Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

І. Стислий виклад позиції та вимог позивача. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначив, що 27.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі - ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА») та [PERSON] було укладено договір № 3570493, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов кредитного договору № 3570493 сума кредиту складає 5550 грн, строк кредиту 360 днів, кошти надаються кредитодавцем у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання за цим договором виконав, надавши позичальнику кредитні кошти. 26.08.2021 було укладено договір №26082021, відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3570493. 23.05.2024 було укладено договір №23/05/24, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (далі - ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС») права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3570493. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договором №3570493. Таким чином ТОВ ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 17 754,00 грн, з яких: 5 550 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 204,00 грн - сума заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконала свого зобов`язання, кредитні кошти не повертає, проценти за користування кредитом не сплачує. Оскільки відповідач в добровільному порядку виниклу заборгованість не погашає, позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом і просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» суму заборгованості за кредитним договором № 3570493 від 27.01.2021 в сумі 17 754,00 грн, з яких: 5 550,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 204,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Також позивач просив стягнути з відповідача судові витрати у справі, які складаються з витрат зі сплати судового збору на суму 2422,40 грн та витрат на правничу допомогу на суму 9000 грн. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» у прохальній частині позовної заяви подав клопотання щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, розглянути цивільну справу за цим позовом без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] правом подати відзив на позов не скористалась. Водночас до суду засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 14.11.2025 надійшла заява відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності та про закриття провадження у справі на підставі статі 257 ЦПК України, у зв`язку із тим, що з часу виникнення заборгованості пройшло більше 3 років. Будь-яких інших заяв, клопотань до суду від відповідача [PERSON] не надходило. До суду засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 24.11.2025 надійшли заперечення директора ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» Сердійчук Я.Я. на заяву [PERSON] про застосування строку позовної давності. Згідно із цими запереченнями заява є необґрунтованою, строк позовної давності продовжено на період карантину та зупинено під час дії воєнного стану. Після цього до суду засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 25.11.2025 надійшло клопотання директора ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» Сердійчук Я.Я. про відкладення призначеного на 16:30 год. 25.11.2025 розгляду справи у зв`язку із зайнятістю представника у іншому судовому засіданні. До суду засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 09.12.2025 надійшло клопотання представника ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» Німченко А.Р. про відкладення призначеного на 15:45 год. 08.12.2025 розгляду справи через технічну неможливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції. До суду засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 18.12.2025 надійшла заява представника ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» Німченко А.Р. про відкладення призначеного на 11:00 год. 19.12.2025 розгляду справи через її перебування на лікарняному. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 17.09.2025 до суду надійшли витребувані відомості про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 17.09.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено учасникам справи наступні строки для подання заяв по суті справи: відповідачу - для подання відзиву на позов - не пізніше 15 днів з дня отримання цієї ухвали; відповідачу - для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження - не пізніше 15 днів з дня отримання цієї ухвали; позивачу - для подання відповіді на відзив - не пізніше 5 днів з дня отримання відзиву на позов; відповідачу - для подання заперечень на відповідь на відзив - не пізніше 5 днів з дня отримання відповіді на відзив на позов. Судом надсилалась зазначена ухвала позивачу на адресу його електронної пошти та засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» та на адресу відповідача, однак, до суду 08.10.2025 повернувся конверт із відміткою АТ «Укрпошта» «за закінченням терміну зберігання». Враховуючи обставини, встановлені при вивченні матеріалів справи після відкриття провадження у справі, ухвалою суду від 09.10.2025 постановлено розглядати справу в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін, здійснивши перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 31.10.2025 на 14 год. 30 хв. у приміщенні Калинівського районного суду Вінницької області Сторони у справі в судове засідання призначене на 31.10.2025 не з`явились, хоча про дату, час та місце судових засідань повідомлені належним чином. Представник позивача у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилась, у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не надала. Так, судова повістка про виклик відповідача [PERSON] надсилались судом за зареєстрованим місцем проживання останньої, а саме: [ADDRESS] . Конверт із судовою повісткою про виклик до суду на 31.10.2025 повернувся на адресу суду 29.10.2025 із відміткою АТ «Укрпошти» «за закінченням терміну зберігання». Додатково виклик відповідача здійснювався шляхом оголошення про виклик особи до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. У зв`язку із наведеним вище, судове засідання відкладено на 15:45 год. 17.11.2025, поновлено виклик сторін. Виклик відповідача [PERSON] із зазначенням місця, дати і часу судового засідання здійснювався шляхом надсилання судової повістки на її адресу. Однак, до початку засідання відомостей щодо вручення чи не вручення поштового повідомлення не надходило. Додатково виклик відповідача здійснювався шляхом публікації оголошення про її виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Після цього до суду засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 14.11.2025 надійшла заява відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності та про закриття провадження у справі на підставі статі 257 ЦПК України, у зв`язку із тим, що з часу виникнення заборгованості пройшло більше 3 років. Сторони у судове засідання, призначене на 17.11.2025, не з`явилися. Відомостей про причини неявки відповідача не надходило. У зв`язку із надходженням вказаної вище заяви відповідача [PERSON] та недолученням до цієї заяви доказів її направлення позивачу розгляд справи відкладено на 16:30 год. 25.11.2025. У подальшому розгляд справи неодноразово було відкладено на 15:45 год. 08.12.2025, 11:00 год. 19.12.2025 та на 10:00 год. 07.01.2026 за клопотаннями представників ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» у зв`язку із зайнятістю представника позивача, технічною неможливістю участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, перебування на лікарняному. В судове засіданні, призначене на 07.01.2026, заявилася представник позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» - адвокат Васюта Крістіна Сергіївна, яка взяла в ньому участь в режимі відеоконференції. В судовому засіданні представник позивача просила позов задоволити в повному обсязі з наведених у ньому підстав, в задоволенні клопотання відповідача відмовити з огляду на його невідповідність положенням законодавства. Відповідач [PERSON] у це та інші судові засідання не з`явилась, будь-яких заяв, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не подала. Відомостей про причини її неявки до суду не надходило. При цьому, виклик відповідача [PERSON] здійснювався шляхом направлення повісток за адресою її реєстрації, шляхом використання засобів підстистеми ЄСІТС «Електронний суд», за адресою її електронної пошти [INFO] та публікації оголошень на офіційному сайті Калинівського районного суду Вінницької області. Враховуючи неведене, наявність умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалою суду від 07.01.2026, яку занесено до протоколу судового засідання, постановлено провести заочний розгляд справи. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 27.01.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 3570493 (а.с. 7-10). Згідно із п.п. 1.3, 1.4, 1.5, 1.5.1 договору про споживчий кредит: сума кредиту (загальний розмір) складає 5 550,00 грн; строк кредиту - 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в графіку платежів, що є додатком № 1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено в порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього договору. Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулась пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулась автопролонгація відповідно до п. 4.3 договору. Знижена процентна ставка 1,805% в день та застосовується, зокрема, якщо споживач у межах строку, визначеного в п. 1.4 договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк. Орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою - 8713,50 грн, за зниженою - 8555,33 грн (п.п. 1.8.1-1.8.2 договору). Згідно із положеннями п. 2.1 кредитного договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки [NUMBER] , або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Товариству з метою отримання кредиту. Після прийняття відповідачем умов кредитного договору з ним було укладено електронний кредитний договір, який був підписаний відповідачем у відповідності до вимог частини 6 та 8 ст. 11 і ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «М515007». [PERSON] 27.01.2021 електронним підписом підписала також паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма)) до договору № 3570493 про надання споживчого кредиту, в якому міститься інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інші умови. Умови кредитування аналогічні умовам, погодженим сторонами у вищевказаному договорі (а.