батьки [PERSON] та [PERSON] . Батько [PERSON] завжди дбав про нього. [PERSON] він ніколи навіть не бачив, сестра з ним не жила. Він перебував у місцях позбавлення волі. Сестра була з ним у шлюбі, коли народився син [PERSON] , тому батьком дитини записали [PERSON] . Він ніякого відношення до їхнього сина немає. Він йому не син, а [PERSON] йому не батько. Відповідно до ст. 13 ЦК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , де у графі батько зазначено [PERSON] і відповідно по-батькові дитина [PERSON] . /а. с. 11/. Свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] підтверджується те, що син позивача 09 лютого 2013 року змінив своє прізвище з [PERSON] на [PERSON] . По батькові [PERSON] зазначено як [PERSON] . /а. с. 12/. Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 04 квітня 2002 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Під час розгляду даної справи судом було встановлено, що подружжя вже більше трьох років живе окремо, позивачка перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, має з ним сина, тому подальше збереження сім`ї є неможливим. Вказані обставини зазначені в мотивувальній частині рішення. /а. с. 64 /. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , 24 липня 2003 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] /а. с. 17/. Згідно довідки № 197 від 11.06.2025 року, виданої [PERSON] , вбачається, що [PERSON] , 1962 року народження, зареєстрований та проживає зі своєю сім`єю у [ADDRESS] , а саме: з дружиною - [PERSON] - 1976 року народження, дочкою - [PERSON] - 2003 року народження, сином - [PERSON] - 2001 року народження. З 02 грудня 2024 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] .( а.с. 18). Згідно копії сповіщення сім`ї № 100, [PERSON] , стрілець військової частини [NUMBER] зник безвісти біля населеного пункту Новоєгорівка Сватівського району Луганської області 14 травня 2025 року. /а. с. 15/. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. У ст. 122 СК України визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком. За змістом положень ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Матеріали справи свідчать про те, що дитина [PERSON] , [INFO] народився до спливу десяти місяців після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , проте [PERSON] спільно з [PERSON] не подали до органу ДРАЦС спільну заяву про невизнання його батьком дитини, також [PERSON] спільно з [PERSON] не подали до органів ДРАЦ спільної заяви про визнання його батьком дитини, у зв`язку з чим, в силу вимог ч. 2 ст. 122 СК України, батьківство позивача [PERSON] , презюмується та може бути визнано виключно в судовому порядку. У постановах Верховного Суду від 20 вересня 2024 року в справі № 183/2690/21, від 16 травня 2018 року в справі № 591/6441/14-ц, від 10 листопада 2022 року в справі № 444/526/18, від 08 березня 2023 року в справі № 205/5698/21 та інші зазначено, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмета доказування в такій категорії справ. Доказами в такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто під час вирішення спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved