Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

(1) Стислий виклад позиції позивача 1.Орган опіки і піклування виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області (далі також позивач), в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] та [PERSON] (далі також відповідачі), в якому просить: - позбавити [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; - передати малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , на опікування органу опіки і піклування виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області; - стягнути з [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з часу подання позовної заяви та до повноліття дитини, на користь державного закладу, прийомної сім`ї, дитячого будинку сімейного типу або опікуна/піклувальника, де буде перебувати дитини [PERSON] , [INFO] . 2.Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] . В поле зору служби у справах дітей, сім`ї та молодіжної політики сім`я потрапила у зв`язку із повідомленням адміністрації КНП «ЛІЛ І рівня м. Горішні Плавні» від 14.01.2025 про безвідповідальне ставлення [PERSON] до своєї вагітності, оскільки приховувала свій стан та стала на облік в жіночій консультації в термін 35-36 тижнів. 3.Від співпраці з відділом соціальної роботи відповідачі ухилялися, доступу до житла не надавали, на телефонні дзвінки не відповідали, за місцем реєстрації не перебували. 4.За повідомленням лікарів 04.02.2025 відповідачка [PERSON] направлялася на обстеження в Полтавський обласний перинатальний центр, для чого було виділено транспортний, але жінка в жіночу консультацію не з`явилася і зникла з міста. 07.02.2025 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. 5.03.03.2025 до служби у справах дітей, сім`ї та молодіжної політики надійшов лист від КНП «Міський перинатальний центр» Харківської міської ради, в якому зазначено, що [PERSON] [INFO] народила дівчинку. Батьки знаходилися з дитиною в перинатальному центрі. 6.Зазначалося, що після виписки сім`я з дитиною буде проживати за адресою: [ADDRESS] , у матері [PERSON] , [PERSON] у якої, згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання виконавчого комітету Козельщинської селищної ради від 04.03.2025, створені належні умови для проживання дитини. 7.За повідомленням КНП «Міський перинатальний центр» Харківської міської ради від 10.03.2025 № 150/0/730-25, сім`я з дитиною у супроводі матері відповідача [PERSON] 10.03.2025 виїхали за вищезазначеною адресою, про що було повідомлено Козельщинську селищну раду ССД Кременчуцької РВА та КНП «Козельщинський центр первинної медико-соціальної допомоги». 8.Даних про повернення сім`ї відповідачів у м. Горішні Плавні позивачеві не надходило. 9.24.04.2025 на адресу позивача надійшло повідомлення з відділу поліції № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області про початок досудового розслідування за фактом побиття та залишення відповідачами своєї малолітньої дитини. 10.Вказує, що 23.04.2025 батьки залишили дитину без нагляду в будинку садового товариства «Мічурінець» м.Горішні Плавні, а самі перебували за місцем реєстрації по [ADDRESS] , де їх помітила сусідка, якій вони повідомили, що побили свою доньку та покинули її на дачі, у зв`язку з чим, місцева жителька забила на спалах та викликала поліцію. При прибутті поліції батьки вже перебували в будинку садового товариства «Мічурінець» разом з донькою. 11.На тілі дівчинки виявлені чисельні тілесні ушкодження, дитина мала недоглянутий вигляд, тому за місцем події була викликана карета швидкої допомоги, якою немовля направлено до реанімаційного відділення КНП «ЛІЛ І рівня» м.Горішні Плавні. 12.24.04.2025, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я (крововилив головного мозку, струс головного мозку, забій сечового міхура, пієлонефрит тощо), дитину реанімобілем направлено до обласної лікарі м. Полтави. 13.За цим фактом органами поліції розпочато досудове розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 135, частиною 1 статті 122 КК України. 14.Рішенням виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 02.05.2025 №128 «Про негайне відібрання дитини [PERSON] від батьків та її влаштування» дитину відібрано від батьків з подальшим позбавленням останніх батьківських прав, за жорстоке поводження з дитиною. 15.Відповідачі правом відзиву на позовну заяву не скористалися. (2) Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи. 16.03.06.2025 Горішньоплавнівським міським судом Полтавської області постановлено ухвалу, якою відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у справі. 17.12.09.2025 Горішньоплавнівським міським судом Полтавської області постановлено ухвалу, якою закрито підготовче провадження у цій справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 18.У зв`язку з неявкою відповідачів у судове засідання та відсутністю у суду підтвердження про повідомлення останніх про дату, час і місце судового розгляду, розгляд справи двічі відкладався судом на іншу дату. Суд надсилав судові повістки відповідачам за зареєстрованим місцем проживання, а також за місцем проживання, повідомленим органом опіки та піклування. 19.18.12.2025 відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. 20.09.12.2025 відповідачка [PERSON] звернулася на адресу суду з заявою, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності. Зазначила, що заперечує проти задоволення позовних вимог та стягнення з неї аліментів, вважає, що дитині краще жити з батьками ніж у дитячому будинку. 21.09.12.2025 відповідач [PERSON] звернувся на адресу суду з заявою, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності, оскільки йому протипоказані психо-емоційні навантаження, він є інвалідом ІІ групи з дитинства та страждає на епілепсію. Заперечує проти задоволення позовних вимог та стягнення з нього аліментів на утримання дитини. 22.У судовому засіданні представник позивача Роменська О.О., яка діє в порядку самопредставництва юридичної особи на підставі довіреності та посадової інструкції, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Надала пояснення аналогічні тим, що зазначені в позовній заяві. Серед іншого наголошувала, що жорстоке відношення батьків до дитини, знущання над дитиною, яка в силу віку, є безпорадною та не може звернутися по допомогу, є недопустимим, це є безумовною підставою для позбавлення відповідачів батьківських прав. Крім того зазначила, що останні не піклуються про дитину, не цікавляться її здоров`ям, зростанням, розвитком, проявляють повну байдужість до неї, що спростовує позицію відповідачів щодо ставлення до позову. (3) Встановлені Судом обставини 23.Суд заслухав пояснення представника позивача, дослідив та оцінив докази у справі та встановив, що: 24.Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . 25.07.02.2025 відповідачі зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . 26.Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади №2025/005544906 від 30.04.2025, №2025/005544634 від 30.04.2025, №2025/005544518 від 30.04.2025, [PERSON] , [PERSON] та малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . 27. [PERSON] є інвалідом з дитинства ІІ-ї групи, шо підтверджується посвідченням серія [NUMBER] внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 135, ч.1 ст.122 КК України за фактом того, що 23.04.2025 [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , у будинку залишили без нагляду свою малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яку в подальшому було госпіталізовано до реанімаційного відділення КНП «ЛІЛІ рівня м. Горішні Плавні» з тілесними ушкодженнями у вигляді: ЗЧМТ, струс головного мозку, синці та садна, забій сечового міхура, гематурія, які попередньо відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Кримінальному провадженню присвоєно №12025170520000251. На підтвердження чого свідчить витяг з ЄРДР від 24.04.2025. 29.Згідно з наказом служби у справах дітей виконкому Горішньоплавнівської міської ради від 28.04.2025 № 40-п, на підставі пункту 15 постанови КМУ від 01.06.2020 №585 «Про забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах» дитину [PERSON] взято на облік, у зв`язку з тим, що вона зазнала жорстокого поводження, зокрема, домашнього насильства. 30.Відповідно до акта обстеження житлово-побутових умов проживання від 28.04.2025, складеного начальником відділу захисту прав дітей та сімейних форм виховання ССДСМП [PERSON] , головним спеціалістом відділу захисту прав дітей та сімейних форм виховання ССДСМП [PERSON] , в квартирі за адресою: [ADDRESS] , створені незадовільні та небезпечні умови для проживання та догляду за новонародженою дитиною, перебування дитини в сім`ї призвело до тяжких наслідків для життя, стану здоров`я та розвитку дитини, її фізичного та психічного розвитку. 31.Рішенням виконавчого комітету Горішньоплвнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 02.05.2025 №128 «Про негайне відібрання дитини [PERSON] від батьків та її влаштування» малолітню дитину [PERSON] відібрано від батьків [PERSON] та [PERSON] . Підставою прийняття такого рішення стало жорстоке поводження з дитиною, що призвело до безпосередньої загрози її життю і здоров`ю, 32.Згідно з висновком від 12.08.2025 №190 «Про доцільність позбавлення батьківських прав», орган опіки та піклування Горішньоплавнівської міської ради, враховуючи думку комісії з питань захисту прав дитини, дійшов висновку визначити доцільним позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав по відношенню до дитини [PERSON] . 32.Цей висновок 12.08.2025 затверджений рішенням виконкому Горішньоплавнівської міської ради №190. 33.Дитину, залишену без батьківського піклування, тимчасово влаштовано в сім`ю, що підтверджено рішенням служби у справах дітей від 21.05.2025 №04. (4) Матеріальне право, застосоване Судом 34.Зважаючи на предмет спору, для вирішення спірних правовідносин належать застосуванню як норми національного права, що регулюють обов`язки батьків стосовно свої дітей та наслідки їх невиконання, а також норми міжнародних договорів, що регулюють правовідносини в сфері захисту дитинства, рішення Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ), що є джерелом національного права. 35.Згідно з частиною третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. 36.Згідно зі статтею 1 Конвенції про права дитини дитиною вважається кожна людська істота до досягнення 18-річного віку, якщо згідно закону, застосовуваним до даної особи, вона не досягає повноліття раніше. 37.Статтею 9 Конвенції про права дитини передбачено, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. 38. Преамбулою Конвенції визначено, що держави-учасниці беруть до уваги принципи, закладені в Декларації прав дитини, яка прийнята Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року. У відповідності до 6 принципу цієї Декларації дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. 39.Стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб національні органи влади домагалися справедливого балансу між інтересами дитини та інтересами батьків і що в процесі балансування особливу увагу слід приділяти найкращим інтересам дитини. 40.Частиною першою статті 8 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. 41.Статтею 11 ЗУ «Про охорону дитинства» встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. 42.Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. 43.Відповідно частин 1, 2 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. 44.У частині сьомій статті 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. 45.Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язанні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, свої Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. 46.Відповідно до частини першої статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. 47.Згідно з пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 2) жорстоко поводяться з дитиною; 3) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 4) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. 48.У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у пункті 15 постанови від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. 49.Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 16 цієї постанови ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 50.Отже основні підстави для відібрання дитини зазначені у частині першій статті 164 СК України. 51.Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 зі змінами, схваленими резолюцією № 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995, яка ратифікована постановою Верховної Ради № 789-X11 від 27.02.1991, в усіх випадках щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 52.Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. 53. Очевидно, що в інтересах дитини є забезпечення її розвитку в здоровому середовищі, і за статтею 8 батьки не можуть мати права вживати таких заходів, які можуть зашкодити здоров`ю та розвитку дитини (див. Strand Lobben та інші проти Норвегії [ВП], no. 37283/13, § 207, 10 вересня 2019 року). Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їхнього характеру та важливості, переважати інтереси батьків (див., наприклад, В.Д. та інші проти Росії, № 72931/10, § 114, 9 квітня 2019 року). Зокрема, якщо контакт з батьками може загрожувати найкращим інтересам дитини або порушувати її відповідні права, національні органи влади повинні встановити справедливий баланс між ними (див. рішення у справі "Хуснутдінов і Х проти Росії" (Khusnutdinov and X v. Russia), № 76598/12, § 80, від 18 грудня 2018 року). 54.Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 55. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 4 статті 12 ЦПК України). 56.Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (частини 1,4 статті 77 ЦПК України). 57.Згідно з вимогами статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. (5). Оцінка аргументів сторін та висновки суду 54.Суд, застосував відповідні норми права, оцінив наявні докази, зіставив обставини справи із правилами, зазначеними в застосованих нормах права, й надав таку правову оцінку спірним правовідносинам. 55.Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Фактичною підставою вимог про позбавлення відповідачів батьківських прав щодо дитини зазначив жорстоке поводження з дитиною, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Правовою підставою норми статті 164 СК України та необхідність розлучення дитини з біологічними батьками в якнайкращих інтересах дитини. 56.При вирішенні питання про позбавлення батьківських прав батьків [PERSON] та [PERSON] по відношенню до їхньої малолітньої дитини [PERSON] , суд виходить з доведеності обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги. Зокрема, їхньої винної поведінки, що полягає в жорстокому поводженні з дитиною, ухиленні від виконання батьківських обов`язків по відношенню до дитини. 57.Судом встановлено, що відповідачі вчиняли насильство над своєю дитиною, здійснювали її катування, нелюдське поводження, внаслідок чого дитина перебувала в реанімаційному відділенні обласної лікарні м.Полтава (див пункти 28,32 цього рішення). 58.Останні скористалися безпорадним станом немовля, яке в силу свого віку не мало жодної можливості протистояти жорстокому поводженню або звернутися по допомогу. 59.Таке відношення до дитини за жодних підстав та умов не може допускатися, батьки не мають права вживати таких заходів, які можуть зашкодити здоров`ю та розвитку дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про свою дитину, захищати та поважати її (див пункти 45,46 цього рішення). 60.Відсутність зі сторони відповідачів піклування про дитину, цікавості до її розвитку, здоров`я, незабезпечення її потреб, тобто свідоме нехтування ними своїми обов`язками, як з часу народження дитини, так і після її відібрання, розцінюється судом як ухилення відповідачів від виховання дитини. 61.Ці обставини підтверджені доказами, що відповідають вимогам про належність та допустимість. 62.Доказів іншого відповідачами не надано. 63.Суд зазначає, що відповідачі не проявили цікавості до судового процесу, в судове засідання не з`явилися, жодних доводів та доказів на свою користь не надали, обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги, не поставили під сумнів та не спростовували у встановленому законом порядку. 64.Що дозволяє суду дійти стійкого переконання в тому, що відповідачі вдавалися щодо своєї дитини до таких жорстоких заходів, які зашкодили здоров`ю останньої, самоусунулися від участі в житті дитини, її здоров`я та розвиток їх не цікавить, поставили свої інтереси над інтересами власної дитини. 65.На спростування зауваження відповідачів у заявах про розгляд справи (див пункти 20,21 цього рішення), суд вважає за необхідне зазначити, що дитина має зростати та виховуватися в сім`ї, де її люблять, піклуються про неї, поважають та виховують її, задовольняють її потреби у відповідності до віку. 66.Дитина за жодних умов не може бути залишена в сім`ї, в якій над нею знущаються, вживають заходів, які можуть зашкодити здоров`ю та розвитку дитини. 67.Контакт з такими батьками безумовно загрожуватиме найкращим інтересам дитини та порушуватиме її відповідні права на безпеку, турботу, захист, належне виховання. 68.Зважаючи на викладене, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, позбавлення відповідачів батьківських прав, оскільки таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. 69.Згідно з частиною 2 статті 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. 70.Відповідно до частини 3 статті 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. 71.Відповідно до статей 180, 182 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей. 72.Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. 73.Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. 74.Суд вважає наявними підстави для стягнення з відповідачів аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення із 07.05.2025 і до повноліття дитини. (6) Судові витрати. 75.Оскільки позивач при подачі цього позову в частині стягнення аліментів у відповідності до вимог пункту 1 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, тому згідно з вимогами статті 141 ЦПК України належить стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп. з кожного. 76.Згідно із пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. 77.Зважаючи, що [PERSON] є інвалідом ІІ-ї групи, останнього звільнено від сплати судового збору. 78.

Outcome: approved