Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

У липні 2024 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Юніт Капітал») з позовною заявою до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.02.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №854148419 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. З використанням одноразового індикатора. Відповідно до умов кредитного договору 20.02.2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 5000,00 грн. відповідачу на його банківську карту № [NUMBER] вказану у заявці при укладенні кредитного договору, що в свою чергу, є доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі. Загальна сума заборгованості на момент подання позовної заяви за Кредитним договором № 854148419 від 20.02.2020 року становить 13032,50 грн., яка складається з наступного: 5000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 8032,50 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01 у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором № 854148419 від 20.02.2020 року. Згідно витягу з реєстру прав вимоги № 80 від 26.05.2020 року ТОВ «Таліон Плюс» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №854148419 від 20.02.2020 року. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.5.2023 року до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача за даним кредитним договором № 854148419 від 20.02.2020 року. 04.06.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 854148419 від 20.02.2020 року. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал», як зазначає позивач, не здійснювали додаткових нарахувань за кредитним договором № 854148419 від 20.02.2020 року. На підставі вищевикладеного позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 854148419 від 20.02.2020 року у розмірі 13032,50 грн. та судові витрати. Процесуальні дії: Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2025 року визначено головуючого суддю Мартинцову І.О. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.08.2025 року відкрито провадження, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Того ж дня, ухвалою суду було задоволено клопотання позивача про витребування доказів від АТ КБ «Приват Банк». Судом було вжито належних заходів для повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Сторонам було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про призначення судового засідання у спрощеному провадженні з викликом сторін. Представник ТОВ «Юніт Капітал» у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, та без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. З відповіді з Єдиного демографічного реєстру № 1717651 від 29.08.2025 року було встановлено, що відповідач [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . За зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження. Однак останнє повернулося з відміткою працівника Укрпошти «поштове повідомлення повертається за закінченням терміну зберігання». Верховний суд в постанові від 18.03.2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку, суду. Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи за адресою зареєстрованого місця проживання, однак, останній своїм процесуальним правом подачі відзиву не скористався, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи тане надіслав, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в справі матеріалами, що відповідає вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України. На підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 20.02.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 854148419 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідач підписав кредитний договір 20.02.2020 о 14:33 електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора Х5ВZ3T36. За цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі (п.1.1. Кредитного договору). Так, у відповідності до умов Кредитного договору № 854148419 від 20.02.2020 року погоджено (пункт 1.2., 1.3.,1.4) кредит надається( договір укладається) строком на 29 днів від дати отримання кредиту позичальником; на період строку, визначеного п.1.2. Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою у розмірі 0,85 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом. У випадку користування кредитом понад строк, встановлений в п.1.2. Договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується базова процентна ставка в розмірі 1,70 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити товариству різницю між фактично сплаченими процентам за дисконтною та нарахованою базовою процентними ставками за весь строк користування кредитом. Того ж дня (20.02.2020 року) сторонами було погоджено графік розрахунків, за яким було узгоджено загальну суму кредиту в розмірі 6232,50 грн., з яких: 5000,00 грн. сума кредиту; 1232,50 грн. нарахований процент. Факт надання кредитних коштів ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням від 20.02.2020 року на суму 5000,00 грн., призначення платежу: переказ коштів згідно з договором № 854148419 від 20.02.2020 року [PERSON] на платіжну картку № [NUMBER] . Крім того, факт надання відповідачу 20.02.2020 року кредитних коштів в сумі 5000 грн. договором № 854148419 від 20.02.2020 року [PERSON] на платіжну картку № [NUMBER] за підтверджується довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» про здійснення успішного платежу. В свою чергу, факт належності саме відповідачу банківської картки № [NUMBER] підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 11.09.3035 року, яка надійшла до суду 30.09.2025 року на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів. Крім того, обставин отримання кредиту в сумі 5000 грн. 20.02.2020 року та користування ними доведені випискою по рахунку № [NUMBER] за період з 20.02.2020 року по 25.02.2020 року. Також, судом достовірно встановлено, що 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28.11.2019 року. В подальшому сторони погодили продовжити строк дії Договору рядом Додаткових угод до 31.12.2024 року та у відповідності до умов яких, ТОВ «Таліон Плюс» набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором № 854148419 від 20.02.2020 року. Згідно витягу з реєстру прав вимоги № 80 від 26.05.2020 року ТОВ «Таліон Плюс» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 854148419 від 20.02.2020 року на загальну суму 11927, 50 грн. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 року до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача за даним кредитним договором № 854148419 від 20.02.2020 року на загальну суму 13032,50 грн. 04.06.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 54148419 від 20.02.2020 року. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № б/н від 04.06.2024 року до Договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача за даним кредитним договором № 54148419 від 20.02.2020 року на загальну суму 13032,50 грн. Таким чином, суд вважає, що ТОВ «Юніт Капітал» надано належні, достатні та допустимі докази на підтвердження переходу права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором № 54148419 від 20.02.2020 року. Загальна сума заборгованості на момент подання позовної заяви за Кредитним договором № 54148419 від 20.02.2020 року становить 13032,50 грн., яка складається з наступного: 5000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 8032,50 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Нормативно-правове обґрунтування. Згідно із пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частини 1 стаатті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статті 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 15, частина 1 статті 16 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Згідно з частиною 2 статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Оцінка суду. Матеріалами справи підтверджено неналежне виконання позичальником умов кредитного договору щодо повернення кредитних коштів (тіла кредиту), а тому позовні вимоги в частині стягнення суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 5000,00 грн. підлягають задоволенню. При цьому, судом встановлено, що кредитором відповідачу нараховано заборгованість за відсотками в сумі 8032,50 грн за період з 20.02.2020 року по 30.05.2023 року. Позивачем надано розрахунки заборгованості. Так, згідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заборгованість відповідача за кредитним договором № 854148419 від 20.02.2020 року становить 11842,50 грн., та складається з 5000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту та 6927,50 грн. заборгованості за відсотками. В свою чергу, згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» заборгованість відповідача за кредитним договором № 854148419 від 20.02.2020 року становить 13032,50 грн., та складається з 5000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту та 8032,50 грн. заборгованості за відсотками. Тобто нарахування відсотків за межами встановленого в договорі строку кредитування було здійснено і ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс». Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц зробила висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Подібні правові висновки викладено також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16. Доказів пролонгації договору кредиту матеріали справи не містять. Враховуючи вищевказану правову позицію Верховного Суду, суд вважає, що відповідач мав право нарахувати відсотки лише за 29 днів користування кредитом в сумі 1232,50 грн., що відповідає розміру нарахованих відсотків при укладенні кредитного договору, гідно графіку розрахунків (додаток №1 до договору № 854148419 від 20.02.2020 року). Згідно розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором № 854148419 від 20.02.2020 року, здійсненим ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» вбачається, що відповідачем не сплачено відсотки за 29 днів користування кредитом в сумі 1232,50 грн., а тому дані відсотки підлягають стягненню з відповідача за рішенням суду. Щодо нарахування процентів після закінчення строку кредитування, суд зазначає наступне. Так, у договорі 4.3. договору визначено, що проценти нараховані після закінчення строку надання кредиту, визначеного в п.1.2. цього договору, є процентами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Проте, нарахування та стягнення процентів за користування кредитом поза визначеним кредитним договором строком суперечить вимогам ЦК України та висновкам Верховного Суду, а одночасне застосування кредитором положень ч. 1 ст. 1048 ЦК України та ч. 2 ст. 625 цього Кодексу є неправомірним. Так, у постанові Верховного Суду від 27.07.2021 в справі № 910/18943/20 вказано, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини 1 статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини 2 статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому, за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини 1 статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. В зв`язку з цим, з відповідача на користь позивача відсотки нараховані поза межами строку кредитування в розумінні частини 2 статті 625 ЦК України стягненню не підлягають. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 854148419 від 20.02.2020 року в сумі 6232,50 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5000 грн. та заборгованості по несплаченим відсоткам за 29 днів користування кредитом в розмірі 1232,50 грн. Згідно зі статтею 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати пропорційно до задоволених вимог в сумі 1158,45 грн. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Так, на підтвердження понесених витрат на надання правової (правничої) допомоги позивачем подано договір № 05/06/25-01 про надання правничої допомоги від 05.06.2025 р.; додаткову угоду № 25770514456 від 05.06.2025 року до договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01; акт прийому-передачі наданих послуг від 25.06.2025 року; протокол погодження вартості послуг (додаток № 1 до договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025 р). Проаналізувавши зміст наданих позивачем документів на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, суд, враховуючи предмет спору, обсяг досліджених адвокатом документів, сталу практику даної категорії справ та часткове задоволення позову дійшов висновку, що за даних обставин наявні підстави для стягнення з відповідача на користь ТОВ «Юніт Капітал» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3347,59 грн., що є пропорційним до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial