Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

[PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, шляхом направлення 17.11.2025 позовної заяви поштою, яка надійшла до суду 24.11.2025. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08 жовтня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Голованівського районного управління юстиції у Кіровоградській області, між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис №40 від 08.10.2009. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Створити міцну сім`ю сторони не змогли, шлюб виявився невдалим. Причиною цього стало те, що у сторін абсолютно протилежні психологічно несумісні характери, мають різні погляди на сімейне життя. По різних питаннях сімейного життя вони не могли знайти згоди. В сім`ї немає порозуміння. У 2021 році сторони вже намагалися розлучитися, але потім примирились і ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 23.12.2021 провадження у справі було закрито в зв`язку з відмовою відповідача від позову. На даний час сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, проживають за різними адресами. ЇЇ рішення щодо розірвання шлюбу глибоко обдумане та остаточне, а тому надавати термін на примирення є недоцільним. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, подружні відносини припинили і даний факт має істотне значення. Враховуючи зазначені обставини, представник позивачки просить розірвати шлюб, який укладений між сторонами та зареєстрований 08.10.2009 у відділі реєстрації актів цивільного стану Голованівського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №40; стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати зі сплати судового збору. Ухвалою суду від 28.11.2025 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав вказаних в позові. Зазначила, що примирення позивачки з відповідачем не можливе, на яке позивачка категорично не погоджується, оскільки з відповідачем разом не проживають майже рік і за цей період жодних змін в сім`ї не відбулось. Перед початком судового засідання вона розмовляла з позивачкою по телефону, яка повідомила про неможливість примирення з відповідачем та про наполяганні на розірванні шлюбу. Вказала, що раніше позивачка вже зверталась до суду з позовом про розірвання шлюбу, однак за її заявою було закрито провадження в справі, оскільки позивачка намагалась зберегти сім`ю, однак примирення з відповідачем не відбулося. Відповідач приїжджає до позивачки, де проводить час з дітьми. Відносини між сторонами як між подружжям припинені. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Зазначив, що хоче зберегти сім`ю заради дітей, позивачка згодна на примирення. Останнім часом він приїжджав до позивачки, де проводив час разом з нею та їх спільними дітьми. Раніше позивачка дійсно подавала позов про розірвання шлюбу, від якого відмовилась. Перед подачею позову, який розглядається, між ними дійсно виникли неприємні відносини, вони сварились та застосовували один до одного фізичне та психологічне насильство. Причиною поганих стосунків стали спори з приводу першого сина позивачки [PERSON] , який постійно грає у казино та програє гроші, які в подальшому вимагає від позивачки. Однак він вважає, що примирення можливе. Просив надати строк для примирення та відмовити в задоволенні позову. Ухвалою суду від 08.01.2026 в задоволенні клопотання відповідача про надання строку для примирення відмовлено. Заслухавши представника позивачки, відповідача та дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 08 жовтня 2009 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Голованівського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №40, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 08.10.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Голованівського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №40 (а.с. 6). Сторони мають спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29.10.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Голованівського районного управління юстиції Кіровоградської області (а.с. 7) та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28.08.2014 виконкомом Вербівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 8). Статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частиною першою ст. 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частин 1, 2 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені понад рік тому, спільного господарства сторони не ведуть, разом як подружжя не проживають, неповнолітні діти проживають разом з відповідачем, який має можливість з ними бачитись та спілкуватись, позивачка категорично не погоджується на примирення з відповідачем, з дня звернення до суду минуло більше двох місяців і протягом цього періоду сторони не примирились, крім того, позивачка вдруге звертається до суду в позовом про розірвання шлюбу та після закриття провадження по справі за позовом, який подавався раніше, сторони не змогли примиритись, сторони продовжують сваритись та не підтримують подружні стосунки. Згідно наданої позивачкою заяви збереження шлюбу між сторонами неможливе. Таким чином, шлюб носить формальний характер. За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивачку на розірвання шлюбу з відповідачем, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, оскільки між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, а тому збереження сім`ї є неможливим. З цих підстав, доводи відповідача про можливість зберегти сім`ю є безпідставними. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка, яка змінила прізвище при реєстрації шлюбу, до суду не подала заяву про зміну прізвища на дошлюбне або залишення прізвища, тому суд вважає за необхідне залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданого позивачкою чеку №zsj09leT8cF від 17.11.2025 (а.с. 3) та виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 13), остання за подання даного позову до суду сплатила судовий збір в розмірі 1211,2 грн, виходячи з розміру, встановленого підпунктом 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, що підлягає відшкодуванню відповідачем. Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору судом не встановлено. На підставі поданих по справі доказів суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивачки мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи, які не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved