Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача кредитну заборгованість в розмірі 136895 грн. 06 коп. та судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між [PERSON] та ТОВ «МАНІФОЮ», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ЄАПБ», 30.09.2023 за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем, в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний кредитний договір №6238333 який підписано електронним підписом позичальника. Також між [PERSON] та ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ЄАПБ», 16.10.2023 за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем, в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний кредитний договір №21370-10/2023. який підписано електронним підписом позичальника. Окрім цього, між [PERSON] та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ЄАПБ», 03.11.2023 укладено електронний кредитний договір №4375564. Окрім цього, між [PERSON] та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ЄАПБ», 27.09.2023 укладено електронний кредитний договір №76264515. Окрім цього, між [PERSON] та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ЄАПБ», 25.10.2023 укладено електронний кредитний договір №11722-10/2023. Позикодавцями виконано взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредити відповідно до умов укладених договорів. Всупереч умов договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. У зв`язку із чим у нього виникла заборгованість, яка не є погашеною, а тому позивач просить стягнути з відповідача вищезазначену суму заборгованості. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 21.10.2024 відкрито спрощене судове провадження у справі та призначено судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак у прохальній частині позову просить справу розглянути у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі частини 3 статті 211 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в силу ст. 128 ЦПК України належно повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходили. На підставі ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував представник позивача. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторін, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зважаючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, датою ухвалення рішення, у відповідності до положень ч.5 ст.268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до ч.1 ст. 4, ч.1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України, передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З наданих позивачем письмових доказів, судом встановлено, що 30.09.2023 між [PERSON] та ТОВ «МАНІФОЮ», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір позики №6238333 за допомогою веб-сайту, а саме, інтернет сторінки Товариства, після ідентифікації особи в порядку, передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію». З розрахунку заборгованості за кредитним договором №6238333 від 30.09.2023 встановлено, що борг [PERSON] по даному кредитному договору становить 25976 грн. 01 коп., з яких 8000грн.00коп основана сума боргу; 17976 грн. 01 коп сума заборгованості за відсотками. Відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за вказаним договором. На підставі договору факторингу №11-01/2024 від 11.01.2024 ТОВ «МАНІФОЮ» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» як первісний кредитор передано за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло право вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі право вимоги за вищевказаним кредитним договором. Також судом встановлено, що 16.10.2023 між [PERSON] та ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір позики №21370-10/2023 за допомогою веб-сайту, а саме, інтернет сторінки Товариства, після ідентифікації особи в порядку, передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію». З розрахунку заборгованості за кредитним договором №21370-10/2023 від 16.10.2023 встановлено, що борг [PERSON] по даному кредитному договору становить 56750 грн. 00коп., з яких 10000 грн. 00коп основана сума боргу; 46750грн. 00коп сума заборгованості за відсотками. Відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за вказаним договором. На підставі договору факторингу №29042024 від 29.04.2024 ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» як первісний кредитор передано за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло право вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі право вимоги за вищевказаним кредитним договором. Окрім цього, судом встановлено, що 03.11.2023 між [PERSON] та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір позики №4375564 за допомогою веб-сайту, а саме, інтернет сторінки Товариства, після ідентифікації особи в порядку, передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію». З розрахунку заборгованості за кредитним договором №4375564 від 03.11.2023 встановлено, що борг [PERSON] по даному кредитному договору становить 21648 грн. 00коп., з яких 6000грн. 00коп основана сума боргу; 15648грн. 00коп сума заборгованості за відсотками. Відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за вказаним договором. На підставі договору факторингу №14/06/21 та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» як первісний кредитор передано за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло право вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі право вимоги за вищевказаним кредитним договором. Також, судом встановлено, що 27.09.2023 між [PERSON] та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір позики №76264515. З розрахунку заборгованості за кредитним договором №76264515 від 27.09.2023 встановлено, що борг [PERSON] по даному кредитному договору становить 20146 грн. 05коп., з яких 5499грн. 00коп основана сума боргу; 14647грн. 05коп сума заборгованості за відсотками. Відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за вказаним договором. На підставі договору факторингу №14/06/21 та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» як первісний кредитор передано за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло право вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі право вимоги за вищевказаним кредитним договором. Окрім цього, судом встановлено, що 25.10.2023 між [PERSON] та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір позики №11722-10/2023 за допомогою веб-сайту, а саме, інтернет сторінки Товариства, після ідентифікації особи в порядку, передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію». З розрахунку заборгованості за кредитним договором №11722-10/2023 від 25.10.2023 встановлено, що борг [PERSON] по даному кредитному договору становить 12375 грн. 00коп., з яких 3000 грн. 00 коп основана сума боргу; 9375 грн. 00коп сума заборгованості за відсотками. Відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за вказаним договором. На підставі договору факторингу №26022024 та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» як первісний кредитор передано за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло право вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі право вимоги за вищевказаним кредитним договором. Згідно з умовами вище наведених кредитних договорів позичальник зобов`язалася вчасно повернути кредити. сплатити відсотки за користування кредитами. За змістом ст.ст. 626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор може бути замінений іншою особою внаслідок передавання своїх прав іншій особі за правочином. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідач не виконала взятих на себе за кредитними договорами зобов`язань, внаслідок чого утворилася заборгованість за основною сумою боргу, процентами за користування кредитами, яка позивачем доведена повністю, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим суму судового збору суд стягує з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved