Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернувся [PERSON] з посиланням на те, що з 17 квітня 2021 року по 12 березня 2025 року він з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. До реєстрації шлюбу [INFO] народилася [PERSON] було визнано батьківство та внесено відповідні записи до актового запису дитини. На даний час йому стало відомо про те, що він не є біологічним батьком дитини, тому звертається до суду з позовом про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини. Позивач просить суд виключити відомості про нього як батька з актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Ставищенського районного суду Київської області від 28 травня 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (а. с. 13). Відповідачу надано строк на подання відзиву. Ухвалою Ставищенського районного суду Київської області від 11 грудня 2025 року закрито підготовче провадження у даній справі, призначено справу до судового розгляду (а.с. 206). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві позивачем. 04.07.2025 до суду позивачем подано відповідь на відзив (а.с. 72), в якій він підтримав позовні вимоги, зазначивши, що з відповідачем він познайомився 2014 році в м. Києві, де між ними були стосунки. Після цього вони не бачилися. Зустрівшись знову у 2018 році в м. Києві, відповідач повідомила, що у неї є дитина, батьком якої є він. Після цього ним було визнано батьківство [PERSON] , а також зареєстровано шлюб з відповідачем. Під час спільного проживання у шлюбі [PERSON] жодного разу йому не розповідала, що у дитини є біологічний батько. Про його існування йому стало відомо з відзиву на позовну заяву. [PERSON] народилася до реєстрації шлюбу між ним та відповідачем, і ним було визнано батьківство щодо дитини та було внесено відповідні записи до актового запису про народження дитини. На даний час йому стало відомо, що він не є біологічним батьком дитини, тому має право звернутися до суду з позовом про виключення відомостей про нього як батька дитини із актового запису про народження дитини. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, подала до суду відзив на позовну заяву (а.с. 27-30), в якому позовні вимоги не визнала, зазначивши, що позивачу було відомо про те, що він не є біологічним батьком дитини, оскільки вони познайомилися коли дитині було більше трьох років. До 2018 року між ними не було жодних стосунків. На час подання ним (позивачем) заяви про визнання батьківства, батьком дочки був записаний інший чоловік, з яким вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу, та з яким розірвала стосунки до народження дочки. При постановці на медичний облік в зв`язку з вагітністю, вона вказала свій сімейний стан - одинока. 27 лютого 2015 року вона відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України зареєструвала дочку як [PERSON] , вказавши ім`я та по батькові її біологічного батька « [PERSON] », та своє прізвище « [PERSON] ». Восени 2018 року вона познайомилася з позивачем і повідомила йому про наявність у неї дитини, яку 12 лютого 2019 року позивач вперше побачив. Згодом на запитання дитини «чи він її батько», відповідач відповів «так». Дочка вважає позивача батьком по даний час. Проживаючи разом, вони спільно винаймали квартиру в м. Києві, позивач піклувався про дитину, утримував її, виховував як батько. Коли дочці виповнилося 6 років, вони вирішили зареєструвати шлюб. Перед одруженням позивач повідомив про рішення записати себе батьком дитини. Перед подачею заяви про визнання батьківства, позивач не вбачав необхідності проведення аналізу ДНК на батьківство, оскільки був впевнений, що він не є біологічним батьком дитини, проте наполіг на своєму рішенні подати заяву про визнання батьківства, хоча працівники Ставищенського відділу ДРАЦС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління перед написанням заяви про визнання батьківства з`ясовували волевиявлення позивача, мотиви подання заяви, пояснювали йому правові наслідки таких дій. 02.04.2021 позивачем до Ставищенського відділу ДРАЦС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління була подана заява про визнання батьківства щодо [PERSON] , яке вона підтвердила. Заява стала підставою для внесення змін в частині відомостей про батька дитини в актовому записі про її народження відповідно до ст. 126 СК України. 09.04.2021 Шаргородським районним відділом ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), як реєстратором, внесено зміни до актового запису про народження дитини, а саме: прізвище дитини було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові дитини - з « [PERSON] » та « [PERSON] »; прізвище батька змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] », ім`я батька дитини - з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові батька дитини - з « [PERSON] » на « [PERSON] » та видано повторне свідоцтво про народження. 17 квітня 2021 року між нею та позивачем укладено шлюб, який рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 12.03.2025 розірвано. Коли позивач дізнався про судовий наказ, яким стягнуто із нього аліменти, він вирішив відмовитися від дитини. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, третя особа подав до суду лист, в якому заперечив проти задоволення позову, просить справу розглядати без участі представника (а.с. 32). Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьком якої в свідоцтві про народження, виданого повторно 29 січня 2025 року Коростишівським відділом ДРАЦС у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зазначений [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 30.05.2025 та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану від 30.05.2025, зміни в актовий запис про народження дитини [PERSON] , щодо відомостей про батька, внесені 09.04.2021 на підставі заяви [PERSON] № 6-21.21-41а від 02.04.2021 про визнання батьківства відповідно до ст. 126 СК України (а.с. 39-41). Як зазначив у відповіді на відзив позивача, він особисто подав заяву до відділу ДРАЦС про визнання батьківства [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії Індивідуальної карти вагітності та породіллі № 337 від 11.06.2025 (а.с. 34), Акту обстеження умов проживання від 11.06.2025 № 365 (а.с. 35), довідки Козлівського закладу дошкільної освіти Шаргородської міської ради від 09.06.2025 № 28 (а.с. 36), довідки виконкому Шаргородської міської ради від 11.06.2024 № 364 (а.с. 37) та копії витягу з трудової книжки (а.с. 38) судом встановлено, що відповідач з 01.12.2010 була зареєстрована та проживала в с. Мальовниче Шаргородського району Вінницької області разом із дочкою [PERSON] . З 2019 року за вказаною адресою були зареєстровані, проте фактично не проживали. Батько дитини разом з ними не проживав, участі у вихованні дитини не брав, садочок не відвідував, фактично був відсутній. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 17 квітня 2021 року Ставищенським районним відділом ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 43), встановлено, що сторони 17 квітня 2021 року зареєстрували шлюб. Відповідно до висновку молекулярно-генетичної експертизи від 26.11.2025, ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, складає 0% (а.с. 174-192). Відповідно до ст. 134 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж постанови, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. Як вбачається із повідомлення начальника Ставищенського відділу ДРАЦС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 23.08.2025 (а.с. 107), працівниками відділу роз`яснено позивачу при подачі ним заяви про визнання батьківства зміст ч. 5 ст. 136 СК України. Частиною 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України, передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України, передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 р. під поняттям «охоронювані законом інтереси», що вживається в законах України, слід розуміти як прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, так із умовлений загальним змістом, об`єктивний і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і Законом України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки позивач в момент реєстрації його батьком дитини знав, що він не є її біологічним батьком, доказів протилежного суду не надав, добровільно подав заяву про включення запису про нього як батька до актових записів про народження дитини, тому його позовні вимоги є необґрунтованими і в їх задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed