Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Адвокат Рак М.А. від імені [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] і просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення дитиною повноліття. Вимоги мотивує тим, що 31.03.2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. 20.11.2023 року Гадяцьким районним судом Полтавської області даний шлюб було розірвано. 12.05.2020 року, у період шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON] . Станом на момент подачі позову, відносини між батьками фактично не підтримуються вже тривалий час. Мати повністю несе витрати щодо забезпечення дитини усім необхідним, а саме забезпечує потреби із харчування, одягу, відпочинку та оздоровлення. Батько [PERSON] матеріальне забезпечення для дитини не здійснює у повному обсязі. Мати несе повну відповідальність за добробут спільної дитини одна. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, в заяві до суду просили справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, в силу положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи з його обов`язковою участю відповідач не надав. За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , яка народилася [INFO] , її батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 20.11.2023 року шлюб між сторонами розірвано. Згідно довідки виконавчого комітету Лохвицької міської ради від 13.10.2025 року, встановлено, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] і має такий склад сім`ї - дочка [PERSON] . Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, що стягуються з батьків суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоратив-них прав; 3--2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитини, визначається судом. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Враховуючи, що відповідач є батьком [PERSON] та зобов`язаний утримувати її до досягнення нею повноліття, дитина перебуває на утриманні матері, позивача в справі, суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Суд враховуючи, що відповідач є працездатним, та суду не надано доказів того, що він не може сплачувати аліменти в такому розмірі, має на утриманні інших осіб, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Згідно статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до суду 03.11.2025 року, тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати. На підставі ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за позовними вимогами про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1211,20 грн стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved