Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

29 липня 2025 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд постановити рішення, яким зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів на підставі судового наказу від 11.02.2025 року, до 1/10 частини із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до змісту позовної заяви позивач [PERSON] перебував у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] , із якою зареєстровано шлюб 06.06.2014 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено актовий запис №357. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] Оскільки подружнє життя у сторін не склалось, [PERSON] звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу, який був задоволений рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 18.01.2017 року. 11.02.2025 року судовим наказом Шевченківського районного суду м.Львова вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Стягнення аліментів проводити з моменту пред`явлення заяви 07 лютого 2025 року до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказує, що не має можливості сплачувати аліменти на утримання дитини у вказаному розмірі, оскільки його матеріальний стан змінився, в тому числі у зв`язку з сімейними обставинами. Вважає розмір аліментів доволі значний та такий який підлягає зменшенню. Зазначає, що 24.04.2025 року був виключений зі списків особового складу військової частини [NUMBER] та всіх видів забезпечення, у зв`язку з перебуванням на його утриманні трьох дітей віком до 18 років. У зв`язку із звільненням із військової служби його матеріальний стан погіршився. Додатково зазначає, що згідно судового наказу Самбірського міськрайонного суду Львівської області вирішено стягувати з нього аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини всіх видів заробітку доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи з 20.02.2025 року і до досягнення кожною дитиною повноліття. Вказані вище обставини вплинули на матеріальний стан позивача. Позивач вважає, що доцільно переглянути розмір аліментів, зменшивши їх до розміру, який забезпечить достатній рівень утримання дитини, але враховуватиме фінансові можливості позивача та обставини відповідачки та просить зменшити розмір аліментів, що стягується на користь відповідача [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] до 1/10 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачкою [PERSON] подано зустрічний позов, який ухвалою суду від 23.09.2025 року об`єднано в одне провадження із первісним позовом [PERSON] та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні. Так, [PERSON] просить змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , визначений 11.02.2025 року судовим наказом Шевченківського районного суду м.Львова, у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Стягнення аліментів проводити з моменту пред`явлення заяви 07 лютого 2025 року до досягнення дитиною повноліття. Визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 4500 грн., які стягувати щомісячно з часу звернення в суд до досягнення повноліття дитини, із щорічною індексацією відповідно до закону. Свої вимоги за зустрічним позовом [PERSON] обґрунтовує тим, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 18.01.2017 року. У вказаному шлюбі народилась дитина донька - [PERSON] , [INFO] , на утримання якої [PERSON] судовим наказом зобов`язаний до сплати аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу подачі позову і до повноліття дитини. Відповідно до змісту зустрічного позову та відповіді на відзив, [PERSON] зазначає, що відсутні підстави для зменшення розміру аліментів, що стягуються на її користь з [PERSON] . Зазначає, що витрати на дитину збільшились, [PERSON] ніколи не брав участі в утриманні дитини, тільки в період примусового стягнення заборгованості по аліментах. Вважає, що [PERSON] за для особистої вигоди, скористався наявністю у нього третьої дитини, спільної доньки, звільнився з ЗСУ з метою ухилення проходження військової служби та безпідставно намагається зменшити розмір аліментів. Зазначає, що останній є працездатною особою, його стан здоров`я дозволяє працювати, у власності є нерухоме майно, а відтак, є спроможним сплачувати аліменти у більшому розмірі. Зазначає, що щомісячно вона несе додаткові витрати на розвиток та потреби дитини. [PERSON] просить змінити розмір аліментів, що стягуються на її користь з [PERSON] на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , визначивши їх у твердій грошовій сумі у розмірі 4500 грн. щомісяця. У відзиві на зустрічний позов, [PERSON] вказує, що [PERSON] на обґрунтування зустрічних позовних вимоги не подано жодних доказів понесених витрат на дитину. Зазначає, що відсутні докази витрат на одяг дитини, докази обстеження у лікарів, регулярне відвідування [PERSON] майстер-класів, гуртків, спортивних секцій. Вважає, що [PERSON] штучно завищені щомісячні витрати на утримання доньки. Та вважає, що такі кошти позивачка хоче використати для своїх особистих потреб, що не відповідає найкращим інтересам дитини. Додатково зазначив, що його матеріальне становище не дозволяє забезпечувати дитину у розмірі, який просить [PERSON] , оскільки він має додаткове фінансове навантаження, а саме сплату аліментів на утримання двох інших його дітей на підставі судового наказу від 17.03.2025 року. Ухвалою суду від 16.10.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Просять первісний позов задовольнити, у задоволенні зустрічного позову відмовити. Позивачка за зустрічним позовом в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі. Просить відмовити у задоволенні первісних позовних вимог, зустрічні позовні вимоги задовольнити. У відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Правовідносини між сторонами виникли із сімейних відносин в частині утримання батьками неповнолітньої дитини. Вказані правовідносини регулюються нормами СК України. Дослідивши надані суду докази, суд дійшов висновку щодо безпідставності вимог [PERSON] , які не підлягають до задоволення, а також щодо правомірності вимог [PERSON] за зустрічним позовом, які підлягають до задоволення частково. Так, сторони вказують, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилась дитина, на яку з [PERSON] стягуються аліменти. Вказані обставини доводяться наданими суду копіями рішення Краматорського міського суду Донецької області від 18.01.2017 року, яким було розірвано шлюб, який зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено актовий запис №357, судового наказу Шевченківського районного суду м.Львова від 11.02.2025 року виданий у справі 446/1315/25 яким було вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Згідно із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Копія свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (серії [NUMBER] від 21 березня 2025 року), доводить, що її батьками є сторони по справі: [PERSON] та [PERSON] . Отже, судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітньої дитини, на утримання якої з батька на користь матері стягуються аліменти, розмір яких визначено судом у частці від заробітку платника. [PERSON] вказує, що є підстави для зменшення розміру аліментів, визначених судом на утримання доньки [PERSON] , в зв`язку із тим, що у зв`язку із звільненням із військової служби його матеріальний стан погіршився, від іншого шлюбу у нього народилось двоє дітей, на утримання яких він також зобов`язаний до сплати аліментів. Так, надана суду копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08.07.2019 року, доводить, що цього ж числа Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Крім цього, відповідно до копій свідоцтв про народження [PERSON] , [INFO] (серії [NUMBER] від 16 вересня 2016 року) та [PERSON] , [INFO] (серії [NUMBER] від 14 лютого 2020 року) [PERSON] також є батьком цих дітей, матір`ю яких є [PERSON] . Із копії судового наказу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 березня 2025 року, встановлено, що з [PERSON] на користь [PERSON] , стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 лютого 2025 року і до досягнення кожною дитиною повноліття. Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини [NUMBER] від 24.04.2025 року, №118 старшого солдата [PERSON] було виключено зі списків особового складу військової частини [NUMBER] та всіх видів забезпечення, у зв`язку з перебуванням на його утриманні трьох дітей. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує саме на зміну матеріального стану з часу стягнення аліментів на користь [PERSON] , що доводиться документально, в зв`язку із чим просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] . Чинним законодавством, а саме: статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. В обґрунтування заявлених вимог позивачем вказано, що після стягнення з нього аліментів змінився його майновий стан, оскільки на підставі рішення суду у нього на утриманні перебуває ще двоє неповнолітніх дітей, він звільнений з військової служби та не отримує офіційного доходу. Отже, позивач зазначав, що на даний час змінився матеріальний стан, оскільки був звільнений з військової служби, після чого офіційно не працевлаштувався та утримує двох інших дітей, через що він не може сплачувати аліменти на користь відповідачки [PERSON] у розмірі, визначеному судом. У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд має керуватись перш за все, інтересами неповнолітніх дітей. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Позивач обґрунтовує свої вимоги саме утриманням згідно рішення суду неповнолітніх дітей від іншого шлюбу та звільненням з військової служби у зв`язку з перебуванням на його утриманні трьох дітей. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Верховний суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 715/2073/20, провадження № 61-1031св21 від 28 травня 2021 року зазначав, що зміна сімейного стану особи - народження другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, якщо не доведено погіршення в зв`язку із цим матеріального стану платника аліментів. Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20). Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Жодних доказів погіршення матеріального стану [PERSON] пов`язаного із утриманням у другому шлюбі дітей, останнім суду не надано, а відтак, відсутні правові підстави для зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] . Суд вважає, що зменшення розміру аліментів, як про це просить [PERSON] , з 1/4 частини на 1/10 частину його доходів, суперечитиме інтересам дитини [PERSON] . Крім цього, [PERSON] звернулась із зустрічним позовом про зміну способу стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] просить визначити аліменти у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Копіями довідок №1308-7002175068 та №1308-7002175084 від 12.12.2025 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку, як внутрішньо переміщені особи та проживають за адресою [ADDRESS] . Судовий наказ від 11.02.2025 року перебуває на виконанні у Макіївському відділу ДВС у Донецькому районі Донецької області, що доводиться довідкою-розрахунком заборгованості №22.8-19621 від 11.09.2025 року, згідно із якою станом на це число з боку [PERSON] відсутня заборгованість зі сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки. Судом враховано, що [PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі, визначивши розмір аліментів у сумі 4 500 грн. щомісяця. Суд звертає увагу, що у будь-якому випадку, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу. Згідно із постановою Верховного Суду №759/10277/18 (провадження №61-22317св19) від 11 березня 2020 року - обирати спосіб стягнення аліментів є виключним правом одержувача аліментів. Так державою, при встановленні розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку визначена чітка градація дітей до шести років ( малолітніх ) та дітей з 6 до 18 років (неповнолітніх), з якою пов`язано збільшення розміру прожиткового мінімуму. Разом з тим, при визначенні розміру аліментів суд виходить з наступного. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (другий абзац ч.2 ст.182 СК України). Прожитковий мінімум це показник, який використовується у розрахунках різних соціальних виплат, наприклад пенсій, допомоги по безробіттю, аліментів. Одночасно це вартісна оцінка споживчого кошика, що містить мінімальні набори продуктів харчування, непродовольчих товарів та послуг, необхідних для збереження здоров`я людини і забезпечення їі життєдіяльності. Чільні положення, що визначають порядок формування споживчого кошика і використання прожиткового мінімуму, встановлені Законом України "Про прожитковий мінімум" №966-XIV від15.07.1999. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум на дітей від 6 до 18 років, на момент винесення рішення встановлений у розмірі 3196,00 гривні. Позивачка просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 54 500,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, матеріалами справи не доведено дійсний дохід обох батьків, які, згідно норм діючого законодавства, повинні рівноправно утримувати та доглядати дитину, у зв`язку з чим розмір аліментів у сумі 4500,00 грн. на дитину, який просить позивачка за зустрічним позовом стягнути з відповідача на утримання дитини щомісячно до досягнення дитиною повноліття, може стати надмірним тягарем для відповідача. При цьому, доводи позивачка за зустрічним позовом щодо розміру аліментів у сумі 4500,00 грн. на кожну дитину, зводяться до потреби щомісячного утримання дитини у додаткових витратах, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, тощо), що не позбавляє позивачку за зустрічним позовом у праві звертатись разово, періодично або постійно до відповідача у порядку ст.185 СК України. Разом з тим, в даних правовідносинах, розмір аліментів в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини необхідно визначити в твердій грошовій сумі, оскільки відповідну заяву подано одержувачем аліментів. На підставі викладеного, суд вважає, що з урахуванням принципу співмірності, достатніх потреб дитини, розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, дійсної участі батька в утриманні дитини, стягненню підлягають аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання дитини в розмірі 4000,00 грн. щомісячно з дня набрання рішенням законної сили. Отже, з огляду на викладене, у позові [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів слід відмовити, зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру стягнення аліментів слід задовольнити частково. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп., від сплати якого позивачка за зустрічним позовом звільнена.

Outcome: partial