Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання доньки, яка продовжує навчання. Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Шлюб між ними розірвано рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 26.05.2020 у справі № 308/631/20 та присуджено аліменти на утримання спільної дитини доньки [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що на даний час донька досягла повноліття, однак продовжує навчатись на денній формі навчання, ОС «Бакалаврат» факультету міжнародних економічних відносин «УжНУ» за спеціальністю «Філологія. Прикладна лінгвістика» на контрактній основі, що підтверджується довідкою №1 від 19.02.2025 року. Загальна вартість навчання згідно договору про навчання за кошти фізичних та юридичних осіб від 10.10.2024 року, складає - 149 200,00 грн. Вартість навчання доньки за рік становить - 37 300,00 грн., які позивачка оплатила, що підтверджується довідкою №1 від 19.02.2025 року. Враховуючи викладене, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення 23-х років, а також додаткові витрати за оплату вартості навчання у розмірі 37 300,00 грн. за період 2024-2025 навчальний рік та 2025-2026 навчальний рік. Ухвалою судді від 10.07.2025 у справі відкрито провадження, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилася, повідомлена про дату та час розгляду справи належним чином. Згідно поданої до суду заяви її представника [PERSON] просить розгляд справи проводити за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Присутній у судовому засіданні відповідач заперечував щодо позовної вимоги про стягнення аліментів. В обґрунтування заперечень зазначив, що на теперішній час він створив нову сім`ю та у нього народився син, відтак не має можливості сплачувати аліменти на утримання доньки, проти оплати вартості навчання не заперечує. Також вказав, що працює у структурі ТУ ДСА України в Закарпатської області і його місячний дохід становить 30 000 грн. Просив також взяти до уваги, що у нього є мати, яка є особою з інвалідністю третьої групи, яка потребує його матеріальної підтримки, а також те, що внаслідок розлучення з колишньою дружиною, через постійний стрес, його стан здоров`я погіршився, через що він постійно лікується. Заслухавши позицію відповідача щодо позовних вимог, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] з [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 2005 року по 2020 рік. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.06.2024. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.05.2020 року (справа №30/631/20), шлюб між сторонами по справі розірвано. При цьому, вказаним рішенням із відповідача по справі батька [PERSON] [PERSON] на користь позивача [PERSON] , стягнуто аліменти на утримання їх спільної дитини, у розмірі частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.01.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час спільна донька позивачки та відповідача є повнолітньою, однак вступила на денну форму навчання ОС «Бакалаврат» факультету міжнародних економічних відносин «УжНУ» за спеціальністю «Філологія. Прикладна лінгвістика» на контрактній основі, що підтверджується копією договору про навчання за кошти фізичних та юридичних осіб №035.10-24/030БД від 10.10.2024, укладеного між Державним вищим навчальним закладом «Ужгородський національний університет» та [PERSON] . Загальна вартість навчання згідно договору складає - 149 200,00 грн. Відповідно до довідки №1 від 19.02.2025 року, виданої Державним вищим навчальним закладом «Ужгородський національний університет» Грунянській Софії Вікторівні вбачається, що вартість за 2024-2525 навчальний рік становить 37300 грн. Оплачено за 1 семестр 27.08.2024 суму 18650 грн. та за другий семестр 14.10.2024 18650 грн. Факт реєстрації та проживання дитини з позивачем підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання [PERSON] та витягом з реєстру територіальної громади щодо [PERSON] , з яких вбачається, що позивачка та її донька проживають за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 199 СК України закріплений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Згідно із ч. 1 цієї статті Кодексу, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При цьому на відміну від правовідносин щодо участі батьків в утриманні неповнолітніх дітей, як у формі сплати аліментів, так і у формі сплати додаткових витрат, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які є непрацездатними або продовжують навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, у ст. 199 цього Кодексу передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. 199, 200, 201 цього Кодексу). Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина визначається відповідно до положень ст. 200 СК України. Визначаючи розмір аліментів, які стягуються на утримання повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження (постанова ВСУ від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15 та від 24 грудня 2014 року у справі № 6-186цс14). Згідно із положеннями ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір стягуваних аліментів судом враховується те, що аліменти, які сплачуються на утримання повнолітніх дочки (сина) це платіж на утримання цих осіб, який повинен бути спрямований на покриття матеріальної допомоги, якої вони потребують, зокрема, у зв`язку із продовженням навчання. Разом з тим, він повинен бути співрозмірним з урахуванням цієї мети, та обов`язку, який є в обох із батьків і має бути рівним, а розмір аліментів має бути обґрунтованим та доведеним. Суд встановив, що повнолітня дочка сторін, у зв`язку з навчанням потребує аліментів, водночас суд встановив, що батько [PERSON] [PERSON] працює, за місцем роботи отримує заробітну плату. Разом з цим встановлено, що [PERSON] 12.03.2022 уклав шлюб З [PERSON] , від цього шлюбу у нього [INFO] народився син, що підтверджується, копією повторно виданого свідоцтва про шлюб від 07.06.2022 серії [NUMBER] та копією свідоцтва про народження від 11.11.2022 серії [NUMBER] . Оцінивши матеріальне становище сторін, їх стан здоров`я, наявність утриманців, вимоги ст. 182, 183, 200, 141, 199 СК України, та враховуючи, що повнолітня донька [PERSON] потребує коштів для продовження навчання у навчальному закладі, а також продуктів харчування, одягу та інших речей, що забезпечить безперешкодний процес її навчання та розвитку, суд, слідуючи принципам розумності та справедливості, приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] на період навчання в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) щомісячно до завершення навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23-річного віку. Ч. 2 ст. 185 СК України передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Виходячи із принципу рівності прав та обов`язків батьків з того, враховуючи те, що відповідач не заперечував позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат за навчання, суд доходить висновку про часткове задоволення позову в цій частині, в розмірі 18650 грн. половини вартості за 2024-2525 навчальний рік. Оскільки позивачкою разом з позовом не надано доказів здійснення додаткових витрат, пов`язаних з оплатою навчання доньки [PERSON] на ОС «Бакалаврат» факультету міжнародних економічних відносин «УжНУ» за спеціальністю «Філологія. Прикладна лінгвістика» на контрактній основі, за 2025-2026 навчальний рік, а відтак у задоволенні частини позову про стягнення додаткових витрат пов`язаних з оплатою навчання за 2025-2026 навчальний рік слід відмовити. На підставі ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то суд приходить до переконання, що з відповідача підлягає стягненню на користь держави сума судового збору в розмірі 1 211,20 грн. На підставі зазначеного,

Outcome: partial