Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 114 000,00 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 24 000,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 90 000,00 гривень. Ухвалою судді провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Заяви, клопотання; інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо): не застосовувалися. Відповідачем у встановлений строк та станом на момент прийняття рішення по справі не надано заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву та доказів, котрими підтверджуються заперечення проти позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] 12.10.2023 року за допомогою Веб-сайту (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1286-1221. Відповідач підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови: 1) розмір кредитного ліміту: 24000,00 грн. (п.4.1 договору); 2) строк кредитування: 300 календарних днів (п.4.9. договору); 3) дата повернення (виплати) кредиту 06.08.2024 року (п.4.9. договору); 4) базовий період 14 календарних днів (п.4.4. договору); 5) стандартна процентна ставка 1,50%, за кожний день користування кредитом (п.4.6.) договору; 6) комісія за видачу кредиту становить 15.00% від суми виданого кредиту (п.4.7. договору). [PERSON] було надано одноразовий ідентифікатор А8954, для підписання кредитного договору № 1286-1221 від 12.10.2023 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Частиною другою ст. 639 ЦК України передбачено, що у разі якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Таким чином, 12.10.2023 року між позивачем та відповідачем виникли договірні зобов`язання. ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши [PERSON] кредит, відповідно до умов укладеного кредитного договору. Факт отримання коштів на картку позичальника підтверджується довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування 24000,00 грн. кредиту за договором №1286-1221 від 12.10.2023 року за допомогою системи LiqPay. Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за кредитним договором становить 128592,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 24000,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 104592,00 гривень. Відповідно до п. 4.6. кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповернутої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту за наступною ставкою: стандартна процентна ставка 1.50 %. Тобто, сторонами було погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідач у межах строку кредитування за користування кредитними коштами. Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме, часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 14592,00 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 114000,00 гривень. Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 24000,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 90000,00 гривень. Доказів погашення заборгованості відповідач суду не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача. Відповідач наданий позивачем розрахунок не заперечив, доказів його неправильності не надав, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо обґрунтованості розрахунку, який береться до уваги як розмір наявної заборгованості. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №1286-1221 від 12.10.2023 року у сумі 114 000,00 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 24 000,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 90 000,00 гривень. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved