Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

31 жовтня 2025 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 03 квітня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Договір позики № 1974955 в електронній формі, шляхом підписання одноразовим ідентифікатором надісланим позичальнику на електронну адресу. За вказаним договором позикодавець передав позичальнику кошти в сумі 2 500 грн у безготівковій формі шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника, за посередництвом платіжної установи, а позичальник зобов`язався повернути суму позики та сплатити проценти у розмірі 1,99 % на день. Строк позики 30 днів. Правилами надання грошових коштів у позику передбачена пролонгація строку користування позикою до 90 календарних днів. Відповідач [PERSON] не виконала належним чином своїх зобов`язань за договором позики, у зв`язку з чим виникла заборгованість за тілом кредиту та процентами. 26 жовтня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» укладено договір факторингу № 2610, за яким право грошової вимоги за Договором позики № 1974955 від 03 квітня 2021 року перейшло до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ». 03 квітня 2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу № 030423-ФК, за яким право грошової вимоги за Договором позики № 1974955 від 03 квітня 2021 року перейшло до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ». Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за договором позики № 1974955 від 03 квітня 2021 року в сумі 7 280,80 грн з яких: 2 500 грн заборгованість за основною сумою боргу; 4 788,30 грн заборгованість за відсотками, сплачений судовий збір у сумі 2 422,40 грн, а також 4 500,00 грн витрат на правничу допомогу адвоката. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 10 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 09 грудня 2025 року, яке у подальшому, з підстави перебування судді у відпустці, було відкладене на 06 січня 2026 року. Додатково за клопотанням представника позивача, заявленим у змісті позову, витребувано в АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» інформацію, яка містить банківську таємницю. 26 листопада 2025 року на виконання ухвали суду АТ КБ «ПРИВАТ БАНК», засобами поштового зв`язку, надав витребувану інформацію. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином (а.с. 69-71, 92) у позовній заяві вказала, що просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с. 5 зворот), додатково надіслала клопотання про розгляд справи за її відсутності (а.с. 75, 85). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином засобами поштового зв`язку за останньою відомою адресою зареєстрованого місця проживання (а.с. 80, 98), а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 81, 93). Поштове відправлення повторно повернулося з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзиву на позовну заяву чи заяв з процесуальних питань від відповідача не надійшло. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомила, відзиву не подала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 03 квітня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) в електронній формі укладено Договір позики № 1974955 (а.с. 16). Відповідно до пункту 1. договору позикодавець зобов`язується передати у власність позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики та сплатити проценти від суми позики. Умови договору викладені у п. 2. договору, зокрема: сума позики: 2 500 грн; строк позики: 30 днів; процентна ставка (базова) в день: 1,99% (фіксована); дата надання позики: 03 квітня 2021 року; дата повернення позики: 03 травня 2021 року; знижена процентна ставка: 0,01% в день; процентна ставка за понадстрокове користування позикою: 2,70% в день; орієнтовна реальна річна процентна ставка: 3,65%; орієнтовна загальна вартість позики: 2 507,50 грн. Відповідно до п. 3. договору проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. Відповідно до п. 4.2. договору позичальник до моменту підписання Договору вивчив його та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація) йому зрозумілі. Відповідно до п.5 цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням ІТС, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно із Законом України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. До позовної заяви додано роздруківку Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», розділ 7 яких містить положення про продовження строку користування позикою (а.с. 23 зворот, 24). Довідкою про ідентифікацію підтверджується, що 03 квітня 2021 року на електронну пошту позичальника [PERSON] відправлено одноразовий ідентифікатор LF17g6yRhi (а.с. 16 зворот). Договір позики № 1974955 підписаний [PERSON] 03 квітня 2021 року за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором LF17g6yRhi (а.с. 16). Довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підтверджується, що на ім`я [PERSON] емітовано картку № [NUMBER] (а.с. 82). Довідками позичальника, відповідною платіжною інструкцією, а також випискою по рахунку № [NUMBER] підтверджується перерахування 03 квітня 2021 року на картковий рахунок позичальника [PERSON] кредитних коштів у сумі 2 500 грн (а.с. 13, 17, 83). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Таким чином судом установлено, що посилання на обставини укладення [PERSON] договору позики в електронній формі відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію», оскільки договір підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, надісланим на її електронну пошту, як це передбачено умовами договору. Відповідно до договору факторингу № 2610 від 26 жовтня 2021 року, укладеного між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (Клієнт) та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» (Фактор), Клієнт відступив Фактору права вимоги, визначені в Реєстрі Заборгованостей (а.с. 29 зворот - 33). Реєстром прав вимоги № 2 від 26 жовтня 2021 року до Договору факторингу № 2610 від 26 жовтня 2021 року підтверджується передання права вимоги до [PERSON] за договором позики № 1974955, загальна сума заборгованості 7 288 30 грн, з яких: 2 500 грн заборгованість за основною сумою боргу; 4 788,30 грн заборгованість за відсотками (а.с. 35, 36). 03 квітня 2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу № 030423-ФК, за яким право грошової вимоги за Договором позики № 1974955 від 03 квітня 2021 року перейшло до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (а.с. 38 зворот-42). Відповідно до Реєстру Заборгованості від 03 квітня 2023 року до договору факторингу ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 7 288 30 грн, з яких: 2 500 грн заборгованість за основною сумою боргу; 4 788,30 грн заборгованість за відсотками (а.с. 44, 45). За змістом ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою у випадку, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту ст.ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як убачається зі змісту ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з наданим позивачем розрахунком непогашена заборгованість відповідача [PERSON] за договором позики № 1974955 від 03 квітня 2021 року станом на 15 жовтня 2025 року становить 7 280,80 грн, з яких: 2 500 грн заборгованість за основною сумою боргу; 4 780,80 грн заборгованість за відсотками; сплачено позичальником 393,20 грн (а.с. 7-9). Оскільки відповідач допустила порушення зобов`язань, встановлених договором, власних розрахунків заборгованості за позикою, а також доказів своєчасного та належного виконання договору не надала, що має наслідком наявність заборгованості за основним боргом та відсотками, то позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір у сумі 2 422,40 грн (а.с. 1, 2), який відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на відповідача. Крім того, позивач у позовній заяві просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4 500 грн, на підтвердження яких подав: копію договору № 25-08/25/ФП про надання правничої допомоги від 25 серпня 2025 року, укладеного з адвокатом Ткаченко Ю.О. (а.с. 46-49), витяг з акта № 3-ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором № № 25-08/25/ФП від 25 серпня 2025 року, де перелічено види наданих послуг по боржнику [PERSON] та вказано їх вартість (вивченням документів, аналіз судової практики, збір доказів: 500 грн; складання та подання позовної заяви: 4 000 грн (а.с. 50); акт приймання-передачі справ по боржниках на надання правничої допомоги (а.с. 50 зворот, 51); платіжну інструкцію на оплату правничої допомоги, наданої відповідно до акта приймання-передачі справ на надання правничої допомоги (а.с. 52), ордер адвоката Ткаченко Ю.О. на надання правової допомоги ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (а.с. 52 зворот) та свідоцтво адвоката про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 53). Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Розподілу підлягають витрати на правничу допомогу адвоката, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню у розмірі 4 500 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved