Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

14.10.2024р. представник ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивача заборгованості: - за кредитним договором №2314959797 від 22.09.2020р. - в розмірі 13049,88грн; - за кредитним договором №2325160543 від 30.12.2020р. - в розмірі 9505,84грн., а всього, разом, - в сумі 22555,72грн., та судові витрати в розмірі сплаченого позивачем судового збору 3028грн., посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що відповідач добровільно не виконує зобов`язань за вказаними кредитними договорами, надавши відповідні докази, а також докази оплачених витрат. Відповідачка, що була повідомлена судом належним чином про час та місце судового засідання, - до суду не прибула, не надала суду заперечень або пояснень щодо предмету та підстав позову, хоча суд повідомляла її про час та місце розгляду справи належним чином - судовими повістками за адресою реєстрації, які вона отримала та шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України. Представник позивача надав суду заяву, якою просив суд розглянути позов за його відсутністю, погоджуючись на ухвалення судом рішення заочно, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, тому судом обґрунтовано постановлено ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що справа підлягає заочному розгляду, а позовні вимоги не підлягають задоволенню, за наступних підстав. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 22.09.2020р. між ТОВ «Фінансова компанія "Центр фінансових рішень» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №2314959797 відповідно до якого кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит на суму 15381,90грн.,на споживчі цілі, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки кредитодавцю відповідно до умов договору. Кредит надавався строком на 24 днів (а.с.7). До договору додано паспорт кредиту від ТОВ "ФК"ЦФР» (а.с.8). Але, 07.10.2016р. між ТОВ «Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та ТОВ «Таскомбанк» було укладено договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-1002016( а.с.19-20). 30.12.2020р. між ТОВ «Фінансова компанія "Центр фінансових рішень» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №2325160543 відповідно до якого кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит на суму 13144грн.,на споживчі цілі, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки кредитодавцю відповідно до умов договору. Кредит надавався строком на 18 днів (а.с.13). До договору додано паспорт кредиту від ТОВ "ФК"ЦФР»№5160543 (а.с.14). Але, 07.10.2016р. між ТОВ «Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та ТОВ «Таскомбанк» було укладено договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-1002016( а.с.1-20). Також 08.11.2023р. між ТОВ «Таскомбанк» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу №НІ/11/11-Ф якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.21-22). Надалі,08.11.2023 року між ТОВ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підписано Акт прийому-передачі боржників за Договором факторингу №НІ/11/11-Ф від 08.11.2023р. (а.с.23). Із Витягу з реєстру боржників з реєстру прав вимог до Договору факторингу №НІ/11/11-Ф від 08.11.2023р.вбачається, що [PERSON] заборгувала позивачу за кредитним договором №2314959797 від 22.09.2020р. - в розмірі всього 13049,88грн;, з яких 7999,88грн - заборгованість за основним боргом, 1370,64грн - сума заборгованості за відсотками та 3679,36грн. сума заборгованості за комісії, та за кредитним договором №2325160543 від 30.12.2020р. - в розмірі всього 9505,84грн.: з яких 6454,15грн - заборгованість за основним боргом, 1086,64грн - сума заборгованості за відсотками та 21965,05грн. сума заборгованості за комісії ( а.с.24). Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, що подані відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом; а, відповідно до ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного та іншого засобу зв`язку. Ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч.1ст.1048 ЦК України регламентовано, що позикодавець має право на одержання від позичальника відсотків від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок їх одержання встановлюються договором. Аналіз вказаних норм свідчить, що істотними умовами кредитного договору є розмір кредиту, порядок його повернення, розмір та порядок сплати відстків за користування ним. Особливості укладання кредитного договору в електронному виді визначені ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1ч.1ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). А, згідно зі ст.513ч.1 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні, - в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 513 ЦК України). Відповідно до ч.2ст.516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні має передати новому кредиторові документи, що засвідчують права, які передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст.517 ЦК України). За договором факторингу (фінансування відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1ст.1077 ЦК України). У відповідності до ст.526ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом відповідач [PERSON] порушила умови кредитних договорів, неналежно виконуючи взяті на себе зобов`язання. Даних про належне виконання відповідачем умов кредитних договорів суду не представлено. Зазначене підтверджується наданими розрахунками заборгованості. Згідно з ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Отже, до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2314959797 від 22.09.2020р. - в розмірі всього 13049,88грн;, з яких 7999,88грн - заборгованість за основним боргом, 1370,64грн - сума заборгованості за відсотками та 3679,36грн. сума заборгованості за комісії, та за кредитним договором №2325160543 від 30.12.2020р. - в розмірі всього 9505,84грн.: з яких 6454,15грн - заборгованість за основним боргом, 1086,64грн - сума заборгованості за відсотками та 21965,05грн. сума заборгованості за комісі. Відповідно до положень ст.ст.13,81,83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, що подане відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, наданих учасниками справи... Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи та не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може з власної ініціативи збирати докази, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та розглядає справу за принципами змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням відповідно до ст.ст.89,229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, згідно зі ст.2 ЦПК України. Вимогами ст.536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати відсотки, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства, а ст.611 ЦК України, - що, в разі порушення зобов`язання, - настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ст.1049 ЦК України закріплено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором, а, відповідно до ст.1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, - позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за договором позики. Тому, з врахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, оскільки вони ґрунтуються на підставах, визначених діючим законодавством та узгоджуються з наданими доказами. Ст.625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання, змістом якого є сплата боржником грошей. Правила даної статті розповсюджуються на будь-які грошові зобов`язання. Ч.1ст.607 ЦК України встановлює виключення із загального правила про припинення зобов`язання у зв`язку з неможливістю його виконання. Оскільки грошові кошти є родовими речами, неможливість виконання такого зобов`язання (наприклад, внаслідок відсутності у боржника грошей), не звільняє його від відповідальності. Тобто, у будь-якому випадку боржник зобов`язаний відшкодувати кредиторові завдані збитки, сплатити неустойку та нести інші наслідки, передбачені цією статтею. З огляду на вищевказане, оскільки відповідач, на твердження позивача, порушив грошове зобов`язання, і це твердження нічим не спростоване, в позивача виникло право на застосування наслідків, передбачених ст.625 ЦК України. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3028грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved