Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі по тексту - ТОВ "ФК"ЄАПБ") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами позики №720297 від 02.10.2021 року та №77725311 від 19.09.2021 року, кредитним договором №538985717 від 27.12.2021 року на загальну суму 51049.92 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 02.10.2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №720297, в межах якого надав відповідачу кредит в сумі 31250 грн, строк кредиту 730 днів з кінцевим терміном повернення коштів 02.10.2023 року включно. Відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені Кредитним договором. Кредитодавець свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі. 24.01.2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 2401-24, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб-боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 2401-24 від 24.01.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 42945.21 грн, з яких: 22426.61 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 20518.60 грн - сума заборгованості за відсотками. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання здійснила два платежі 10.05.2024 року та 29.05.2024 року в розмірі 2702.94 грн на погашення існуючої заборгованості, інших платежів для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора [PERSON] не здійснила. Окрім цього, 19.09.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №77725311. Вказаний договір було укладено у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 6000 грн строком на 18 днів, з датою повернення 07.10.2021. Відповідач зобов`язався одержати та повернути надані кошти, сплатити проценти за користування ними та виконати інші обов`язки передбачені договором. Позичальник свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників. Згідно п.9.1 Договору факторингу, зі змінами та доповненнями відповідно до додаткової угоди №7 від 13.06.2022 року, даний договір є дійсним протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна зі сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до закінчення строку дії договору, даний договір автоматично пролонгується на кожен наступний рік. Відповідно до реєстру боржників №11 від 27.10.2023 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14.07.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 9784.55 грн, з яких: 6000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3784.55 грн - сума заборгованості за відсотками. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання здійснила три платежі 22.04.2024, 11.05.2024 та 21.05.2024 року в розмірі 4507.34 грн на погашення існуючої заборгованості, інших платежів для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора [PERSON] не здійснила. Окрім цього, 27.12.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №538985717. Вказаний договір було укладено у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису згідно ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 4000 грн, з датою повернення 03.01.2022. Відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені Кредитним договором. Кредитодавець свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, у відповідності до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. 31.12.2020 року Додатковою угодою №26 до договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції. Відповідно до реєстру боржників №175 від 05.05.2022 року до Договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. 27.02.2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27/0225-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними в реєстрах прав вимоги. Згідно п.4.1 Договору факторингу, сторони погодили, що право вимоги переходить від клієнта до фактора на наступний календарний день після підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги по формі встановленій у додатку до цього договору. Відповідно до реєстру прав вимоги №2 від 27.02.2025 року до договору факторингу № 27/0225-01 від 27.02.2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 5530.44 грн, з яких: 3998.95 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1531.49 грн - сума заборгованості за відсотками. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила на погашення існуючої заборгованості жодних платежів ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Враховуючи наведене, просить стягнути з відповідача заборгованість за вказаним договорами та сплачений судовий збір. Відповідач в судове засідання не з`явилась, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалась. Заяви, клопотання учасників справи Представник позивача в судове засідання не прибув, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду за місцем реєстрації, в судове засідання не з`явилась, причини неявки в судове засідання не повідомила, поштове повідомлення було вручено особисто 06.12.2025 року. Процесуальні дії в справі Ухвалою суду від 20.11.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.01.2026 року. Враховуючи те, що представник позивача не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, однак не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подала, тому у відповідності до вимог ст.280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частинами 4, 5 ст.268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 08 січня 2026 року, є дата складення повного судового рішення 12 січня 2026 року. Фактичні обставини справи, встановлені судом Суд встановив, що 02.10.2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №720297, в межах якого надав відповідачу кредит в сумі 31250 грн, строк кредиту 730 днів з кінцевим терміном повернення коштів 02.10.2023 року включно. Відповідно до п.п. 4.2, 4.3 Договору про надання споживчого кредиту, кредитодавець зобов`язується надати споживачу кредит на умовах та в порядку визначеному Договором, а позичальник зобов`язується у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені та інші платежі передбачені договором. Суд погоджується з твердженням позивача, що підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з правилами надання коштів у позику, у тому числі на умовах ТОВ «Слон Кредит», які розміщені на веб-сайті товариства та приймаючи умови договору, відповідач підтвердив, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил. Згідно платіжного доручення №9871 від 02.10.2021 року, ТОВ «Слон Кредит» перерахував кошти на загальну суму 25000 грн згідно кредитного договору №720297 від 02.10.2021 року [PERSON] на рахунок [NUMBER] . 24.01.2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 2401-24, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб-боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до п. 1.2 договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 2401-24 від 24.01.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 42945.21 грн, з яких: 22426.61 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 20518.60 грн - сума заборгованості за відсотками. Таким чином, відповідно до розрахунку заборгованості від 02.10.2023 року [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №720297 від 02.10.2021 року з врахуванням часткової оплати заборгованості, в розмірі 40242.27 грн, з яких: 22426.61 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 17815.66 грн - сума заборгованості за відсотками. 19.09.2021 між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №77725311, згідно з яким [PERSON] надано позику в розмірі 6000 грн з денною процентною ставкою 1,99%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 2,70 %, в межах строку кредитування 18 днів, дата повернення позики 07.10.2021. Відповідно до п. 1 Договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату від суми позики. Згідно з п.3, п.4 Договору позикодавець надає позичальнику детальний перелік складових загальної вартості кредиту у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супровідних послуг кредитодавця, кредитного посередника ( за наявності) та третіх осіб за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача т ареальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит , що зазначена у додатку №1 до Договору, який є невід`ємною частиною. Проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок Позики. Відповідно до п.12 Договору цей договір укладено дистанційно в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Як вбачається з додатку №1 до договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 77725311 від 19.09.2021, сторони погодили таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальну річну процентну ставку за договором про споживчий кредит. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 14/06/21. Згідно з п.1.1. договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб-боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах Боржників, які формуються згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до п.1.2. договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається у момент підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор став кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. 28.07.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено додаткову угоду №2 до договору факторингу № 14/06/2021 від 14.06.2021, відповідно до якої сторони погодились внести зміни до п.1.3 договору, а саме: клієнт зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором позики фактору, повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію, передбачену чинним законодавством про фактора у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства. 13.06.2022 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали додаткову угоду №7 до договору факторингу № 14/06/2021 від 14.06.2021, відповідно до п.9.1 Договору, договір є дійсним протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна зі сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до закінчення строку дії договору, даний договір автоматично пролонгується на кожен наступний рік. Також, 27.10.2023 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали додаткову угоду №12 до договору факторингу № 14/06/2021 від 14.06.2021, з п. 2 якої вбачається, що в якості ціни продажу згідно реєстру боржників №11 від 27.10.2023 фактор сплачує клієнтові суму грошових коштів, яка становить 2,4 % від основної суми заборгованості (тіло кредиту). Положення даної додаткової угоди діють виключно щодо Реєстру Боржників № 11 від 27.10.2023, і не змінюють порядок оплати інших реєстрів . 27.10.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підписано Акт прийому передачі реєстру боржників №11 від 27.10.2023 до договору факторингу № 14/06/2021 від 14.06.2021, згідно якого клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр Боржників № 11 від 27.10.2023 кількістю 24674, після чого, з урахуванням п.1.2. Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №11 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» передало право вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] за договором позики №77725311 в розмірі 9784.55 грн., з яких: 6000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 3784.55 грн. сума заборгованості за відсотками. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором позики №77725311 за період з 27.10.2023 по 30.09.2025, заборгованість [PERSON] перед позивачем, станом на 30.09.2025 складає 9784.55 грн., з яких: 6000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 3784.55 грн. сума заборгованості за відсотками. 27.12.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №538985717, шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису згідно ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 4000 грн, дисконтна процентна ставка процентів річних складає 1.81% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, з датою повернення 03.01.2022. Відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені Кредитним договором. Згідно платіжних доручень від 27.12.2021 року, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахував кошти згідно кредитного договору №538985717 від 27.12.2021 року [PERSON] на картку № [NUMBER] . Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №538985717 від 27.12.2021 року, складеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», [PERSON] станом на 05.05.2022 року має заборгованість в сумі 5530.44 грн, з яких: 3998.95 заборгованість по основному боргу, 1531.49 грн заборгованість по процентам. 31.12.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №26 до Договому факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, у відповідності до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. 27.02.2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27/0225-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними в реєстрах прав вимоги. Згідно п.4.1 Договору факторингу, сторони погодили, що право вимоги переходить від клієнта до фактора на наступний календарний день після підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги по формі встановленій у додатку до цього договору. Відповідно до реєстру прав вимоги №2 від 27.02.2025 року до договору факторингу № 27/0225-01 від 27.02.2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 5530.44 грн, з яких: 3998.95 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1531.49 грн - сума заборгованості за відсотками. Мотиви та оцінка суду Як вбачається із позовної заяви, спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу невиконання зобов`язань [PERSON] за договорами позики, отже є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Так, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 вказаного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином свої обов`язки за договором про надання споживчого кредиту №720297 від 02.10.2021 року не виконувала, внаслідок чого допустила виникнення заборгованості, яка станом на дату звернення з позовом до суду складає з врахуванням часткової оплати заборгованості, в розмірі 40242.27 грн, з яких: 22426.61 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 17815.66 грн - сума заборгованості за відсотками. Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за Договором позики №77725311 від 19.09.2021 року, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц вказала на те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Принцип диспозитивності цивільного судочинства передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1ст. 13 ЦПК України). При цьому, згідно з ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч.2, 4 ст.83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Згідно з п.8 ч.1 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності). Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч.1 ст.95 ЦПК України), а також електронними доказами, якими є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі (ч. 1 ст. 100 ЦПК України). На підтвердження позовних вимог про стягнення заборгованості за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №77725311 від 19.09.2021, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , позивач надав: - копію договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №77725311 від 19.09.2021 та додатку № 1 до цього договору; - копію договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 (далі - договір факторингу № 14/06/21) (неповний текст); - копію додаткової угоди №2 від 28.07.2021 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 про внесення змін до п. 1.3 договору; - копію додаткової угоди №7 від 13.06.2022 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 про викладення п.9.1 договору; - копію додаткової угоди №12 від 27.10.2023 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 щодо реєстру боржників № 11 від 27.10.2023; - копію акту прийому-передачі реєстру боржників №11 від 27.10.2023 за договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021; - витяг з реєстру боржників № 11 від 27.10.2023 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021; - платіжну інструкцію №20397 від 31.10.2023 року про проведення оплати за відступлення права вимоги згідно Додаткової угоди №12 від 27.10.2023 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року; - розрахунок заборгованості за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №777725311 від 19.09.2021 за період з 27.10.2023 по 31.03.2025 здійснений та підписаний представником ТОВ «ФК «ЄАПБ» Грибановим Д. та затверджений печаткою ТОВ «ФК «ЄАПБ»; Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором (ч.2 ст.631 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України" Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі - Закон № 675-VIII), який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Як зазначено у статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ та підтвердження цілісності даних в електронній формі. В постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 червня 2019 року в справі № 2-6315/11 (провадження № 61-23326св18) зроблено висновок, що «невід`ємною складовою правильної правової кваліфікації судами спірних договірних відносин є визначення правової природи договору, який є основою їх виникнення. Виходячи зі змісту статті 640 ЦК України, залежно від моменту виникнення цивільних прав і обов`язків у сторін договору, законодавець розрізняє договори консенсуальні і реальні. Консенсуальний договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Щодо реальних договорів, для укладення яких, крім згоди сторін, вимагається передання майна або вчинення іншої дії, частина друга статті 640 ЦК України передбачає правило, за яким договір вважається укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Так, позивачем пред`явлено вимоги про стягнення заборгованості за договором позики. Договір позики за своєю правовою природою є реальним договором. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, з матеріалів справи вбачається і судом встановлено (за відсутності спростувань з боку відповідача), що [PERSON] дійсно підписала в електронній формі: договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №77725311 від 19.09.2021 з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», умовами якого передбачалося надання кредитних коштів у розмірі 6000 грн; строк позики/строк договору 18 днів; знижена процентна ставка/день 1,99%; процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,70 % річних; орієнтовна реальна річна ставка 996.87%; орієнтовна загальна вартість позики у грн 6752.22грн. Дата повернення позики 07.10.2021. Висуваючи вимогу про стягнення заборгованості за договором позики позивач (кредитор) зобов`язаний довести належними, допустимими, достовірними та, у своїй сукупності і взаємозв`язку, достатніми доказами наявність такої заборгованості, зокрема, факт надання та отримання грошових коштів, розмір заборгованості тощо. Верховний Суд у своїх постановах (зокрема, у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц, від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15-ц) неодноразово зазначав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Зокрема, належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором/договором позики можуть бути виписки за картковими рахунками (по кредитному договору). Згідно з правовою позицією, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження № 61-517св18), банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до п. 62 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Проте, з досліджених доказів вбачається, що до позовної заяви позивачем не додано жодного доказу, який би підтверджував факт перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача, як вказано у договорі позики. Тобто, позивач фактично не підтвердив належними та допустимими доказами факт виконання первісним кредитором зобов`язань щодо надання грошових коштів у розмірі визначеному у договорі позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №77725311 від 19.09.2021, а, відповідно, і не підтвердив факт виникнення у відповідача [PERSON] обов`язку повернути позику, сплатити проценти та інші платежі на умовах, визначених у цьому договорі. До позовної заяви доданий розрахунок заборгованості за спірним договором, здійснений представником позивача [PERSON] . При цьому, наданий позивачем розрахунок заборгованості, створений самим позивачем та не є первинними документами, які підтверджують факт отримання кредиту, користування ним, наявність та розмір заборгованості. Зокрема, розрахунок не містить даних про процентну ставку за якою нараховувались проценти, період та підстави їх нарахування, наявність чи відсутність нарахувань за понадстрокове користування кредитними коштами, тощо. Інформація зазначена в цьому розрахунку заборгованості і сам розрахунок заборгованості, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути належними та допустимими доказами наявності заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] . Таким чином, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достовірні докази факту існування та розміру заборгованості відповідача [PERSON] за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №77725311 від 19.09.2021 перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Також, позивач стверджує, що на підставі договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 він набув права вимоги до відповідача [PERSON] за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №77725311 від 19.09.2021 (реєстр боржників № 11). Однак, суд вважає недоведеним твердження позивача про те, що до нього перейшло право вимоги за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №77725311 від 19.09.2021 (реєстр боржників № 11). Зокрема, судом встановлено, що договір позики №77725311 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем у цій справі, укладений 19.09.2021, тобто після укладення 14.06.2021 договору факторингу між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», за умовами якого клієнт ТОВ ««1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передав фактору ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якими настав, та які зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Так, згідно з ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Однак, відповідно до частини першої статті 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 (провадження № 12-1гс21, пункт 38) навела такі ознаки, що притаманні договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Згідно зі статтею 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Отже, питання про те, чи могло перейти до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №77725311 від 19.09.2021, суд вирішує, виходячи зі змісту домовленостей між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в контексті того, чи передбачалася можливість передачі майбутніх прав вимоги. Згідно з п.1.1. договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Суд звертає увагу на те, що договір факторингу №14/06/21, не містить положень, які б свідчили про те, що клієнт відступив фактору Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників. Відтак, аналіз положень Договору факторингу дає підстави вважати, що вимога до боржника [PERSON] не могла входити у Витяг з Реєстру боржників до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, адже на момент укладення Договору факторингу, договір позики [PERSON] ще не укладався, а сам договір факторингу не передбачає передачу абстрактних вимог за кредитними договорам, які будуть укладені у майбутньому. Позивач долучив до позовної заяви копію Додаткової угоди №2 та Додаткової угоди №12 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, за умовами яких фактор отримав права вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі Боржників №11 від 27.10.2023. Проте, з вказаних додаткових угод, не вбачається зміна умов Договору факторингу щодо можливості відступлення прав грошової вимоги Клієнтом Факторові, яке настане у майбутньому. Враховуючи те, що за умовами договору факторингу, відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав, та договір факторингу (відступлення права вимоги) є похідним від кредитного договору, тому він не може бути укладений раніше кредитного договору, за яким переходить право вимоги. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження факту отримання [PERSON] грошових коштів на підставі та на умовах договору позики №77725311 від 19.09.2021, наявності та розміру заборгованості відповідача за цим договором, порядку та підстав нарахування процентів, періоду такого нарахування та процентної ставки, за якою такі нарахування здійснювалися тощо. Також, позивачем не надано належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження факту, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у встановленому законом порядку набуло статус нового кредитора за договором позики №77725311 від 19.09.2021 до відповідача, а відтак і право вимоги до нього. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що в частині позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики №77725311 від 19.09.2021 року необхідно відмовити повністю. Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 558985717 від 27.12.2021, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] суд зазначає наступне. Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вважає себе кредитором стосовно [PERSON] за кредитним договором № 558985717 від 27.12.2021, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , право грошової вимоги від якого перейшло спочатку до ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, і вже згодом на підставі договору факторингу №27/0225-01 від 27.02.2025 року до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 у справі № 905/306/17 зазначив, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем, всупереч зазначених вище вимог закону, не надано суду Реєстру Боржників, підписаного уповноваженими особами ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», яким би підтверджувалося набуття ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги за договором укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . З наведеного вбачається, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження переходу права грошової вимоги до відповідача від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до кредитора ТОВ «Таліон Плюс», відповідно не довів перехід права вимоги від кредитора ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», тобто не доведено перехід права вимоги на кожному етапі такої передачі, що є його процесуальним обов`язком. Крім того, позивачем не надано суду доказів на підтвердження здійснення оплати ТОВ «Таліон Плюс» за отримання права вимоги до [PERSON] . За встановлених обставин справи відсутні підстави вважати, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за договором факторингу № 27/0225-01 від 27.02.2025 набуло право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 558985717 від 27.12.2021, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , а тому у задоволенні даної позовної вимоги слід відмовити. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є частково обґрунтованим, а саме в частині стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №720297 від 02.10.2021 року, яка підлягає стягненню з [PERSON] в розмірі 40242.27 грн. Судові витрати Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено в розмірі 3028 грн. Враховуючи, що позов задоволено частково, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2386.95 грн

Outcome: partial