Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

26.11.2025 до суду надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява мотивована тим, що 25.06.2025 заявниця звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком. Однак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 025550010566 від 02.07.2025 заявниці було відмовлено у призначенні пенсії, оскільки до розрахунку страхового стажу не враховано періоди роботи згіднго трудових книжок [NUMBER] та [NUMBER] , тому що зазначене на титульних сторінках трудових книжок ім`я « [PERSON] (рос.)» не відповідає паспортним даним « [PERSON] (рос.)». Внести відповідні зміни до трудових книжок [PERSON] неможливо, оскільки підприємства, що видали трудові книжки, припинені, натомість, відомості, що містяться в них, мають істотне значення для реалізації заявницею права на пенсію, а іншого порядку встановлення даного факту діючим законодавством не передбачено. За вказаних обставин, для подальшої реалізації заявницею права на призначення пенсії за віком виникла необхідність встановлення у судовому порядку факту належності їй правовстановлюючих документів, а саме: трудової книжки [NUMBER] із датою заповнення 15.06.1979 року, яка видана на ім`я « [PERSON] , [INFO] » та трудової книжки колгоспника [NUMBER] , з датою заповнення 11.06.1981 року, яка видана на ім`я « [PERSON] , [INFO] ». Ухвалою суду від 01.12.2025 відкрито провадження у справі № 141/971/25 та призначено судове засідання на 06.01.2026. Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання 06.01.2026 не з`явилась, повноважного представника до суду не направила, жодних заяв чи клопотань не подала. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Також згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. З огляду на установлені судом фактичні обставини справи № 141/971/25 та думку представника заявниці, судове засідання проводиться без участі заінтересованої особи. Представник заявниці адвокат Лавренчук А.С., в судовому засіданні 06.01.2026 просив суд заявлені вимоги задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення. Суд, розглянувши матеріали справи № 141/971/25, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.07.1969 [PERSON] народилась [INFO] в с. Велика Андронівка Скадовського району Херсонської області. Згідно диплому серії [NUMBER] від 02.03.1979 [PERSON] закінчила Каховський радгосп-технікум МСГ УРСР в 1979 за спеціальністю «Зоотехнія» та їй присвоєно кваліфікацію « [PERSON] ». Як убачається із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 12.05.1979, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що зроблено запис № 20. Прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] » (російською мовою « [PERSON] »). Відповідно до листа Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області (ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області) № 1080.14-42471/80.3-25 від 03.09.2025, за даними картотек про видачу паспорта громадянина СРСР зразка 1974 року та заяв про видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року, які передані територіальним органам ДМС України на централізоване зберігання до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, виявлено заяву на видачу паспорта СРСР зразка 1974 року на ім`я « [PERSON] (рос. мова)», [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , виданий 20.01.1986 Скадовським районним відділом внутрішніх справ Херсонської області, та заяву про видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року на ім`я « [PERSON] », [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , оформлений 30.05.1997 Скадовським РВ УМВС України в Херсонській області. Окрім того, також виявлено заяву про видачу паспорта громадянина СРСР зразка 1974 року на прізвище « [PERSON] » (рос. мова), [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , виданий 13.04.1979 Скадовським районним відділом внутрішніх справ Херсонської області, де в графі «Паспорт выдать на основании (рос. мова)» зазначено «св.о рожд. [NUMBER] /VII-1969 года (мова оригіналу). Зі змісту трудової книжки [NUMBER] від 15.06.1979, записи якої вчинено російською мовою, убачається, що вона видана на ім`я « [PERSON] », дата рождения [INFO] , образование среднее специальное, профессия/специальность зоотехник, дата заполнения 15 июня 1979 (мовою оригіналу). Відповідно до записів в трудовій книжці [NUMBER] від 15.06.1979, [PERSON] до вступу в радгосп трудового стажу не мала, розпочала свою трудову діяльність із 03.04.1979 в Радгоспі «Комсомольський» Скадовського району Херсонської області, зарахована на посаду зоотехніка та 13.07.1979 звільнена у зв`язку із сімейними обставинами. Зі змісту трудової книжки [NUMBER] від 11.06.1981, виданої на ім`я « [PERSON] », дата рождения [INFO] , профессия/специальность средняя специальная, зоотехник, дата заполнения [INFO] (мовою оригіналу). Відповідно до записів в трудовій книжці [NUMBER] від 11.06.1981, [PERSON] 05.05.1981 (запис російською мовою) «принята в чл. к/за им. Ладычука Скадовского района разноробочей» та 02.02.1996 звільнено з членів колгоспу за власним бажанням ст. 38 КЗпП з 02.02.1996. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 30.05.1997 Скадовським РВ УМВС України в Херсонській області, [PERSON] народилась [INFO] . Зі змісту трудової книжки [NUMBER] від 11.06.1981 убачається, що 22.03.2004 [PERSON] . Скадовським центром зайнятості розпочато виплату допомоги по безробіттю, відповідно до ст. 23 п. 2 Закону України «ПЗДССНВБ», 14.06.2004 припинено виплату допомоги по безробіттю, відповідно до ст. 31 п. 5 п.п. 56 Закону України «ПЗДССНВБ», 15.07.2004 поновлено виплату допомоги по безробіттю, відповідно до ст. 23 п. 2 Закону України «ПЗДССНВБ» та 16.12.2004 припинено виплату допомоги по безробіттю, відповідно до ст. 31 п. 1 п.п. 12 Закону України «ПЗДССНВБ». Як убачається із листа Скадовської міської військової адміністрації Скадовського району Херсонської області № 01-15/4022 від 20.10.2025, до 24 лютого 2022 року на території Скадовської міської територіальної громади функціонував Трудовий архів Скадовської міської ради, який був невід`ємною архівною установою, що здійснювала прийом та зберігання документів ліквідованих сільськогосподарських і промислових підприємств, установ та організацій за відсутності правонаступників, а також документів з особового складу діючих організацій незалежно від форми власності. З початку повномасштабного вторгнення збройних формувань російської федерації, починаючи із 24 лютого 2022 року, територія Скадовської міської територіальної громади перебуває під тимчасовою окупацією та включена до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або які тимчасово окуповані російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376 (зі зімінами). У зв`язку з цим проведення повноцінних заходів з евакуації населення, матеріальних і культурних цінностей комунальних підприємств, установ і закладів було неможливим. Усі адміністративні будівлі та приміщення територіальної громади, зокрема й ті, де розміщувався Трудовий архів Скадовської міської ради, захоплені окупаційною владою, тому доступ до відповідних приміщень та архівних документів відсутній а отже надання будь яких архівних документів можливо буде лише після де окупації території Скадовської міської територіальної громади та за наявності відповідних матеріалів у Трудовому архіві Скадовської міської ради. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 025550010566 від 02.07.2025 відмовлено [PERSON] у призначенні пенсії за віком, оскільки до до розрахунку страхового стажу не враховано періоди роботи згідно трудових книжок [NUMBER] та [NUMBER] , оскільки зазначене на титульних сторінках трудових книжок ім`я « [PERSON] (рос.)» не відповідає паспортним даним « [PERSON] (рос.)». Встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності правовстановлюючих документів необхідне заявниці для оформлення та отримання пенсії за віком, вказаний факт неможливо встановити у інший спосіб чи отримати документ на підтвердження вказаного факту, а відтак єдиним способом підтвердження останнього є встановлення його судовим рішенням. Визначаючись щодо встановлених обставин та спірних правовідносин, суд керується наступним. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. В силу ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції). Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За правилами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення." Також згідно п. 12 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити не чітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Звертаючись до суду із заявою [PERSON] просила встановити факт належності правовстановлюючого документу, оскільки відомості написання її імені в трудовій книжці не співпадають з написанням її імені в паспорті громадянина України. За таких обставин, суд вважає, що заява є підставною, обґрунтованою, факт належності правовстановлюючого документу заявниці [PERSON] підтверджено належними та допустимими доказами, а тому підлягає до задоволення. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів заявниці є необхідним для реалізації її права на пенсійне забезпечення, іншого порядку їх встановлення немає. Спір про право в даній справі відсутній. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved