Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов указаний позов. У обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 16.01.2020 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач [PERSON] уклали Кредитний договір № 532576326 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. У вказаному Кредитному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки. Кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит на суму 8 000,00 грн на банківську карту відповідача на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у кредитному договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику. 16.01.2020 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 8 000,00 грн на банківську карту відповідача № 5169-30XX-XXXX-8751. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. У подальшому сторони погодили продовжити строк дії Договору низкою додаткових угод до 31.12.2024. Таким чином, договір № 28/1118-01 є рамковою угодою, що діє протягом визначеного проміжку часу, а саме з 28.11.2018 до 31.12.2024. ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача за кредитним договором № 532576326 від 16.01.2020. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, за яким до останнього перейшло право вимоги до відповідача за спірним кредитним договором № 532576326 від 16.01.2020. 14.02.2022 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 14/02/2022-01, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Позивач вважає, що до нього перейшло право вимоги за кредитним договором № 532576326 від 16.01.2020 у результаті передачі прав вимоги за факторинговими договорами. Позивач стверджує, що загальна сума заборгованості на момент подання позовної заяви за спірним кредитним договором № 532576326 від 16.01.2020 становить 19 473,00 грн, з якої: 8 000,00 грн - заборгованість за кредитом; 11 473,00 грн - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 19 473,00 грн, витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн, витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн. Ухвалою суду від 07.05.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач був повідомленим про розгляд справи у передбаченому законом порядку, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 0610252636563. Додатково про розгляд справи відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України Протягом визначеного судом строку відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд цієї справи з повідомленням (викликом) сторін до суду відповідач не подав. Згідно із ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив такі обставини. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» затвердило Правила надання грошових коштів у позику, а також затвердило Алгоритм дій споживача в Інформаційно- телекомунікаційній системі з метою укладення електронного кредитного договору (а.с. 37-40, 43-50). Відповідач [PERSON] 16.01.2020 подала заявку на отримання грошових коштів в кредит на її картку [NUMBER] (а.с.41). 16.01.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) було укладено Договір № 532576326, за яким кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит без конкретної споживчої мети, на суму 8 000,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування (а.с. 34-36). За умовами цього договору кредит у розмірі 8 000,00 грн надається строком на 30 днів під щоденну процентну ставку 0,01 % в день, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення 30-денного строку кредиту (п.1.3, 1.4 договору). У пункті 1.5 договору передбачено, що позичальник сплачує кредитодавцю проценти за користування кредитом за фактичний час користування кредитом в розрахунку 3,66 % річних. Розрахунок сукупної вартості кредиту сторони зазначили в графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною договору (п. 1.5). У графіку розрахунків передбачено, що термін платежу 15.02.2020, сума кредиту 8 000,00 грн, нарахований процент 24,00 грн, до сплати (разом) 8 024,00 грн (а.с. 35). 15.02.2020 сторони уклали додаткову угоду до кредитного договору, за якою продовжили строк кредиту на 30 (тридцять) днів та збільшили з 15.02.2020 щоденну процентну ставку за кредитом, визначивши її в розмірі 1,7 % (а.с. 36). 18.03.2020 сторони уклали ще одну додаткову угоду до кредитного договору, за якою продовжили строк кредиту на 30 (тридцять) днів та встановили, що з 16.03.2020 відповідач сплачує щоденну процентну ставку за кредитом у розмірі 1,7 % (а.с. 36). Матеріали справи містять довідку щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», у якій підтверджено підписання відповідачем договору та додаткових угод до нього електронним підписом одноразовим ідентифікатором 9М4ЕЕ38А (а.с. 42). У матеріалах справи наявна копія платіжного доручення від 16.091.2020 про перерахування ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» коштів у сумі 8 000,00 грн за Договором № 532576326 на користь [PERSON] на платіжну картку [NUMBER] (а.с. 51). АТ КБ "ПриватБанк" довідкою № 11/2024 підтвердило факт перерахування кредитних коштів на користь відповідача 16.01.2020 у розмірі 8 000,00 грн (а.с. 52-53). З розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за спірним кредитним договором вбачається, що за користування кредитом відповідачу нараховувалися відсотки у такому розмірі: з 16.01.2020 до 15.02.2020 - по 0,80 грн /день; з 16.02.2020 до 23.06.2020 по 136,00 грн/день. За цей період відповідач сплатила позикодавцю 7591,00 грн, а саме: 15.02.2020 24,00 грн; 16.03.2020 500,00 грн; 17.03.2020 584,00 грн; 18.03.2020 3 268,00 грн; 24.05.2020 3 215,00 грн. Кредитодавець врахував ці платежі, зменшивши розмір заборгованості (а.с. 12-13). 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) укладено Договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого клієнт відступає фактору право вимоги за кредитними договорами та сплачує за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору факторингу, в порядку та строки, встановлені договором факторингу (а.с.54-59). За п. 4.1 Договору № 28/1118-01, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог по встановленій у договорі формі. 28.11.2019 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали Додаткову угоду № 19 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, за якою сторони дійшли згоди викласти п. 8.2 Договору в такій редакції: строк дії цього Договору починає перебіг у момент, визначений у п. 8.1 цього Договору та закінчується 31 грудня 2020 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором. Всі інші умови Договору залишилися без змін. У Додатковій угоді № 26 від 31.12.2020 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 сторони дійшли згоди викласти текст Договору в новій редакції. Згідно з п. 2.1 розділу 2 Договору факторингу клієнт зобов`язується відступити фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п. 1.3 Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (у редакції від 31.12.2020) визначено, що під правом вимоги розуміються права грошових вимог клієнта до боржників по сплаті суми боргу за Кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Пунктом 1.2 Договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних Додатках до цього Договору, а саме в Реєстрах прав вимог. Відповідно до п. 1.5 Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (у редакції від 31.12.2020) визначено, що Реєстр прав вимог означає перелік Прав вимог до боржників, що відступається за цим Договором. Форма Реєстру прав вимог наведена в Додатку № 1 до цього Договору. 31.12.2021 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали Додаткову угоду № 27 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, згідно з якою сторони дійшли згоди продовжити строк дії Договору до 31.12.2022. 31.12.2022 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали Додаткову угоду № 31 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, згідно з якою сторони дійшли згоди продовжити строк дії Договору до 31.12.2023. 31.12.2023 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали Додаткову угоду № 32 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, згідно з якою сторони дійшли згоди продовжити строк дії Договору до 31.12.2024 (а.с. 60-68). Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 до ТОВ «Таліон Плюс» від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 532576326 від 16.01.2020, про що у реєстрі вимог міститься запис № 3 317, [PERSON] , ІПН [NUMBER] ; договір № 532576326 від 16.01.2020; тіло кредиту - 8 000,00 грн; відсотки - 9 977,00 грн; загальний розмір заборгованості 17 977,00 грн (а.с. 69). ТОВ «Таліон Плюс» у розрахунку заборгованості аналогічно вказує, що станом на дату отримання права вимоги до відповідача (23.06.2020) за відповідачем обліковувалась така заборгованість за спірним кредитом: 8 000,00 тіло кредиту; 9 977,00 нараховані відсотки. ТОВ «Таліон Плюс» продовжувало нараховувати відповідачу проценти за користування кредитом у період з 24.06.2020 до 04.07.2020 у розмірі 136,00 грн щоденно. У цьому розрахунку станом на 04.07.2020 розмір заборгованості вказано так: 8 000,00 тіло кредиту; 11 473,00 нараховані відсотки (а.с. 14). 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, за яким до останнього перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 532576326 від 16.01.2020 (а.с. 71-77). Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги №8 від 17.12.2021 до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» від ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 532576326 від 16.01.2020, про що у реєстрі вимог міститься запис № 4 261, [PERSON] , ІПН [NUMBER] ; договір № 532576326 від 16.01.2020; тіло кредиту - 8 000,00 грн; відсотки - 11 473,00 грн; загальний розмір заборгованості 19 473,00 грн (а.с. 78). 14.02.2022 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 14/02/2022-01, відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за спірним кредитним договором (а.с. 80-83). Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 2 від 16.02.2022 до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 532576326 від 16.01.2020, про що у реєстрі вимог міститься запис № 8 610, [PERSON] , ІПН [NUMBER] ; договір № 532576326 від 16.01.2020; тіло кредиту - 8 000,00 грн; відсотки - 11 473,00 грн; загальний розмір заборгованості 19 473,00 грн (а.с. 84). Вирішуючи спір по суті, суд застосовує такі норми законодавства. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Згідно з абзацом 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У ст. 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом ч. ч. 3, 4, 6 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно із ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Проаналізувавши вищевказані норми чинного законодавства та досліджені у справі докази, суд дійшов висновку, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] 16.01.2020 був укладений електронний кредитний договір № 532576326, за яким відповідач отримала кредит у розмірі 8 000,00 грн на особисті потреби. Указаний кредитний договір є споживчим договором. У ньому сторони обумовили розмір кредиту 8 000,00 грн, строк кредитування 30 днів; дату повернення кредиту - 15.02.2020, процентну ставку 0,01 % в день. У подальшому сторони двічі продовжували строк дії кредиту на 30 днів кожного разу, та з 16.02.2020 встановили ставку за користування кредитом 1,7 % на день. Уперше кредит був продовжений з 16.02.2020 на 30 днів, отже до 16.03.2020 включно. Отже, удруге кредит був продовжений з 17.03.2020 до 15.04.2020. Відомостей про подальше продовження строку кредиту матеріали справи не містять. Таким чином, останній день для повернення кредиту 15.04.2020. Також це останній день, у який кредитодавець міг нараховувати відсотки за користування кредитом. Однак, як вбачається з виконаного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» розрахунку, за користування кредитом відповідачу нараховувалися відсотки у такому розмірі: з 16.01.2020 до 15.02.2020 - по 0,80 грн /день; з 16.02.2020 до 23.06.2020 по 136,00 грн/день. Суд визнає безпідставним нарахування відсотків за користування кредитом у період з 16.04.2020 до 23.06.2020. За цей час відповідачу були нараховані відсотки за кредитом у розмірі 9 384,00 грн (69 днів х 136,00 грн). За наявними у справі розрахунком кредитодавця ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», розмір заборгованості відповідача за відсотками станом на 23.06.2020 становить 9 977,00 грн, з яких 9 384,00 грн нараховано безпідставно поза межами строку кредитування. Отже, станом на 15.04.2020 (останній день кредитування) заборгованість відповідача зі сплати відсотків складала 593,00 грн (9 977,00 грн - 9 384,00 грн). Суд з аналогічних причин (нарахування поза межами строку кредиту) визнає безпідставним нарахування ТОВ «Таліон Плюс» відсотків відповідачу за користування кредитом у період з 24.06.2020 до 04.07.2020 у розмірі 136,00 грн щоденно. Ці відсотки стягненню не підлягають. Позивач ТОВ «Юніт Капітал» довів, що до перейшло право вимоги за кредитним договором № 532576326 від 16.01.2020, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] . Суд задовольняє вимоги позивача частково, стягуючи на його користь заборгованість за наданим кредитом у розмірі 8 000,00 грн та заборгованість за відсотками за кредитом у розмірі 593,00 грн, тобто заборгованість у загальному розмірі 8 593,00 грн. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач заявив позовні вимоги у розмірі 19 473,00 грн, які судом задоволені частково у розмірі 8 593,00 грн, тобто на 44,13%. Позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 069,01 грн. Позивач поніс витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн, що підтверджено документально. Отже, на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу у розмірі 2 647,80 грн (44,13%).

Outcome: partial