Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

ТОВ "ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.09.2024 між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та [PERSON] укладено договір позики №73797349. 12 вересня 2024 року між сторонами було укладено договір позики №2168885. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21 у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. [PERSON] має непогашену заборгованість за договором позики №73797349 у розмірі 20539,00 грн., із яких: 11500,00 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 1725,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 5589,00 грн. - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 1725,00 грн. - комісія за надання позики. Відповідач має непогашену заборгованість за договором позики №2168885 у розмірі 18090,01 грн., із яких: 10050,00 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 29,15 грн. - сума заборгованості за відсотками; 5025,00 грн. - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 2985,86 грн. - комісія за надання позики. Враховуючи викладене вище, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договорами в загальному розмірі 38629,01 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19.08.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» не з`явився. У позовній заяві представник позивача просила проводити розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений відповідач не з`явився в судове засідання, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, суд вважає за можливе, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 12.09.2024 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики №73797349. Відповідно до умов якого розмір кредиту - 11500,00 грн., строк кредиту - 30 днів, процентна ставка - 0,500 % в день; комісія за надання позики -15,00% від суми позики, що становить 1725,00 грн. 12 вересня 2024 року між сторонами було укладено договір позики №2168885. Відповідно до умов якого розмір кредиту - 10050,00 грн., строк кредиту - 30 днів, процентна ставка - 0,01 % в день; комісія за надання позики - 29,71% від суми позики, що становить 2985,855 грн. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21 у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників №42 від 24.01.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором позики №73797349 в сумі 20539,00 грн., із яких: 11500,00 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 1725,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 5589,00 грн. - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 1725,00 грн. - комісія за надання позики. Згідно розрахунку заборгованості за договором позики №73797349 від 12.09.2024 відповідач має заборгованість у розмірі 20539,00 грн., із яких: 11500,00 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 1725,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 5589,00 грн. - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 1725,00 грн. - комісія за надання позики. Згідно витягу з реєстру боржників №41 від 24.01.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором позики №2168885 в сумі 18090,01 грн., із яких: 10050,00 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 29,15 грн. - сума заборгованості за відсотками; 5025,00 грн. - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 2985,86 грн. - комісія за надання позики. Згідно розрахунку заборгованості за договором позики №2168885 від 12.09.2024 відповідач має заборгованість у розмірі 18090,01 грн., із яких: 10050,00 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 29,15 грн. - сума заборгованості за відсотками; 5025,00 грн. - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 2985,86 грн. - комісія за надання позики. Суд враховує, що у матеріалах справи відсутні докази фактичного перерахунку відповідачу, як позичальнику, коштів кредиту за укладеним договором. Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Також згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст. 629 ЦК України- договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи викладене вище, правове регулювання та встановлені при розгляді в цій частині позовних вимог фактичні обставини, суд приходить до висновку про те, що позивачем не обґрунтовано належними та допустимими доказами факт надання відповідачу коштів за викладеним вище кредитним договором. Суд враховує, що за приписами ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (положення про договір позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Одночасно ст. 1046 ЦК України передбачає, що договір є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З системного аналізу вказаних правових норм слід прийти до висновку про те, що необхідною умовою для констатації наявності зобов`язань за договором кредиту є не лише факт укладення такого договору, що в даній справі підтверджується наданими доказами, а й доведеність перерахунку кредитних коштів позичальнику. При цьому за приписами ч. 1 ст. 517 ЦК України при заміні кредитора у зобов`язанні, як у цій справі, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Передання попереднім кредитором позивачу, як новому кредитору, документів, що підтверджують надання кредитних коштів у користування позичальника, є необхідною умовою для підтвердження переходу права вимоги до нового кредитора у зобов`язанні. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію оперативної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від18 червня 2003 року №254 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України №75 від 04 липня 2018 року. У той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновках Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 у справі № 6-16цс15. У підтвердження заявлених вимог позивач не подав суду належних документів про перерахування коштів на користь відповідача за вказаними вище кредитними договорома, як і не надав доказів про рух коштів на рахунку відповідача, що унеможливлює перевірити наявність чи відсутність загальної заборгованості по тілу кредиту. Таким чином позовні вимоги у справі за договорами №73797349 від 12.09.2024 та №2168885 від 12.09.2024 мають бути відхилені за недоведеністю.

Outcome: dismissed