Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача В листопаді 2025 року позивач звернувся до суду з вище зазначеним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 121732,49 грн. за кредитним договором б/н від 26.07.2022, а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн. судового збору. В обґрунтування наведених вимог зазначив, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, підписав заяву б/н від 26.07.2022 року, згідно якої отримав кредитну картку номер [NUMBER] строк дії до 01/28 та кредитну картку номер [NUMBER] строк дії до 06/28 з встановленим кредитним лімітом на картковий рахунок у розмірі 200000,00 грн.. Відповідач прострочив виконання своїх зобов`язань, внаслідок чого станом на 06.11.2025 року має заборгованість перед банком на суму 121732,49грн., з яких: 98187,26 грн. сума заборгованості за тілом кредиту, 23545,23 грн. сума заборгованості за простроченим відсотками . Відповідач до суду відзиву не подав. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Представник позивача, разом з поданням позовної заяви подав також клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 25.11.2025 відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 12.01.2026 розгляд справи закінчено ухваленням рішення суду по суті заявлених вимог. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Встановлено, що 26.07.2022 відповідач звернувся до позивача з заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк». На виконання зазначеної заяви відбулося відкриття позивачем відповідачу карткового рахунку та видані кредитні картки із встановленням кредитного ліміту. Позивач надав відповідачеві кредит у формі відкриття відновлювальної кредитної лінії до 200000 грн. Як вбачається з наданої позивачем виписки по рахунку відповідача, він користувався виданою йому позивачем карткою і, відповідно, наданими в його розпорядження кредитними коштами, частково вносив кошти на погашення кредитної заборгованості. У виписці зазначено про списання відсотків за використання кредитного ліміту, загальна сума котрих за весь період дії договору за підрахунком суду склала 48640,81 грн. Також у виписці зазначено, що всього витрат 1219369,33 грн., усього надходжень 1096289,51 грн. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 06.11.2025 відповідач має заборгованість перед банком на загальну суму 121732,49 грн., які складаються з: 98187,26 грн. суми заборгованості за тілом кредиту, 23545,23 грн. суми заборгованості за простроченим відсотками; комісія за зазначеним кредитним договором позивачеві ані нараховувалася, ані стягувалася. 4. Мотивована оцінка доводів сторін. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких мотивів. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором, Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України). На підтвердження укладеного між сторонами кредитного договору, крім заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, позивач також надав паспорт споживчого кредиту, розрахунок заборгованості та виписку та розрахунок заборгованості. Відповідач користувався кредитними коштами шляхом їх зняття з кредитної картки, здійснював платежі, а також поповнював картку, про що свідчить виписка за рахунком. З огляду на викладене, між сторонами наявні кредитні правовідносини, що виникли на підставі договору про надання банківських послуг відповідно до підписаної відповідачем заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Разом з тим, позивач пред`явив вимоги про стягнення заборгованості за договором, у тому числі, крім тіла кредиту, заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитними коштами. Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи, як невід`ємні частини укладеного договору. Умовами та Правилами надання банківських послуг, які надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: процентна ставка, права, відповідальність сторін. При підписанні відповідачем заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також на момент отримання ним кредитних коштів невідомо, чи взагалі містились умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами саме у зазначеному у цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. В даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. І ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладено лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщувались на офіційному сайті позивача неодноразово змінювались в період часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду з вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов у будь-якій редакції, що більш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин слід дійти висновку, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Отже, в анкеті-заяві від 26.07.2022, яка підписана [PERSON] процентна ставка за кредитом не зазначена. При цьому згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. В зв`язку з цим суд вважає неправомірним нарахування відповідачу відсотків за кредитом та списання коштів на їх погашення за рахунок тіла кредиту, в зв`язку з чим збільшується заборгованість за кредитом. Разом з тим, фактично отримані та використані позичальником кошти підлягають поверненню банку, а тому банк вправі вимагати захисту свого права шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми коштів. Як уже зазначено вище, відповідно до банківської виписки за договором №б/н вбачається, що відповідач використовував кредитні кошти та здійснював погашення кредиту. Враховуючи інформацію, яка міститься у наявній в справі виписці по картці, 48640,81 грн. списання відсотків за користування кредитним лімітом, правомірність нарахування і списання котрих позивачем у даній справі не доведена; різниця між сумою зарахувань та витрат відповідача по карті (за вирахуванням відсотків) склала: 1219369,33 грн. - 48640,81 грн. 1096289,51 грн. = 74439,01 грн. Враховуючи вище викладене, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити частково, стягнувши різницю між отриманими в кредит і неповернутими добровільно коштами в сумі 74439,01 грн. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за їх недоведеністю. 5. Судові витрати Судові витрати у справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви до суду, в сумі 2422,40 грн. Оскільки позов задоволено частково, з відповідачки на користь позивача слід стягнути відшкодування судових витрат пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме: 2422,40 грн. сплаченого судового збору х 74439,01 грн. присуджених коштів : 121732,49 грн. заявлених до стягнення коштів = 1488,12 грн. судових витрат до стягнення. На підставі викладеного та

Outcome: partial