Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 04 квітня 2019 року між АТ «Креді Агріколь Банк» і [PERSON] було укладено кредитний договір № 3/3366014, за умовами якого банк надав останній кредит в розмірі 52 300,00 грн, строком на 60 місяців до 03 квітня 2024 року, зі сплатою процентів у розмірі 11% річних і комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,30% щомісячно від суми кредиту. 29 серпня 2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» і ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір № 4-2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 3/3366014 від 04 квітня 2019 року, на підставі якого 15 вересня 2023 року відбулася передача права вимоги до [PERSON] за вказаним кредитним договором до ТОВ «Глобал Спліт». У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, заборгованість відповідача станом на 09 вересня 2025 року становить 45 601,77 грн, яка складається із: 19 007,07 грн - прострочена заборгованість, 3 585,71 грн - прострочені відсотки, 23 008,99 грн - прострочена комісія. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути в судовому порядку з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 45 601,77 грн разом із понесеними судовими витратами в розмірі 2 422,40 гривень. Ухвалою суду від 12 листопада 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачу роз`яснено її право на подання відзиву на позов; відповідач відзив на позов суду не надала. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що висунуті позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 квітня 2019 року між АТ «Креді Агріколь Банк» і [PERSON] було укладено комплексний договір № 3/3366014, за умовами якого банк надав останній кредит на споживчі потреби в розмірі 52 300,00 грн, строком кредитування на 60 місяців до 03 квітня 2024 року, зі сплатою процентів у розмірі 11% річних і комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,30% у місяць від суми кредиту (а.с. 20, 21, 22, 23-24, 26-28, 29, 30, 31-49, 50-54, 55-57). 29 серпня 2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» і ТОВ «Глобал Спліт» було укладено договір про відступлення права вимоги № 4-2023, за умовами якого 15 вересня 2023 року відбулася передача права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 3/3366014 від 04 квітня 2019 року до ТОВ «Глобал Спліт» (а.с.10-17, 25, 69, 70-87). 15 вересня 2023 року АТ «Креді Агріколь Банк» направило на адресу [PERSON] повідомлення про відступлення ТОВ «Глобал Спліт» права вимоги за кредитним договором № 3/3366014 від 04 квітня 2019 року (а.с. 58, 59-61). У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, позивач звернувся до [PERSON] з вимогою Вих. № 555 від 12 лютого 2025 року про погашення заборгованості в розмірі 49 001,77 грн (а.с. 62, 63-64). Проте, як убачається із позовної заяви, вказана вимога залишилася без виконання. Згідно з розрахунком, заборгованість відповідача становить 45 601,77 грн і складається із: 19 007,07 грн - прострочена заборгованість, 3 585,71 грн - прострочені відсотки, 23 008,99 грн - прострочена комісія (а.с. 18-19). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Враховуючи викладене, оскільки відповідач умови вказаного кредитного договору належним чином не виконувала, жодних заперечень щодо цього суду не надала, право вимоги за цим договором перейшло до позивача, то суд вважає за необхідне частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 22 592,78 грн, яка складається із: 19 007,07 грн - заборгованість за тілом кредиту, 3 585,71 грн - заборгованість за відсотками. Щодо вимог про стягнення простроченої комісії суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що до загального розміру заборгованості відповідача включено заборгованість за простроченою комісією у розмірі 23 008,99 грн. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частин першої і другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідні висновки містяться у постанові Великої палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження №14-44цс21). Пунктом 1.3.2 кредитного договору № 3/3366014 від 04 квітня 2019 року встановлено, що комісійна винагорода за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно становить 2,30% у місяць від суми кредиту. Обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів про кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо. Враховуючи те, що відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом, за умовами їх надання один раз на місяць, повинні надаватись безоплатно, а позивачем не надано доказів, що такі послуги надавались відповідачу частіше одного разу на місяць, то позовні вимоги в частині стягнення із [PERSON] заборгованості за комісією є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. Оскільки позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1 200,15 грн, виходячи з розрахунку: 22 592,78 грн (розмір задоволених позовних вимог) * 2 422,40 грн (сума сплаченого судового збору) / 45 601,77 грн (розмір заявлених позовних вимог).

Outcome: partial