Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 19537,35 грн. та судові витрати. Позов мотивований тим, що 17.11.2021 між Товариство з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН" та [PERSON] укладено Договір № 4270174, відповідно до умов якого Відповідачу було надано грошові кошти в гривні у розмірі 8000 грн. на умовах визначених кредитним договором, а Позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 26.07.2024 було укладено договір № 26-07/2024 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4270174. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 4270174. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30.06.2025 справу прийнято до провадження Чернігівського районного суду Чернігівської області та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Представником відповідача надано до суду письмові пояснення, відповідно до яких відповідач заперечує проти задоволення позову, вказує, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо підписання відповідачем кредитного договору, перерахування на рахунок відповідача кредитних коштів, повідомлення боржника про відступлення права вимоги. Крім того, вважає нарахування відсотків за кредитом непропорційними сумі кредиту, а нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів необгрунтованим. Також, вважає суму витрат на професійну правничу допомогу непідтвердженою необхідними доказами не такою, що не відповідає характеру та складності справи. Позивач в особі керівника Сердійчук Я.Я. надала суду заяву, в якій наполягає на задоволенні позову, вказує, що Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, згідно вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Заборгованість нарахована згідно умов договору, які погоджені сторонами, строк дії договору продовжувався у зв`язку із наявною у відповідача заборгованістю. Договірні положення щодо обов`язку повідомити відповідача про відступлення прав вимоги, на які посилався останній як на неналежне виконання умов договорів, не впливають на обов`язок відповідача щодо виконання зобов`язання за кредитним договором, в тому числі, не звільняє його від виконання таких зобов`язань. Також вказує, що Відповідач у своїх поясненнях безпідставно стверджує, нібито заявлена Позивачем сума заборгованості включає штрафні санкції. Водночас зазначене твердження не відповідає дійсності, оскільки ні Первісним кредитором, ні самим Позивачем жодних штрафів, пені чи інших видів неустойки за цим договором не нараховувалося. На підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт, а також їх вартості їх вартості, до позовної заяви було надано достатні, належні та достовірні докази для підтвердження витрат на правову допомогу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 17.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено Договір № 4270174, відповідно до умов якого Відповідачу було надано грошові кошти в гривні у розмірі 8000 грн. на умовах визначених кредитним договором, а Позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором (а.с.8-12). Згідно п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 8000.00 грн. у валюті: Українські гривні. Згідно п. 1.4 договору, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 02.12.2021. Відповідно до п. 1.5.1 договору, Комісія за надання кредиту: 1520.00 грн., яка нараховується за ставкою 19.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Відповідно до п. 1.5.2. договору, проценти за користування кредитом: 3000.00 грн., які нараховуються за ставкою 2.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. договору, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно 2.2.1. договору, позичальник сплачує Кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1.-1.5.2. Договору, в термін (дату) вказаний в п.1.4. У випадку якщо Позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п.1.3 Договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п.1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п.1.6 Договору, в сумі та на умовах визначених п.2.3 Договору. Відповідно до 2.2.2. договору, нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 Договору. Згідно п. 2.3.1.1. договору, позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua (далі Сайт Товариства) за посиланням https://miloan.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 Договору. Згідно п. 2.3.1.2., Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. Згідно п. 7.1. Цей Договір, що складається з Правил та індивідуальної частини (з додатками №1 та №2), набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п.2.1 цього Договору. Строк дії цього Договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Підтвердженням укладення відповідачем договору є також паспорт споживчого кредиту, графік платежів , який є додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту. Договір № 4270174 від 17.11.2021 року укладений в електронній формі та підписаний відповідачем аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора за номером телефону , що підтверджується довідкою про ідентифікацією, долученою позивачем до матеріалів справи (а.