с. 11-12). ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» виконало свої зобов`язання за договором про споживчий кредит, 27.01.2021 було перераховано кредитні кошти в сумі 5550 грн на картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] , що підтверджується копією квитанції до платіжної інструкції №18654-1327-156251708 ВСП «Фінансовий світ» (а.с. 17). 26.08.2021 укладено договір факторингу №26082021, відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3570493 (а.с. 24). Згідно із п. 1.2 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скраплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Акт прийому-передачі реєстру боржників за вказаним договором факторингу підписаний сторонами договору 26.08.2021 (а.с. 25). Згідно із витягом із реєстру боржників від 26.08.2021 до договору факторингу № 26082021 від 26.08.2021 ОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором № 3570493 в сумі 17 754,00 грн, з яких: 5 550,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 204,00 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 25 на звороті - 27). 23.05.2024 було укладено договір факторингу №23/05/24, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3570493 (а.с. 28-30). Згідно з п. 1.2 договору факторингу до фактора переходять права клієнта у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували (передбачені кредитним (первісним) кредитором) на момент переходу цих прав. Права вимоги, які відступаються клієнтом фактору згідно цього договору, не обмежуються лише розміром заборгованості кожного боржника перед клієнтом, що зазначається в реєстрі боржників. За кожним кредитним договором, вказаним в реєстрі боржників, фактор має право нарахувати кожному боржнику штрафи, пені та будь-які інші суми до сплати за кредитним договором, якщо нарахування таких сум передбачено кредитним договором та/або законодавством, незалежно від того чи здійснював нарахування таких сум клієнт і не зважаючи на те, чи зазначені такі суми в реєстрі боржників. Акт прийому-передачі реєстру боржників за вказаним договором факторингу підписаний сторонами договору 23.05.2024 (а.с. 31). Згідно із реєстром заборгованостей від 23.05.2024 до договору факторингу № 23/05/24 від 23.05.2024 ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором № 3570493 в сумі 17 754,00 грн, з яких: 5 550,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 204,00 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 32 на звороті - 35). Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договором №3570493. V. Оцінка суду. Щодо укладення та виконання кредитного договору. Судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та відповідачем [PERSON] , складають відносини, які пов`язані із укладанням кредитного договору, отриманням на його виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договором, а також їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини). Згідно з принципом диспозитивності цивільного судочинства (ч. 1 ст. 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. (ч. 1, ч. 3ст. 509 ЦК України). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно положень ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною 1 ст. 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1ст. 612 ЦК України). Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Згідно із наданим позивачем розрахунком заборгованість [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 3570493 від 27.01.2021 складає 17 754,00 грн, з яких: 5 550,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 12 204,00 грн - сума заборгованості за процентами (а.с. 18-23). Слід зазначити, що відповідач [PERSON] заперечень щодо наданого позивачем розрахунку не висловила, контррозрахунку суду не надала. Водночас суд критично оцінює розмір заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача по зазначеному вище договору в частині нарахованих відсотків за користування кредитом. Суд враховує те, що договором про надання споживчого кредиту № 3570493 від 27.01.2021, графіком платежів, що є додатком №1 до цього договору, паспортом споживчого кредиту передбачено, що відповідачу кредит надано на 30 днів, а не на 360 днів, як зазначено у позовній заяві. Так, у графіку платежів зазначено, що повернення кредиту здійснюється одноразово - 26.02.2021 на суму 8555,33 грн, з яких сума кредиту - 5550 грн та 3005,33 грн - проценти (а.с. 10 на звороті). Однак, із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що нарахування процентів за цим договором здійснювалось також після завершення 30-денного строку кредитування, до 27.05.2021 включно, що складає 90 днів. Водночас всупереч положенням ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивачем не надано суду доказів, а матеріали справи таких не містять, щодо пролонгації строку кредитування після спливу 30-денного строку користування кредитом, зокрема, складання та надіслання відповідачу оновлених графіків платежів тощо. Крім того, суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), згідно якої поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами Цивільного кодексу України мають різний зміст. Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 Цивільного кодексу України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, враховуючи наведені вище положення договору надання позики та законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, а саме, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за про надання споживчого кредиту № 3570493 від 27.01.2021 в розмірі 8713,5 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5550 грн, заборгованість за нарахованими процентами - 3163,5 грн (5550 : 100 х 1,9% х 30). Щодо застосування строку позовної давності. Відповідачем [PERSON] до суду 14.11.2025 подано клопотання про застосування строку позовної давності та про закриття провадження у справі на підставі статі 257 ЦПК України, у зв`язку із тим, що з часу виникнення заборгованості пройшло більше 3 років. Аналізуючи вказане клопотання, суд дійшов такого висновку. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.ч. 1 та 5 ст. 261 ЦК України). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто, можливості реалізувати своє право в примусовому порядку шляхом направлення вимоги позичальнику або ж у судовому порядку. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Водночас ч. 5 ст. 267 ЦК України визначено - якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. В досліджуваному випадку слід звернути увагу суду на позицію Верховного Суду, яка була викладена в постанові по справі № 679/1136/21 від 07.09.2022: «У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Виходячи із взаємозв`язку норм права, які були прийняті органом законодавчої влади в Україні під час дії карантину, введеного Урядом України у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), цілей, з метою яких ці норми впроваджені, а також з метою недопущення безпідставного звуження прав учасників цивільних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку, що пункт 12 Перехідних і прикінцевих положень ЦК України щодо продовження під час карантину строків загальної і спеціальної позовної давності, передбачених статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, підлягає застосуванню». Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) 12.03.2020 на території України був встановлений карантин, дію якого неодноразово продовжено. Дію карантину скасовано 01.07.2023. Тому, враховуючи практику застосування норм права Верховним Судом, в силу приписів, зокрема, ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», строк на звернення до суду із позовною заявою, який настав під час дії обмежень карантинного характеру, має бути продовженим. Окрім того, 30.01.2024 набув чинності Закон України № 3450-IX «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини», яким внесено зміни до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, а саме: перебіг позовної давності, визначений Цивільним кодексом України, зупиняється на строк дії воєнного стану в Україні. Так, відповідно вказаного положення на період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, який неодноразово продовжувався та діє на даний час, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України виключено на підставі Закону № 4434-IX від 14.05.2025, який набрав чинності 04.09.2025. Отже, з огляду на наведені положення законодавства, клопотання відповідача про застосування строку позовної давності у цій справі не підлягає задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1188,9 грн, виходячи з обрахунку: 8713,5 грн (розмір задоволеного позову) х 2422,40 грн (розмір сплаченого позивачем судового збору): 17754 грн (ціна пред`явленого позову). У поданому позові ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правову допомогу у розмір 9 000 грн. У п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частинами 3-5 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат, понесених за надання правничої допомоги, до позовної заяви, серед іншого, долучено копії: договору № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024, укладеного між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», прайс-листа АО «Лігал Ассістанс», заявки на надання юридичної допомоги № 10 від 01.08.2025, витягу з акту № 17 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025. Зокрема, в копії витягу із акту №17 про надання правової допомоги від 31.08.2025 зазначено обсяг наданих послуг щодо примусового стягнення заборгованості з відповідача та їх вартість: надання усної консультації з вивченням документів - 2 год. по 1500 грн, всього - 3 000,00 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 2 год. по 3 000 грн, всього - 6 000,00 грн, що разом складає 9 000,00 грн. Згідно із ч.ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Однак, відповідач [PERSON] будь-яких клопотань про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, до суду не подала, заперечень щодо визначного позивачем розміру цих витрат не висловила. За таких обставин, суд визнає доведеним факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн, як такий, що є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), ціною позову та значенням справи для позивача. Таким чином із [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог витрати на професійну правничу допомогу на суму 4417,2 грн (9000 грн : 100 х 49,08%). На підставі викладеного,

Outcome: partial