Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, у якому просить щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно починаючи з дня звернення до суду і джо закінчення донькою навчання 31 січня 2028 року, але не довше ніж до досягнення 23-річного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що вона з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі з 02 вересня 2006 року. Від сумісного шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося і вони розлучилися. Згідно рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08.11.2007 року з відповідача були стягнуті аліменти в розмірі частини від усіх видів заробіку на її користь на утримання доньки [PERSON] до досягнення нею повноліття. У подальшому рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області розмір аліментів, які стягувались з [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] було зменшено з частини до 1/6. [INFO] доньці виповнилося 18 років і стягнення аліментів на її утримання з відповідача припинено. Після досягення донькою повноліття, вона продовжила навчання у комунальному закладі «Ліцей №23» Кам`янської міської ради, у зв`язку з чим вона звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання донька, яка продовжує навчання. Рішенням Заводського районного суду міста Кам`янського від 02.09.2025 року з [PERSON] на її користь були стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON] на період її начання, тобто до [INFO] . Після закінчення навчання у КЗ «Ліцней № 23» донька [PERSON] продовжила своє навчання і з 01.09.2025 року є здобувачем освіти першого курсу денної форми навчання Відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж харчових технологій та підприємництва Дніпровського державного технічного університету». Навчається [PERSON] за кошти державного бюджету, стипендію не отримує. Термін навчання до 31.01.2028 року. Позивач матеріально утримує доньку, однак на її утриманні знаходиться ще двоє неповнолітніх дітей і її доходу не вистачає для забезпечення всіх потреб вже дорослої доньки, яку потрібно одягати, годувати та забезпечувати усім необхідним для навчання. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, що й стало причиною звернення до суду з даним позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.09.2025 р. цивільну справу № 208/12337/25 було розподілено судді Гречаній В.Г. Як вбачається з відповіді № 1792393 від 18.09.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру, [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адерсою: [ADDRESS] . Згідно із відповіддю № 1792402 від 18.09.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адерсою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 22 вересня 2025 року відкрито провадження по справі№ 208/12337/25 та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Третя особа [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи неодноразово повідомлявся шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку «Укрпошта» за зареєстрованим місцем проживання, що в розумінні ч. 8 ст. 128 ЦПК України, є належним повідомленням про розгляд справи, однак в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.280,281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] . Після розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, донька проживає з матір`ю. Відповідач по справі до досягненням дитиною повноліття сплачував аліменти на підставі рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08.11.2007 року. [INFO] доньці сторін виповнилося 18 років і стягнення аліментів припинилося, однак у зв`язку з тим, що вона продовжила навчання в Комунальному закладі «Ліцей № 23» Кам`янської міської ради, на підставі рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02.09.2025 року з відповідача були стягнуті аліменти на період її навчання до 30.05.2025 року. На даний час, відповідно до довідки № 189 від 02.09.2025 року, виданої в.о.директора Відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж харчових технологій та підприємництва» Дніпровського державного технічного університету [PERSON] , [INFO] навчається на першому курсі денної форми навчання Відокремленого струкутрного підрозділу «Фаховий коледж харчових технологій та підприємництва» Дніпровського державного технічного університету», за спеціальністю G13 Харчові технології, група ХТ-25-1/11 за кошти державного бюджету. Термін навчання з 01.09.2025 року по 31.01.2028 року. У відповідності до вимог ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із ч.1, ч. 2ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Розглянувши справу у межах заявлених вимог, оцінивши перевірені в ході розгляду справи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити повністю, виходячи з наступного. Як вже наголошувалось вище, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201 СК України). Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. При визначенні суми, яку потребує син відповідача на період навчання, суд враховує обставини, визначені вст. 182 СК України, а саме стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, те, що він є працездатним, розмір прожиткового мінімуму, який існує в державі для працездатних осіб на час винесення судом рішення. Також суд враховує розмір ймовірної вартості витрат на оплату переїзду до місця навчання та у зворотному напрямку; на засоби індивідуальної гігієни, на харчування, додаткову літературу, необхідну для навчання та на одяг. Між тим, визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача, суд враховує відомості про стан здоров`я та матеріальне становище повнолітньої дитини і платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, та бере до уваги, що обов`язок з утримання повнолітніх (дочки) сина є рівним для обох батьків, за умови наявності у них можливості надавати таке утримання, тому вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення 23 років. Такий розмір аліментів забезпечить потреби повнолітнього доньки сторін, відповідатиме об`єктивним можливостям відповідача та задовольнятиме правомірні очікування позивача на отримання аліментів. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Судом встановлено, що позивачу правничу допомогу у вказаній справі надавав адвокат Кущ Ольга Миколаївна, що підтверджується договором № 39 від 15.09.2025 року про надання правової допомоги. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 17.09.2025 року між позивачем, як замовником, та адвокатом Кущ Ольгою Миколаївною, як виконавцем, було підписано Акт виконаних та підготовлених до виконання послуг на суму 2800,00 грн. Отже, суд вважає встановленим, що позивач дійсно отримав правову допомогу від адвоката Кущ Ольги Миколаївни, а тому не викликає сумнівів, що позивачем понесені витрати на правничу допомогу у справі. З урахуванням даної справи, обсягу виконаної адвокатом роботи, яка полягала у складанні позовної заяви, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що зазначена позивачем вартість та обсяг виконаної адвокатом роботи у розмірі 2800,00 грн. є об`єктивною та розумною, та відповідає змісту та обсягу виконаної адвокатом роботи. Враховуючи викладене, з урахуванням справи, виконаної адвокатом роботи,

Outcome: approved