с.21). Факт перерахування кредитних коштів відповідачу підтверджується копією квитанції 1825116883, згідно якої на рахунок [NUMBER] було перераховано 8000 грн (а.с. 22). Крім того, згідно листа АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] емітовано карту № [NUMBER] , номер телефону [NUMBER] знаходиться/знаходився в анкетних даних [PERSON] , на рахунок № [NUMBER] 17.11.2021 було зараховано суму 8000 грн. 26.07.2024 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» уклали Договір факторингу № 26-07/2024, згідно якого Первісний Кредитор відступає за плату своє право грошової вимоги до Боржників строк виконання зобов`язань за якою настав, або яке виникне у майбутньому у сумі 287 052 895,25 грн., а Фактор, здійснивши Фінансування в порядку, передбаченому цим Договором, приймає право грошової вимоги до Боржників, що 3 належить Клієнту, і стає Новим Кредитором за договорами про споживчий кредит, раніше укладеними між Клієнтом і Боржниками. До Фактора переходять права Клієнта як первісного кредитора за договорами про споживчий кредит в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Зокрема Фактор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів за користування кредитом та/чи процентів, за порушення грошового зобов`язання (відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України) за договорами про споживчий кредит (в тому числі за періоди, що передували відступленню прав вимоги, якщо такі нарахування не були здійснені Клієнтом) за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення неустойки (штраф, пеня) за порушення Боржниками грошових зобов`язань, нарахування будьяких платежів і комісій відповідно до умов договорів про споживчий кредит (а.с. 26-31). Згідно реєстру боржників до договору факторингу № 26-07/2024 від 26.07.2024, до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» перейшло право вимоги за кредитним договором № 4270174 від 17.11.2021 року укладеного з [PERSON] на загальну суму заборгованості 19537,35 грн (а.с.38-39). Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Так, згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію(оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»). З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір укладений в електронній формі. Його дійсність відповідачем у встановленому законом порядку не спростована. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Згідно з вимогами ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У відповідності до ч. 1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Виходячи з наведеного вище, відбулась заміна кредитора - до позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» перейшли права ТОВ «Мілоан», і він має право вимагати від [PERSON] сплати заборгованості за кредитним договором. Правилами ст. 514 ЦК України унормовано, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки Первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. При цьому, як встановлено з матеріалів справи відповідач не виконав свого зобов`язання за договором. Після відступлення позивачу права грошової вимоги відповідач не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунок ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», ні ТОВ «МІЛОАН». Розмір заборгованості за кредитним договором в частині заборгованості за тілом кредиту, процентами, комісією узгоджуються з умовами кредитного договору, відповідачем не спростований. За відсутності доказів, які б спростовували подані позивачем розрахунки заборгованості за договором, суд не має підстав піддавати їх сумніву. Відсотки за користування кредитом нараховані в межах строку кредитування за договором про надання споживчого кредиту № 4270174 від 17.11.2021, їх розмір не перевищує погодженого в договорі розміру. Вказане також підтверджується Паспортом споживчого кредиту, з якими ознайомився та підписав своїм електронним підписом відповідач. Положеннями п. 2.3 договору про споживчий кредит № 4270174 від 17.11.2021 передбачено порядок пролонгації строку кредитування на пільгових або стандартних (базових) умовах, зокрема пролонгація такого строку передбачена п. 2.3.1.2. цього правочину. 2.3.1.2. Пролонгація на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. Згідно із п. 2.4.1 договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та процентів за користування кредитом не пізніше терміну, передбаченого п. 1.4 договору, а у випадку пролонгації не пізніше дати завершення періоду, на який продовжено строк кредитування. Отже, встановлено, що умовами договору № 4270174 від 17.11.2021 передбачено два випадки пролонгації строку кредитування за ініціативою позичальника на пільгових умовах на періоди 3, 7 та 15 днів, а також на період до 60 днів у разі продовження користування позичальником кредитними коштами після завершення строку кредитування. Тобто сторони погодили, що у разі, якщо кредитні кошти позичальником не повернуто у визначений строк і кредитор продовжує ними користуватися, строк дії договору продовжується, але не більше, ніж на 60 днів. Оскільки [PERSON] отримані кредитні кошти за договором № 4270174 від 17.11.2021 не повернув та продовжив ними користуватися після 02 грудня 2021 року, кредитодавцем після спливу раніше визначеного строку кредитування продовжено нарахування процентів у межах 60-денного строку за стандартною (базовою) ставкою, наведеною у п. 1.6 договору, що узгоджується з умовами укладеного між сторонами правочину. Відомостями про щоденні нарахування та погашення, складеними ТОВ «Мілоан» підтверджено, що з 17 листопада 2021 року по 02 грудня 2021 року відповідачу нараховувалися проценти за користування кредитом згідно з п. 1.5.2 договору, тобто за ставкою 2,5 % від фактичного залишку кредиту, що становить 3000 грн, 01.12.2021 сплачено проценти в сумі 1296 грн та тіло кредиту 800 грн, з 03 грудня по 17 грудня 2021 року нараховувалися проценти за користування кредитом за ставкою 2,5% на залишок, загальна сума яких становить 2880 грн, з 18.12.2021 по 29.12.2021 нараховувались відсотки згідно з п. 1.6 договору, тобто за ставкою 5,00 % від фактичного залишку кредиту, загальна сума яких становить 4320 грн, 29.12.2021 сплачено 300 грн тіла кредиту та 426 грн відсотків, в подальшому нарахуванням відсотків здійснювалось на пільгових умовах по 0,69 грн за період з 30.12.20221 по 13.01.2022 та по 69 грн щодня у період з 14.01.2022 по 04.03.2022 та сума нарахованих відсотків у вказаний період склала 2 908,35 грн. ( а.с.23-24) Разом з тим, відповідно до п.2.3.1.2. укладеного договору після спливу строку кредитування загалом строку кредитування не може перевищувати 60 днів. Отже, строку кредитування закінчився 02.12.2021, [PERSON] продовжив користуватися кредитними коштами і строк кредитування в межах 60 днів складає з 03.12.2021 по 31 січня 2022 року включно. Таким чином, розмір відсотків 17 листопада 2021 року по 02 грудня 2021 року становить 3000 грн, з 03 грудня по 17 грудня 2021 року - 2880 грн, з 18.12.2021 по 29.12.2021 - 4320 грн, з 30.12.2021 по 31.01.2022 - 1252,35 грн. Сплачено відсотків 1722 грн. Таким чином, залишок по тілу кредиту становить 6 900 грн, залишок по відсоткам з урахуванням вказаних періодів та часткової сплати становить 9 730,35 грн. За будь-яке користування кредитними коштами передбачено сплату процентів, які обумовлено в договорі та які відповідач, підписуючи його, добровільно погодився сплатити. Тобто, [PERSON] погодився отримати кредитні кошти саме за умови сплати ним відсотків за користування ними у зазначеному розмірі, що відповідає вимогам ст. 1054, 1056-1 ЦК України. Враховуючи наведене, а також те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, [PERSON] односторонньо порушив взяті на себе зобов`язання за договором, відтак суд приходить до висновку, що позов про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та нарахованих відсотків підлягає задоволенню. Таким чином позовні вимоги в частині стягнення відсотків підлягають частковому задоволенню за період з 17.11.2021 по 31.01.2022. В іншій частині позовні вимоги щодо стягнення відсотків задоволенню не підлягають. Договором передбачено сплату комісії, яка нараховується одноразово в розмірі 1520 грн. Вказаний розмір комісії також обумовлений графіком. Як слідує з відомостей про щоденні нарахування та погашення відповідач сплатив комісію в розмірі 900 грн. ( а.с.23-24) Суд вважає безпідставним додаткове зазначення нарахування комісії за управління та обслуговування кредиту, яка не передбачена умовами договору. За таких підстав підлягає стягненню комісія в розмірі 620 грн. Інша частина вимог щодо стягнення комісії задоволенню не підлягає. Загальна сума, що підлягає стягненню складається з тіла кредиту - 6900 грн, відсотків - 9 730,35 грн та комісії - 620 грн. Позивач у позовній заяві просив стягнути з відповідача на свою користь судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді першої інстанції у розмірі 9000 грн. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Судом встановлено, що для подання даної позовної заяви, позивач звернувся за правовою допомогою до АО «Лігал Ассістанс», з яким укладено відповідний договір про надання правової допомоги №02-07/2024. Згідно копії витягу з акту № 11 про надання юридичної допомоги від 30.05.2025 року вартість послуг адвоката складає за надання усної консультації тривалістю 2 год. 4000 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для направлення до суду тривалістю 4 години 12000 грн. Частиною 8 ст. 141 ЦПК визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення (висновок постанова Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.09.2023 у справі № 686/31892/19 провадження №61-4683св23). Представником позивача не надані суду докази, що позивач поніс судові витрати у розмірі 9 000,00 грн., які він просить стягнути з відповідача та жодного розрахункового документу до матеріалів справи не надано, крім того, позовна заява та відповідь на відзив подані безпосередньо керівником ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» Сердійчук Я.Я., а тому позов в цій частині не підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем заявлені позовні вимоги на загальну суму 19537,35грн. Судом стягнуто 17250,35 грн, тобто позовні вимоги задоволені на 88,30% (17250,35 х 100 : 19537,35). За таких підстав, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2138 грн 80 коп. (2422,40 х 88,30% : 100). На підставі викладеного,

Outcome: partial