Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі- відповідач) про стягнення невиплачених при звільненні одноразової матеріальної допомоги, матеріальної допомоги на оздоровлення за 2022-2025 роки та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, в якому вказує, що вона працювала на посаді чергового стрілочного поста 3 розряду у виробничому підрозділі моторвагонне депо Фастів-1 філії «Приміська пасажирська компанія», який є одним з підрозділів Акціонерного товариства «Українська залізниця», звідки 18 червня 2025 року звільнилась за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком на підставі статті 38 КЗпП України, що підтверджується наказом від 13 червня 2025 року № 372/ос. Стаття 116 КЗпП України зазначає, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. Роботодавцем не було дотримано вимоги статті 116 КЗпП України, так як з позивачем не проведено остаточного розрахунку в день її звільнення 18.06.2025 року, як того вимагає чинне в Україні трудове законодавство, зокрема позивачу не були виплачені належні та гарантовані до виплати кошти відповідно до норм діючого у Фастівському моторвагонному депо філії «Приміська пасажирська компанія» колективного догово,ру, зокрема: одноразова матеріальна допомога в розмірі п`яти середньомісячних заробітків, матеріальна допомога на оздоровлення за 2022-2025 роки. Оскільки з позивачем не було проведено остаточного розрахунку в день її звільнення, як того вимагає стаття 116 КЗпП України, невиплачені кошти підлягають стягненню на її користь у судовому порядку. Між адміністрацією Фастівського моторвагонного депо філії «Приміська пасажирська компанія» та профспілковим комітетом укладено Колективний договір, який діє по теперішній час. В колективному договорі закріплено соціальні гарантії та пільги як для працюючих працівників, так і тих, хто звільняється з роботи у зв`язку з виходом на пенсію, що передбачено статтею 118 КЗпП України. В пункті 3.11 Колективного договору Фастівського моторвагонного депо встановлено, що адміністрація підрозділу зобов`язується при звільненні працівників вперше з роботи у зв`язку з виходом на пенсію, виплачувати одноразову матеріальну допомогу в розмірі п`яти середньомісячних. Станом на день звільнення позивача з роботи, її середньомісячний заробіток становив 10720,97 гривень, відповідно в день звільнення роботодавець мав виплатити позивачу одноразову матеріальну допомогу в розмірі 53604,85 гривень, проте роботодавець не виплатив належні позивачу кошти, виплата яких гарантована колективним договором, відповідно своїми діями роботодавець порушив вимоги статті 116 КЗпП України. Інформація про зобов`язання роботодавця виплатити позивачу одноразову та додаткову матеріальні допомоги відповідно до п. 3.11 Колективного договору відображена у наказі про звільнення позивача (з приміткою після окремого рішення керівництва АТ «Укрзалізниця»), проте рішення керівництва підрозділу або ж АТ «Укрзалізниця» жодним чином не впливає на обов`язок роботодавця виконати вимоги статті 116 КЗпП України та провести з нею остаточний розрахунок в день її звільнення та виплатити при цьому всі належні їй кошти саме в день її звільнення. В пункті 3.19 Колективного договору передбачено обов`язок адміністрації з виплати працівникам підрозділу матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Працюючи в Фастівському моторвагонному депо у 2022 році у відповідності до п. 3.19 Колективного договору, позивач писала заяву про виплату їй матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі визначеному колективним договором, яка була адресована керівництву підрозділу. Оскільки прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2022 році становив 2481,00 гривень, сума матеріальної допомоги на оздоровлення, яку роботодавець мав виплатити позивачу становить 14886,00 гривень. Також, працюючи у Фастівському моторвагонному депо у 2023 році у відповідності до п. 3.19 Колективного договору, позивач писала заяву про виплату їй матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі визначеному колективним договором, яка була адресована керівництву підрозділів. Оскільки прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2023 році становив 2684,00 гривень, сума матеріальної допомоги на оздоровлення, яку роботодавець мав виплатити позивачу становить 16104,00 гривень. Однак роботодавець в особі Фастівського моторвагонного депо АТ «Укрзалізниця» по сьогоднішній день належну позивачу матеріальну допомогу на оздоровлення в сумі 16104,00 гривень не виплатив. У 2024 році та 2025 році позивач також не отримала виплату матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 18168,00 гривень за 2024 рік та 18168,00 гривень за 2025 рік, так як прожитковий мінімум у 2024 році та 2025 році становив 3028,00 гривень. Таким чином, загальна сума матеріальної допомоги на оздоровлення, що не була виплачена в день її звільнення відповідно до п. 3.19 Колективного договору за 2022, 2023, 2024 та 2025 роки становить 67326,00 гривень й така матеріальна допомога підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Однак роботодавець в особі Фастівського моторвагонного депо АТ «Укрзалізниця» по сьогоднішній день належну позивачу матеріальну допомогу на оздоровлення за 2022-2025 роки не виплатив, й тим самим не виконав зобов`язання за Колективним договором, заборгувавши належні позивачу кошти, чим грубо порушив її трудові права з оплати праці, що гарантоване колективним договором та статтею 18 КЗпП України, знехтувавши трудовими правами позивача протягом тривалого проміжку часу, чим порушивши вимоги статті 116 КЗпП України. У зв`язку з тим, що відповідач не провів з позивачем остаточний розрахунок при звільненні саме в день її звільнення, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, який на момент звернення до суду становить 26633,34 гривні, а саме: 359,91 гривень (середньоденна заробітна плата позивача) х 74 календарних дні. Кошти, які не були виплачені позивачу роботодавцем при звільненні входять до структури оплати праці (заробітної плати) згідно із діючим законодавством України. На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь одноразову матеріальну допомогу в розмірі п`яти середньомісячних заробітків в сумі 53604 гривні 85 копійок, матеріальну допомогу на оздоровлення за 2022, 2023, 2024, 2025 роки в розмірі 67326 гривень 00 копійок, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, який станом на день подання цього позову становить 26633 гривні 34 копійок, але задовольнити станом на день ухвалення рішення та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покласти на відповідача. Позивача та її представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував щодо їх задоволення, також надав відзив на позовну заяву в якому просить у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі. /а.с. 61-67/ Суд, вислухавши позивача та її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до наступного висновку. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до заяви [PERSON] до начальника виробничого структурного підрозділу моторвагонного депо Фастівської філії «Приміська пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» від 18 червня 2025 року, вона просить надати їй роз`яснення в невиплаті їй матеріальної допомоги на оздоровлення згідно п.п. 3.19 Колективного договору за 2022, 2023, 2024, 2025 роки та одноразової матеріальної допомоги при звільнені вперше з роботи в зв`язку з виходом на пенсію згідно п. 3.11 Колективного договору. /а.с. 11/ Відповідно до повідомлення про нараховані та виплачені суми працівнику при звільненні, виданого виробничим підрозділом «Моторвагонне депо Фастів-1» філії «Приміська пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» 18 червня 2025 року, [PERSON] у зв`язку зі звільненням 18 червня 2025 року було нараховано та виплачено 5619,05 гривень. /а.с. 12/ Як вбачається з розрахунку оплати середньої зарплати, виданого філією «Приміська пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця», середня зарплата [PERSON] становить 10720,97 гривень, нараховано вихідної допомоги в розмірі 53604,85 гривень. /а.с. 13/ Згідно до довідки про середню заробітну плату (дохід), виданої філією «Приміська пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця», середньоденна заробітна плата (дохід) [PERSON] становить 359 гривень 91 копійка. /а.с. 14/ Відповідно до Наказу (розпорядження) № 372/ос від 13 червня 2025 року про припинення трудового договору (контракту), виданого виробничим структурним підрозділом моторвагонного депо Фастів-1 філії «Приміська пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця», вирішено звільнити 18 червня 2025 року [PERSON] за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком, компенсувати за невикористані 31 день відпустки. Виплатити 5 середньомісячних заробітків (посадових окладів), передбачені частиною 1 п. 3.11 Колективного договору; 6 прожиткових мінімумів, передбачені п. 3.19 Колективного договору за 2022 рік, 2023 рік, 2024 рік. /а.с. 15/ Як вбачається з Колективного договору між адміністрацією і Профспілковим комітетом первинної профспілкової організації моторвагонного депо Фастів-1 на 2001-2005 роки, пролонгований на 2006-2022 роки, а саме: п.п. 3.11 вказує, що адміністрація гарантує що при звільненні працівників вперше з роботи у зв`язку з виходом на пенсію, виплачувати одноразову матеріальну допомогу в розмірі п`яти середньомісячних заробітків, а працівникам, які були прийняті на роботу після прийняття даної норми колдоговору (з 15 травня 2007 року) цю допомогу надавати в залежності від стажу роботи на залізничному транспорті: - до 5 років 1 середньомісячний заробіток; - від 5 до 10 років 2 середньомісячні заробітки; - від 10 до 15 років- 3 середньомісячні заробітки; - більше 15 років 5 середньомісячних заробітків. У разі звільнення працівників за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію (за віком на пільгових умовах, за вислугу років) протягом двох місяців після настання цього права, виплачувати їм додаткову матеріальну допомогу за сумлінну працю на залізничному транспорті в таких розмірах при стажі роботи в галузі: для чоловіків: з 20 до 25 та для жінок з 15 до 20 - 1 середньомісячний заробіток; для чоловіків з 25 до 30 та для жінок з 20 до 25 2 середньомісячні заробітки; для чоловіків з 30 до 35 та для жінок з 25 до 30 3 середньомісячні заробітки; для чоловіків з 35 до 40 та для жінок з 30 до 35 4 середньомісячні заробітки; для чоловіків понад 40 та для жінок понад 35 5 середньомісячних заробітків. Працівникам, нагородженим за час роботи на залізничному транспорті знаком «Почесному залізничнику», «Залізнична слава», трьох ступенів, яким присвоєно почесні звання «Заслужений працівник транспорту України» та інші почесні державні звання, а також тим , які нагороджені ордерами, розмір додаткової допомоги підвищується на 50 відсотків та інше. Крім того, п. 3.19 даного договору визначає, що надавати працівникам філії, які безпосередньо працювали у підрозділах АТ «Укрзалізниця» не менше 6 місяців та подали письмову заяву, надавати один раз на рік у календарному році матеріальну допомогу на оздоровлення, як правило, разом із настанням щорічної відпустки, у розмірі шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених Законом на перше січня звітного року. Працівникам, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, один раз на рік матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі трьох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених Законом на перше січня звітного року. матеріальну допомогу на оздоровлення надавати згідно з Порядком надання щорічної матеріальної допомоги на оздоровлення працівникам регіональної філії «Південно-Західна залізниця АТ «Укрзалізниця», який є додатком до цього колективного договору. (Ця норма вступає в дію з 01.01.2022 року)./а.с. 16-25/ Відповідно до Витягу з протоколу № Ц-54/90 Ком.т. засідання правління АТ «Укрзалізниця» від 24.10.2022 року, виданого АТ «Українська залізниця», ухвалено здійснити нарахування та виплату працівникам АТ «Укрзалізниця», які звільнились/будуть звільнені у період з лютого до грудня 2022 року, одноразової матеріальної допомоги залежно від стажу роботи в галузі при звільненні працівників вперше з роботи у зв`язку з виходом на пенсію та додаткової матеріальної допомоги за сумлінну працю на залізничному транспорті відповідно до п. 3.2.21 Галузевої угоди, виплати яких були призупинені відповідно до підпункту 1.1.4 пункту 1.1 рішення правління від 14.03.2022 (протокол № Ц-54/31 Ком.т.). Нарахування та виплату матеріальної допомоги, зазначеної у пункті 13.1 цього рішення, проводити в хронологічній послідовності відповідно до її виникнення, починаючи з листопада 2022 року, згідно з графіком погашення, який буде затверджено та доведено додатково директором з управління персоналом та соціальної політики або особою, яка виконує обов`язки директора з управління персоналом та соціальної політики. Відповідальність за виконання цього рішення покласти на керівників регіональних філій, філій, структурних (виробничих) підрозділів, Управління соціальної політики, Департамент бухгалтерського, податкового обліку, звітності та методології. /а.с. 75/ Згідно до Витягу з протоколу № Ц-82/63 Ком.т. засідання правління АТ «Укрзалізниця» від 14.10.2024 року, виданого АТ «Українська залізниця», ухвалено виплату одноразової матеріальної допомоги залежно від стажу роботи в галузі при звільненні працівників вперше з роботи у зв`язку з виходом на пенсію (включаючи додаткову матеріальну допомогу за сумлінну працю на залізничному транспорті), яку було призупинено згідно з підпунктом 1.1.4 пункту 1.1 рішення правління від 14.03.2022 (протокол № Ц-54/31 Ком.т.), відновлювати поетапно відповідно до пункту 3.2.21 Галузевої угоди працівникам АТ «Укрзалізниця», які звільнились/будуть звільнені у період з січня до грудня 2024 в порядку черговості згідно з п. 2 цього рішення та з урахуванням пункту 3 цього рішення. Нарахування та виплату матеріальної допомоги, зазначеної у п. 1 цього рішення, проводити в хронологічній послідовності відповідно до дати звільнення працівника вперше з роботи у зв`язку з виходом на пенсію, починаючи з листопада 2024 року згідно з графіком погашення, який буде затверджено та доведено додатково директором з управління персоналом та соціальної політики або особою, яка виконує обов`язки директора з управління персоналом та соціальної політики. Виплату матеріальної допомоги, зазначеної в п. 1 цього рішення, здійснювати в рамках погоджених показників виплат оперативного плану та ролінгу руху грошових коштів згідно з Порядком формування та виконання консолідованого оперативного плану руху грошових коштів АТ «Укрзалізниця», затвердженим рішенням правління від 10.09.2020 року (протокол № Ц-45/75 Ком.т.), зі змінами. Відповідальність за виконання цього рішення покласти на керівників регіональних філій, філій, структурних (виробничих) підрозділів, Департамент соціальної політики, Департамент бухгалтерського, податкового обліку, звітності та методології. /а.с. 76/ Як вбачається з Витягу з протоколу № Ц-85/44 Ком.т. засідання правління АТ «Укрзалізниця» від 17.07.2023 року, виданого АТ «Українська залізниця», ухвалено здійснити нарахування та виплату працівникам АТ «Укрзалізниця», які звільнились/будуть звільнені у період з січня до грудня 2023 року (включно), одноразової матеріальної допомоги залежно від стажу роботи в галузі при звільненні працівників вперше з роботи у зв`язку з виходом на пенсію та додаткової матеріальної допомоги за сумлінну працю на залізничному транспорті відповідно до п. 3.2.21 Галузевої угоди, виплати яких були призупинені відповідно до підпункту 1.1.4 пункту 1.1 рішення правління від 14.03.2022 (протокол № Ц-54/31 Ком.т.). Нарахування та виплату матеріальної допомоги, зазначеної у пункті 26.1 цього рішення, проводити в хронологічній послідовності відповідно до її виникнення, починаючи з жовтня 2023 року згідно з графіком погашення, який буде затверджено та доведено додатково директором з управління персоналом та соціальної політики або особою, яка виконує обов`язки директора з управління персоналом та соціальної політики. Виплату матеріальної допомоги, зазначеної в п. 26.1 цього рішення, здійснювати в рамках погоджених показників виплат оперативного плану та ролінгу руху грошових коштів згідно з Порядком формування та виконання консолідованого оперативного плану руху грошових коштів АТ «Укрзалізниця», затвердженим рішенням правління від 10.09.2020 (протокол № Ц-45/75 Ком.т.), зі змінами. Відповідальність за виконання цього рішення покласти на керівників регіональних філій, філій, структурних (виробничих) підрозділів, Департамент бухгалтерського, податкового обліку, звітності та методології. /а.с. 77/ Відповідно до повідомлення № Ц/3-91/1459/УПроф/30-22 від 06 вересня 2022 року, виданого АТ «Українська залізниця», рішенням правління АТ «Укрзалізниця» від 14.03.2022 (протокол № Ц-54/31 Ком.т.) на період дії правового режиму воєнного стану в Україні призупинено виплати, передбачені Галузевою угодою, колективними договорами, зокрема одноразової матеріальної допомоги залежно від стажу роботи в галузі при звільненні працівників вперше з роботи у зв`язку з виходом на пенсію, а також додаткової матеріальної допомоги за сумлінну працю на залізничному транспорті. Повідомляють, що після припинення або скасування режиму воєнного стану, а також у разі покращення фінансового стану АТ «Укрзалізниця», що дасть змогу змінити зазначене рішення правління до припинення або скасування режиму воєнного стану, працівники, звільнені вперше з роботи у зв`язку з виходом на пенсію, отримають суму одноразової та додаткової матеріальної допомоги, що їм належить. За працівниками, які після 14.03.2022 року не подали заяву на звільнення за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію (за віком, за віком на пільгових умовах, за вислугу років) протягом двох місяців (або іншого терміну, встановленого колективним договором) після настання цього права, право на отримання додаткової матеріальної допомоги зберігається протягом терміну, встановленого колективним договором, починаючи з дати припинення або скасування режиму воєнного стану, або у разі зміни зазначеного рішення правління до припинення або скасування режиму воєнного стану. /а.с. 78/ Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на свою користь одноразову матеріальну допомогу при звільненні, матеріальну допомогу на оздоровлення за 2022, 2023, 2024 та 2025 роки та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, так як після її звільнення за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком вказані виплати не були їй виплачені роботодавцем. Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно до частини першої статті 94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Аналогічне визначення заробітної плати міститься й у статті 1 Закону України «Про оплату праці». Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Таким чином, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність. Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя. Частиною 2 статті 97 КЗпП України передбачено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан. Згідно з пунктом 3 цього Указу у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України. 15 березня 2022 року прийнято Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (№ 2136-ІХ), яким визначені особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану». У частинах першій та другій Закону № 2136-ІХ встановлено, що на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43, 44 Конституції України. У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом. Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Колективний договір укладається на основі законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин, і узгодження інтересів працівників та роботодавців (ст.10 КЗпП України). Умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов`язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали (ч.1 ст.5 Закону України «Про колективні договори і угоди»). Положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємств незалежно від того, чи є вони членами профспілки, і є обов`язковими як для роботодавця, так і для працівників підприємства. Положення генеральної, галузевої (міжгалузевої), територіальної угод діють безпосередньо і є обов`язковими для всіх суб`єктів, що перебувають у сфері дії сторін, які підписали угоду (ч.1 ст.9 Закону України «Про колективні договори і угоди»). За приписами ст.13 КЗпП України, ст.7 Закону України «Про колективні договори і угоди» зміст колективного договору визначається сторонами. У колективному договорі встановлюються взаємні обов`язки роботодавця та працівника, зокрема, щодо форм, системи, розмірів заробітної плати, інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.) Колективним договором встановлюються додаткові, порівняно з чинним законодавством і угодами, гарантії. Положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства, установи, організації, фізичної особи, яка використовує найману працю, незалежно від того, чи є вони членами професійної спілки, і є обов`язковими як для власника або уповноваженого ним органу, фізичної особи, яка використовує найману працю, так і для працівників (ст.18 КЗпП України). Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» передбачено, що на період дії правового режиму воєнного стану можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану. Згідно з ч.1 ст.11 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» на період воєнного стану дія окремих положень колективного договору може бути зупинена за ініціативою роботодавця. Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» визначено, що цей Закон діє з початку воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», та втрачає чинність з дня припинення або скасування воєнного стану. Під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (п.2 Прикінцевих положень КЗпП України). Таким чином, положення Закону України «Про правовий режим воєнного стану», які регулюють деякі аспекти трудових відносин інакше, ніж КЗпП України, мають пріоритетне застосування на період дії воєнного стану. При цьому, системний аналіз діючого законодавства свідчить про те, що дія Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», якою роботодавцю надається право в односторонньому порядку зупиняти окремі положення колективного договору, поширюється на правовідносини, що виникли з 24.02.2022 року. Відповідно до ст.18 КЗпП України та ст. 9 Закону України «Про колективні договори і угоди» положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємств незалежно від того, чи є вони членами профспілки, і є обов`язковими як для роботодавця, так і для працівників підприємства. Положення генеральної, галузевої (міжгалузевої), територіальної угод діють безпосередньо і є обов`язковими для всіх суб`єктів, що перебувають у сфері дії сторін, які підписали угоду. Згідно до ст.ст. 10, 16 КЗпП України колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціальних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників і уповноважених ними органів, умови колективного договору, що погіршує порівняно з чинним законодавством і угодами становище працівників, є недійсними. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оплату праці» форми і системи оплати праці, умови запровадження та розміри надбавок доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими угодами. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» визначено особливості проходження державної служби, служби в органах місцевого самоврядування, особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності в Україні, а також осіб, які працюють за трудовим договором, укладеним з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану». У п.п.3.11 Колективного договору між адміністрацією і Профспілковим комітетом первинної профспілкової організації моторвагонного депо Фастів -1 на 2001-2005 роки, пролонгований на 2006-2022 роки, визначено, що при звільненні працівників вперше з роботи у зв`язку з виходом на пенсію, передбачена виплата одноразової матеріальної допомоги в залежності від стажу роботи в галузі та додаткової матеріальної допомоги за сумлінну працю на залізничному транспорті в залежності від стажу роботи в галузі.

Outcome: approved