Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

25 липня 2025 року до Березнегуватського районного суду Миколаївської області від Баштанського районного суду Миколаївської області, у відповідності до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, надійшла позовна [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. У позові зазначено, що рішенням Балтського районного суду Одеської області №493/1797/16-ц від 27.12.2016 року з позивача було стягнуто аліменти на утримання його доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.11.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Рішенням Балтської міської ради Одеської області № 135 від 30 червня 2023 року про затвердження висновку щодо призначення місця проживання дитини було встановлено, що син позивача [PERSON] , [INFO] , проживатиме разом із ним. На теперішній час син проживає з ним, і він несе витрати на його утримання у розмірі 1/6 частини свого місячного заробітку (доходу). Судовим наказом Балтського районного суду Одеської області №493/1044/25 з нього було стягнуто аліменти на користь [PERSON] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 13 червня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто [INFO] . Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50% заробітної плати, що підлягає виплаті працівникові, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Наразі його життєві обставини склалися таким чином, що загальна сума аліментів на трьох дітей становить 7/12 частин його доходу, що перевищує встановлену законом межу та є для нього непомірним і ставить в скрутне матеріальне становище. Позивач вважає, що кожна дитина має право на рівне матеріальне забезпечення, незалежно від того, в якому шлюбі або від якої матері вона народжена, оскільки всі діти мають однакові права. На підставі викладеного, позивач просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі судового наказу Балтського районного суду Одеської області від 16 червня 2025 року на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] з 1/4 до 1/6 частини його доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили відповідним судовим рішенням і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив суд здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, до суду направила заяву про розгляд справи за її відсутності, та відзив на позовну заяву у якій зазначила, що позивач не надав доказів погіршення його майнового стану, який є задовільним, він є військовослужбовцем ЗСУ та спроможній фінансово забезпечити своїх дітей. Окрім стягнення аліментів на їх спільного сина [PERSON] , позивач сплачує аліменти лише на дитину від попереднього шлюбу - доньку [PERSON] у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), а на утримання сина [PERSON] , який проживає разом з ним, аліменти у примусовому порядку з позивача не стягуються. Посилаючись на недоведеність позивачем погіршення його майнового стану, відповідач просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі ( а.с.36-39). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи убачається, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 13 березня 2025 року Балтським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) (а.с.9). У шлюбі сторони не перебували. На підставі судового наказу, виданого 16 червня 2025 року Балтським районним судом Одеської області по справі №493/1044/25, з позивача стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання спільного сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 13 червня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а.с.16). З 18 червня 2025 року вказаний судовий наказ № 493/1044/25 перебуває на виконанні в Балтському відділі державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області, виконавче провадження № 78402076 ( а.с.81-82). Постановою державного виконавця Балтського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Чайковською Ковальовою Я.А. від 18 червня 2025 року звернено стягнення на заробітну плату позивача, який є військовослужбовцем та отримує дохід у військовій частині [NUMBER] ( а.с.83). Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150,180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Тож, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Як на підставу задоволення своїх вимог позивач посилається на те, що не погоджується з винесеним судовим наказом від 16 червня 2025 року № 493/1044/25, оскільки крім обов`язку сплачувати аліменти на утримання спільного з відповідачкою сина [PERSON] , зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] , та утримує сина [PERSON] , місце проживання якого визначено разом з ним, тому вважав що має витрачати на всіх трьох дітей по 1/6 частині заробітку доходу, що забезпечило б справедливий баланс та однакове забезпечення ним дітей. На підтвердження вказаних обставин позивач надав копію рішення Балтського районного суду Одеської області від 27 грудня 2016 року відповідно до якого з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.11.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а.с.10). Виконавчий лист №493/1797/16-ц виданий 12.01.2017 року на підставі зазначеного рішенням суду перебуває на виконанні у Балтському відділі державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області з 04 грудня 2024 року, виконавче провадження № 76708794. Також з матеріалів справи убачається, що рішенням виконавчого комітету Балтської міської ради Одеської області № 135 від 30 червня 2023 року було затверджено висновок про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вказаного висновку місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , було визначено разом з батьком [PERSON] , позивачем по справі (а.с.12-14). З довідки про склад сім`ї позивача виданої відділом «Центр надання адміністративних послуг» Балтської міської ради Одеської області 27 червня 2025 року за № 777, за місцем проживання позивача, за адресою [ADDRESS] , зареєстрований лише його син [PERSON] ( а.с.15). Таким чином, з матеріалів справи убачається, що на утриманні позивача перебував його син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з ним, та [INFO] досяг повноліття. Крім цього, на підставі рішення суду від 27 грудня 2016 року він зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини його доходу, та на підставі судового наказу від 16 червня 2025 року аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини його заробітку (доходу). Тобто за двома рішеннями суду [PERSON] зобов`язаний сплачувати 1/6 і , що становить 5/12 від його доходу за двома виконавчими провадженнями. Аліменти, що стягуються на підставі судового наказу від 16 червня 2025 року по справі №493/1044/25 на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] більші, ніж аліменти, що сплачуються за рішенням суду від 27 грудня 2016 року по справі №493/1797/16-ц на утримання доньки [PERSON] , тобто, діти перебувають не у рівному становищі. Згідно ч.3 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Згідно ч.7 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. За таких обставин, враховуючи принцип рівності прав дітей, суд доходить висновку про необхідність зменшення розміру аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття, на користь матері дитини [PERSON] , з дня набрання рішенням законної сили. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). На думку суду такий розмір аліментів відповідатиме ст. 183 СК України та забезпечить баланс учасників сімейних відносин, що склались у цій справі. На переконання суду зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , до 1/6 частини заробітку (доходу) боржника, забезпечить дотримання балансу рівності прав дітей позивача на матеріальне забезпечення. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved