Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

31 липня 2025 року через систему «Електронний суд», ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" в особі директора Ткаченко Марії Миколаївни звернулося до Чернігівського районного суду Чернігівської області із вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" заборгованість за Договорами позики № 3149723 від 20.09.2021, № 3174654 від 15.09.2021 у розмірі 24854,20 грн, понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 13000,00 грн. Позов обґрунтовується тим, що 20.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3149723. 15.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3174654. 28.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 28-12/2021-72, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників, у тому числі за договором № 3149723 від 20.09.2021. 10.01.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» було укладено Договір факторингу № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права грошової вимоги до Боржників, у тому числі за договором №3149723 від 20.09.2021. 29.12.2021 року між ТОВ «Маніфою» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 29/12-2021, відповідно до якого ТОВ «Маніфою» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників, у тому числі за договором № 3174654 від 15.09.2021 10.03.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» було укладено Договір факторингу № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права грошової вимоги до Боржників, у тому числі за договором № 3174654 від 15.09.2021 . За час дії кредитних договорів відповідач не виконував договірних умов і має заборгованість за кредитним договором № 319723 від 20.09.2021 року в сумі 21480,00 грн., з яких 2850,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 18630,00 грн сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 3174654 від 15.09.2021 року в сумі 3374,20 грн, з яких 1000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 2374,20 грн. сума заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги. А тому позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договорами кредиту в сумі 2485454,20 грн., сплачений по цьому позову судовий збір в сумі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 13000,00 грн. Чернігівський районний суд Чернігівської області своєю ухвалою від 04 серпня 2025 року відкрив спрощене позовне провадження та призначив справу до розгляду без виклику сторін. За змістом ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Ухвала про відкриття провадження надсилалася за адресою місця реєстрації відповідача. Відзив на позов не було подано. В прохальній частині позову міститься клопотання представника про розгляд справи за відсутності представника, проти ухвалення заочного рішення сторона позивача не заперечує. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-287 ЦПК України. Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані докази, суд приходить до наступного висновку 20.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 314923. Згідно п. 1.2 та 1.3. Договору кредит в сумі 3000 грн надається строком на 15 днів з 20.09.2021 (строк кредитування). Відповідно до п.1.4. Договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 05.10.2021. Відповідно до п.1.5.2. Договору проценти за користування кредитом:900.00 грн., які нараховуються за ставкою 2 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Комісія в розмірі 870 грн нараховується одноразово. Додатком 1 до вказаного договору є графік платежів за договором про споживчий кредит №3149723 від 20.09.2021, додатком 2 до вказаного договору є паспорт споживчого кредиту №3149723 (а.с.21-26). В матеріалах справи містяться Правила надання фінансових кредитів ТОВ «Мілоан» , в редакції чинній на час укладення Договору позики №3149723 від 20.09.2021, які є невід`ємною частиною договору. ( а.с 28-32) Згідно з копією довідки про ідентифікацію ТОВ «Мілоан» підтверджено, що клієнт [PERSON] з якою укладений договір №3149723 від 20.09.2021 ідентифікована товариством, номер телефону на який було відправлено ідентифікатор L40677 380635653542 ( а.с 39) Договір №3149723 від 20.09.2021 підписано одноразовим ідентифікатором L40677 ( а.с 112) Згідно з копією квитанції від 20.09.2021 на картковий рахунок [PERSON] ТОВ «Мілоан» перераховано 3000 грн. , платіж № 1768708602 (а.с.39 зворот.) З відповіді АТ КБ «Приват Банк» від 11.09.2025 року слідує, що на імя [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] на яку 20.09.2021 року зараховано 3000 грн ( а.с.128) З відомості про щоденні нарахування в межах кредитного договору №3149723 слідує, що 05.10.2021 року відповідачко було спачено 150 грн, які пішли в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту, 354 грн сплату процентів по кредиту та внесено 150 грн як сплату комісії за пролонгацію договору. Станом на 11.12.2021 року заборгованість за кредитним договором№3149723 складає 13215 грн, яка складається з 2850 грн - заборгованість за тілом кредиту та 10365 грн заборгованість по відсотках ( а.с 40-41) 15.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3174654. Пунктом 2.3. Договору позики встановлені параметри позики: тип позики: короткострокова; мета отримання позики: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; сума позики: 1 000,00 грн. строк позики: до 30.09..2021 (15 днів). Згідно п.2.4.2. Договору позики середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований: 0.01000 від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Відповідно до п2.4.3. договору позики середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1.99000% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Згідно п.2.4.4. Договору позики базова процентна ставка за позикою, фіксована: 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою. Відповідно до п.2.5. договору позики розмір процентів на прострочену позику, фіксований: 1.01 % від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування позикою. Додатком 1 до вказаного договору є розрахунок за Договором позики та графік платежів за Договором позики № 3174654 від 15.09.2021. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором h32073 ( а.с 8-13) Відповідачка електронним підписом одноразовим ідентифікатором d57165 також підписала Паспорт позики з умовами кредитування, які є ідентичними Договору позики(а.с.14-15). В матеріалах справи містяться Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Маніфою» , в редакції чинній на час укладення Договору позики № 3174654 від 15.09.2021, які є невідємною частиною договору. ( а.с 16 зворот-20) Згідно з копією довідки сервісу онлайн платежів iPay.ua №2782_241029140137 від 29.04.2024 на картковий рахунок [NUMBER] ТОВ «Маніфою» 15.09.2021 перераховано 1 000 грн. (а.с.33). З відповіді АТ КБ «Приват Банк» від 11.09.2025 року слідує, що на імя [PERSON] в банку емітовано карту №5168745604095734 на яку 15.09.2021 року зараховано 1000 грн ( а.с 128-130) 28.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 28-12/2021-72, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників, у тому числі за договором №3149723 від 20.09.2021 ( а. 51-56) Відповідно до Витягу з Реєстру Боржників до договору факторингу№ 28-12/2021-72 право вимоги за кредитним договором №3149723 від 20.09.2021 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на загальну суму заборгованості 13215 грн , з яких 2850 грн сума заборгованості за тілом кредиту та 10365 грн заборгованість за відсотками ( а.с 58) 10.01.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» було укладено Договір факторингу № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права грошової вимоги до Боржників, у тому числі за договором №3149723 від 20.09.2021 на загальну суму заборгованості 21480 грн, з яких 2850 грн сума заборгованості за кредитом та 18630 грн заборгованість за нарахованими відсотками ( а.с 59-62, 63-65, 68-69, 82) 29.12.2021 року між ТОВ «Маніфою» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 29-12-2021, відповідно до якого ТОВ «Маніфою» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників, у тому числі за договором № 3174654 від 15.09.2021( а.с 46-48, 49-50) Відповідно до Витягу з Реєстру Боржників до договору факторингу № 29-12-2021,право вимоги за кредитним договором №3174654 від 15.09.2021 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на загальну суму заборгованості 2798,5 грн , з яких 1000 грн сума заборгованості за тілом кредиту та 1293,5 грн заборгованість за користування позикою та 505 грн -заборгованість за відсотками за прострочену позику ( а.с 57) 10.03.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» було укладено Договір факторингу № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права грошової вимоги до Боржників, у тому числі за договором №3174654 від 15.09.2021 (а.с 70-72 зворот.73-75, 77-78,81) Відповідно до розрахунку заборгованості позивача за кредитним договором №3174654 від 15.09.2021 сума заборгованості складає 2374 грн за відсотками та 1000 грн за тілом кредиту ( а.с 44) та сума заборгованості за кредитним договором №3149723 від 20.09.2021 становить 21480 грн , з яких 2850 грн сума заборгованості за тілом кредиту та 18630 грн заборгованість за відсотками ( а.с 45) За час дії кредитних договорів відповідачка не виконувала належним чином договірних умов і має заборгованість за кредитним договорами Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК Українипередбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.12ст.11Закону України«Про електроннукомерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч.2ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що кредитні договори № 3149723 від 20.09.2021, № 3174654 від 15.09.2021 було укладено в електронній формі, факт перерахування коштів на них на рахунок відповідачки підтверджується первинними документами. Під час судового розгляду знайшло підтвердження переходу права вимоги до позивача від первісних кредиторів. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. При укладенні будь-якого договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини 4 статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа № 910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). У постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі за № 910/9072/17 зроблено висновок про те, що за приписами ст. 509, 598, 599, 631 ЦК України закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно із ст. 599 ЦК України такою підставою є виконання, проведене належним чином. Тобто, кредитний договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, тому кінцева дата строку кредиту - є лише датою повернення кредиту, а не датою закінчення строку дії кредитного договору. Аналогічний висновок наведений також у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2024 року по справі № 911/94/23. Зобов`язання має виконуватися належним чином, у тому числі відповідно до умов договору та вимог закону. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Щодо кредитного договору № 3149723 від 20.09.2021 Зібрані докази вказують на те, що ТОВ «Мілоан» і [PERSON] уклали в електронній формі кредитний договір, у якому досягли згоди з усіх істотних умов, а саме щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо. На виконання умов кредитного договору ТОВ «Мілоан» перерахувало грошові кошти (3000 грн) на картковий рахунок відповідачки, яка в повному обсязі не повернула кредит і не сплатила проценти в установлені кредитним договором строк і розмірі. Умови кредитного договору (пункти 1.5, 1.5.2, 1.6, 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3, 2.3.1.2) визначають розмір, підстави нарахування та порядок сплати відповідачкою процентів за користування кредитними коштами. Так, ТОВ «Мілоан» надало відповідачці кредит 20 вересня 2021 року. З 20 вересня 2021 року до 05 жовтня 2021 року тривав пільговий строк кредитування, під час якого ТОВ «Мілоан» нараховувало відповідачці проценти за стандартною ставкою 2 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Оскільки до 05 жовтня 2021 року відповідачка не повернула кредит в повному обсязі , однак внесла частково суму на погашення кредиту і продовжила користування кредитними коштами, на умовах п. 1.5 кредитного договору до 12.10.2021 року. Після вказаної дати відповідно до пункту 2.3.1.2 кредитного договору строк кредитування був продовжений (пролонгований) на стандартних (базових) умовах. При цьому, відповідачці нараховуватися проценти за стандартною (базовою) процентною ставкою у розмірі 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відтак строк кредитування за кредитним договором № 43149723 від 20.09.2021 тривав з 20 вересня 2021 року до 11 листопада 2021 року, внаслідок чого ТОВ «Мілоан» правомірно нарахувало відповідачці заборгованість за відсотками. Право позикодавця нараховувати проценти впродовж 60-ти днів після закінчення строку кредитного договору встановлене сторонами у пункті 232.1.2 та 4.2 кредитного договору № 43149723 від 20.09.2021 Таким чином, вищезазначений кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; боржниця на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо його умов. Кредитний договір містить повну інформацію щодо умов кредитування, а саме щодо суми та періоду надання кредиту (пункт 1.2., 1.3.) і розміру процентної ставки (пункт 1.5.2., 1.5.3), порядку надання і погашення кредиту, відповідальності за порушення умов договору. Враховуючи зміст кредитного договору слід дійти висновку, що [PERSON] з моменту підписання цього договору була обізнана щодо оплатності наданого кредиту, а також щодо свого обов`язку вносити плату за користування кредитом, розміру процентів, порядку їх сплати та відповідальності за прострочення погашення кредиту, та мала можливість розуміти наслідки невиконання нею взятих на себе зобов`язань протягом погодженого сторонами строку користування у вигляді сплати процентів за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6. Договору (5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом та з урахуванням особливостей нарахування процентів, визначених п. 2.2.3. цього Договору). Щодо договору позики № 3174654 від 15.09.2021 Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] уклала із ТОВ «Маніфою» електронний договір шляхом обміну електронними повідомленнями, та підписала такий у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», а тому вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. ТОВ «Маніфою» 15 вересня 2021 року перераховано відповідачці на картковий рахунок суму позики у розмірі 1000 грн. Відповідно до умов укладеного між ТОВ «Маніфою» та відповідачкою , договору позики№ 3174654 від 15.09.2021, строк на який надався кредит становив 15 днів, тобто на період з 15 вересня 2021 року до 30 вересня 2021 року. Пунктом 3.7 договору позики визначено, що зобов`язання позичальника за договором вважаються виконаними в повному обсязі в момент зарахування відповідної суми коштів на поточний рахунок позикодавця. Згідно з п. 8.8 Договору позики сплив строку дії договору не звільняє сторін від виконання зобов`язань. З урахуванням наведеного, можливість стягнення процентів (плати за користування кредитом) після закінчення строку кредитування передбачено договором позики, укладеним між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] . За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підлягають задоволенню. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Як передбачено статтею 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. До позовної заяви долучено Договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01 липня 2024 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», заявку на надання юридичної допомоги №160 від 02.06.2025 до Договору про надання правничої допомоги 01-07/2024 від 01 липня 2024 року, витяг з Акту №11 про надання юридичної допомоги від 30.06.2025, встановлено факт погодження сторонами та надання позивачу послуг правової допомоги на загальну суму 13000 грн. Крім того, враховуючи висновки щодо застосування відповідних норм права, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, враховуючи, що справа є незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та установлена судова практика, існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ, а обсяг досліджених доказів є невеликим, суд приходить до висновку про зменшення суми стягнення з відповідача на користь позивача до 6000 гривень витрат на професійну правничу допомогу в суді, що відповідає критерію об`єктивності та буде співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі Окрім цього згідно з вимогамист. 141 ЦПК Україниз відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved