Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.08.2021 між відповідачем та ТОВ «МІЛОАН» було укладено договір № 4190435. 11.08.2021 між відповідачем та ТОВ «МІЛОАН» було укладено договір № 103516242. 29.11.2021 ТОВ «МІЛОАН» передало своє право вимоги за договором № 419043 ТОВ «Вердикт Капітал» згідно договору факторингу №29-11-102. У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» 10.01.2023 передало своє право вимоги за договором № 419043 ТОВ «Коллект центр» згідно договору факторингу № 10-01/2023. 17.12.2021 ТОВ «МІЛОАН» передало своє право вимоги за договором № 103516242 ТОВ «Вердикт Капітал» згідно договору факторингу №17/12-2021-62. У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» 10.01.2023 передало своє право вимоги за договором № 103516242 ТОВ «Коллект центр» згідно договору факторингу № 10-01/2023. Відповідач умови договорів не виконав, кредитні кошти у встановлені строки не повернув, а відтак позивач був змушений звернутися з даним позовом до суду та просить стягнути заборгованість в розмірі 125787,50 грн.. Ухвалою суду від 09.06.2025 у даній справі відкрито загальне позовне провадження, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 24.09.2025 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить розглянути справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подав, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Ураховуючи приписи ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за сукупністю підстав, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено судом, 15.08.2021 між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Мілоан» було укладено договір про споживчий кредит №4190435, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 7000 грн. строком на 30 днів, зі сплатою відсотків відповідно до п. 1.5.2 Договору та комісії (копія на а.с. 19-23). Так п. 1.5.2 договору, проценти за користування кредитом: 2625 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 1.5.1 договору, комісія становить 700 грн. , яка нараховується за ставкою 10 % від суми кредиту одноразово. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 29.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт капітал» було укладено договір факторингу №17/12-2021-62 (копія на а.с. 48-50), відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступає позивачу права вимоги до відповідача за договором №4190435 про надання фінансових послуг, що підтверджується копією реєстру боржників (а.с. 58) . 11.08.2021 між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Мілоан» було укладено договір про споживчий кредит №103516242, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 10000 грн. строком на 30 днів, зі сплатою відсотків відповідно до п. 1.5.2 Договору та комісії (копія на а.с. 19-23). Так п. 1.5.2 договору, проценти за користування кредитом: 23750 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 1.5.1 договору, комісія становить 1000 грн. , яка нараховується за ставкою 10 % від суми кредиту одноразово. 17.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт капітал» було укладено договір факторингу №17/12-2021-62 (копія на а.с. 53-55), відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступає позивачу права вимоги до відповідача за договором №103516242, що підтверджується копією реєстру боржників (а.с.53-59) . 10.01.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Kоллект центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 (копія на а.с. 60-62), в тому числі за договором про споживчий кредит№103516242 та № 4190435, що уклали ТОВ «Міолан» та відповідач, що також підтверджується витягами реєстру боржників до договору № 10-01/2023 (копія на а.с. 8-9). Статтею 512 ЦК України передбачено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, а саме: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. На підставі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно умов вищевказаних Договорів факторингу та договору відступлення права вимоги та відповідно до вимог стст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України у зобов`язанні позичальника за кредитним договором відбулася заміна кредитора, а ТОВ «Коллект центр» набуло статусу нового кредитора. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем та перевіреного судом, заборгованість відповідача за договором № 4190435 становить 61775 грн. та складається з: 7000 грн. - забогованість по основній сумі кредиту; 54075 грн. - заборгованість за відсотками; 700 грн. - заборгованість за комісією. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем та перевіреного судом, заборгованість відповідача за договором № 103516242 становить 72062,50 грн. та складається з: 9000 грн. - забогованість по основній сумі кредиту; 62062,50 грн. - заборгованість за відсотками; 1000 грн. - заборгованість за комісією. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасного повернення заборгованості за договором порушує право позивача на своєчасне отримання плати за надані послуги. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, врахувавши те, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У зв`язку з викладеним суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за договором у розмірі 125787,50 грн. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. Відповідно до чч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами Згідно з положенням пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат береться до уваги: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. За підсумовуючим аналізом наведених правових норм, суд дійшов висновку, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Представник позивача зазначив, що сума фактично понесених та сплачених судових витрат (на правову допомогу) становить 25000 грн., надавши суду відповідні докази. Зважаючи на вищевикладене, за відсутності заперечень відповідача щодо співмірності та обгрунтованості заявлених судових витрат, суд дійшов висновку, що витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача у розмірі 25 000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved