Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

31.10.2025 уповноважений представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») адвокат Усенко М.І. звернувся до Згурівського районного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідачки [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за Кредитним договором № 1114747 від 12.11.2023 у розмірі 113561,20 гривень, сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 гривень та витрати на правничу допомогу у розмірі 8000,00 гривень. Позовна заява подана через систему «Електронний суд». В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 12.11.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» (далі - ТОВ «Селфі Кредит») та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 1114747, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 19300,00 гривень та зобов`язувалась одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. ТОВ «Селфі Кредит» умови Кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачці кредитні кошти в обсязі та у строк, визначені умовами Кредитного договору. Відповідачка зі свого боку не виконала належним чином умови Кредитного договору. 21.06.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір факторингу № 21062024, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 1114747 від 12.11.2023. Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 21062024, сума заборгованості відповідачки становить 113561,20 гривень, з них: 19300,00 гривень - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 94261,20 гривень - заборгованість за процентами. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 07 листопада 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено розгляд справи по суті, встановлено відповідні строки для подання заяв по суті справи. За клопотанням представника позивача витребувано докази. В судове засідання позивач свого представника не направив, про час і місце розгляду справи позивач повідомлений належним чином. Представник позивача Усенко М.І. направив до суду клопотання про розгляд справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення у справі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи у її відсутність не подала. Про час, дату та місце розгляду справи відповідачка була повідомлена належним чином шляхом направлення ухвали про відкриття провадження та судових повісток за адресою її реєстрації, які повернулись до суду із поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 55, 62). З огляду на це, відповідачка одночасно викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не проводилось. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків. З досліджених письмових доказів судом встановлено, що 12.11.2023 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] був укладений Договір № 1114747 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» (далі - Кредитний договір). Договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства. Відповідно до умов Кредитного договору ТОВ «Селфі Кредит» надало відповідачці кредит на суму 19300,00 гривень, строком на 350 днів і періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 25 днів, а детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача і реальної річної процентної ставки за договором про споживчій кредит (графік платежів), з фіксованою стандартною процентною ставкою в розмірі 2,2% в день, зниженою процентною ставкою 1,65 % в день, орієнтованою загальною вартістю кредиту на дату укладення договору: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 167910,00 гривень, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 165256,25 гривень (а.с. 6(зворот)-9). Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Додаток №1 до договору містить таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної ставки за договором про споживчий кредит, який погоджений сторонами договору (а. с. 10). Крім того, умови кредитування визначені в паспорті споживчого кредиту «Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма)», який також підписаний сторонами (а. с. 10(зворот)-11). Перед укладенням Кредитного договору відповідачка була ідентифіковано ТОВ «Селфі Кредит». Кредитний договір, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту, Паспорт споживчого кредиту підписано відповідачкою з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором - Х914, який був направлений на номер мобільного телефону [NUMBER] (а.с. 12 (зворот) - довідка про ідентифікацію). На виконання умов Кредитного договору ТОВ «Селфі Кредит» було перераховано на поточний рахунок споживача з використанням реквізитів платіжної картки № [NUMBER] кредитні кошти у сумі 19300,00 гривень. Належність платіжної картки відповідачці та зарахування на вказану картку кредитних коштів підтверджено АТ «СЕНС БАНК», який є емітентом даної картки (а.с. 13, 52 - підтвердження, а.с. 53 - виписка з рахунку приватного клієнта). Відповідно до пп. 3 п. 4.1. Кредитного договору Товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача, але з обов`язковим повідомленням споживача про таке залучення протягом 10 робочих днів з дати такого відступлення. 21.06.2024 між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та ТОВ «Селфі Кредит» укладено Договір факторингу № 21062024, у відповідності до умов якого фактор набуває права вимоги від клієнта і сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору в порядку та у строки встановлені цим договором, а клієнт відступає (передає) факторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (п. 1.1. Договору) (а.с. 18(зворот)-24). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 21062024, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за Кредитним договором № 1114747 від 12.11.2023 на загальну суму заборгованості 113561,20 гривень, яка складається з: 19300,00 гривень - заборгованості за тілом кредиту; 94261,20 гривень - заборгованості за відсотками (а.с. 23(зворот)). Відповідачка повідомлялась про відступлення права вимоги за Кредитним договором на користь позивача (а.с. 25). Відповідачка не виконала свого зобов`язання за Кредитним договором. Після відступлення позивачу права вимоги до відповідачки, не було здійснено жодного платежу для погашення заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», ні на рахунки попереднього кредитора - ТОВ «Селфі Кредит». Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «Селфі Кредит» за Кредитним договором № 1114747 від 12.11.2023 станом на 21.06.2024, заборгованість відповідачки складає 113561,20 гривень, яка складається з: 19300,00 гривень - заборгованості за тілом кредиту; 94261,20 гривень - заборгованості за відсотками (а.с. 14-18). Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі ст. 10, 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою ст. 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлене договором або законом. За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Тобто відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Заборгованість за Кредитним договором № 1114747 від 12.11.2023 на загальну суму заборгованості 113561,20 гривень відповідачкою не погашена. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] належним чином не виконувала свої зобов`язання згідно з умовами Кредитного договору № 1114747 від 12.11.2023, що призвело до виникнення кредитної заборгованості у загальному розмірі 113561,20 гривень. Право вимоги до відповідачки перейшло до позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на підставі Договору факторингу № 21062024 від 21.06.2024. Відповідачка своїх заперечень щодо позовних вимог, а також належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог, не надала. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю та стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за Кредитним договором № 1114747 від 12.11.2023 у розмірі 113561,20 гривень. В частині розподілу судових витрат суд приходить до наступного. За подання позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 гривень (а.с. 6). Також позивачем були понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 гривень. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу та їх розміру представником позивача до матеріалів справи долучено Договір про надання правової допомоги №0107 від 01.07.2025 року, акт наданих послуг № 1217 від 08.10.2025, детальний опис наданих послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги від 08.10.2025, ордер (а.с. 27(зворот)-28,33). На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідачки на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 гривень та витрати на правничу допомогу у розмірі 8000,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved