Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , право на завершення приватизації та отримання на своє ім`я правовстановлюючого документу на земельну ділянку площею 0,2463 га (кадастровий номер 4621589100:03:000:1545), що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його матір [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, входили: земельна ділянка площею 1,5946 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області (кадастровий номер земельної ділянки 4621589100:03:000:0191), що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії ЛВ №093133 від 29.12.2012 року; земельна ділянка площею 0,1023га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області (кадастровий номер земельної ділянки 4621589100:04:000:0703), що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії ЛВ №093134 від 29.12.2012 року. Окрім вищевказаних земельних ділянок, [PERSON] належало право завершити приватизацію земельної ділянки площею 0,2463 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер земельної ділянки 4621589100:03:000:1545). Він у визначений законом термін звернувся до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Подвадцятника І.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] , внаслідок чого нотаріусом заведено спадкову справу №203/2017. а 21.09.2021 року йому видано свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказані земельні ділянки. Згодом він вирішив юридично оформити спадщину відносно земельної ділянки площею 0,2463 га для ведення товарного сільськогосподарського на території Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області, приватизацію якої не завершила його матір. 08.10.2024 року він замовив виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), внаслідок чого земельна ділянка була сформована та зареєстрована у Державному земельному кадастрі із присвоєнням відповідного кадастрового номеру 4621589100:03:000:1545 та площі 0,2463 га. 29.07.2025 року він звернувся до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , однак нотаріус відмовив у його видачі, через відсутність правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,2463 га (кадастровий номер земельної ділянки 4621589100:03:000:1545). Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 14.08.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 09.10.2025 в порядку витребування доказів зобов`язано приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Подвадцятника І.М. в строк до 22 жовтня 2025 року надати до Жидачівського районного суду Львівської області оригінал або належним чином завірені копії спадкової справи №203/2017, яка заводилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 24.10.2025 приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Подвадцятником І.М. надіслано копію спадкової справи №203/2017, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою від 24.10.2025 в порядку витребування доказів зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Львівській області в особі керівника в строк до 18 листопада 2025 року надати до Жидачівського районного суду Львівської області оригінал або належним чином завірений витяг із Списку громадян власників сертифікатів на земельні частки (паї), якими виготовляються Державні акти на право власності на землю по Чорноострівській сільській раді Жидачівського району, що міститься у матеріалах Технічної документації із землеустрою по передачі земельних часток (паїв) і видачі Державних актів на право власності на землю громадянам власникам сертифікатів на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, у якому зазначена [PERSON] , мешканка с.Лучани. 05.11.2025 на адресу суду з Головного управління Держгеокадастру у Львівській області надійшла запитувана судом інформація та документи. Ухвалою від 20.11.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено її розгляд по суті. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, однак від представника позивача адвоката Яременка І.О. надійшла заява, згідно якої останній просить розглянути справу без участі позивача та його представника. Заявлені вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача Ходорівської міської ради, в судове засідання не з`явився, згідно поданого відзиву, представник відповідача просить розглянути справу без участі їхнього представника та винести рішення за наявними в ній матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 23.12.2025, є дата складення повного тексту судового рішення 31.12.2025. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла матір позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області від 14.03.2017 року (а.с.49). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, входили: земельна ділянка площею 1,5946 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області (кадастровий номер земельної ділянки 4621589100:03:000:0191), що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії ЛВ №093133 від 29.12.2012 року; земельна ділянка площею 0,1023 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області (кадастровий номер земельної ділянки 4621589100:04:000:0703), що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії ЛВ №093134 від 29.12.2012 року. Окрім вищевказаних земельних ділянок, [PERSON] належало право завершити приватизацію земельної ділянки площею 0,2463 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер земельної ділянки 4621589100:03:000:1545) (а.с.22). Згідно довідки Ходорівської міської ради №424 від 08.05.2017, [PERSON] , дійсно проживала і була прописана в [ADDRESS] до дня смерті, яка наступила [INFO] . В Чорноострівській сільській раді заповіт [PERSON] не посвідчувався. На день смерті [PERSON] в даному господарстві був прописані та проживав син [PERSON] , 1969 р.н. (а.с.50). Оскільки заповіту [PERSON] не залишала, то спадкування відбулося за законом. Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом на підставі досліджених письмових доказів встановлено, що єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] був тільки позивач, що підтверджується також матеріалами спадкової справи №203/2017 (а.с.47--72). [PERSON] , звернувся до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Подвадцятника І.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , внаслідок чого нотаріусом було заведено спадкову справу №203/2017. При цьому, як вбачається із матеріалів спадкової справи №203/2017 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] звертався тільки позивач (а.с.48). 21.09.2021 року [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , що складається із земельної ділянки, площею 1,5946 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області (кадастровий номер земельної ділянки 4621589100:03:000:0191), що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії ЛВ №093133 від 29.12.2012 року; земельна ділянка площею 0,1023 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області (кадастровий номер земельної ділянки 4621589100:04:000:0703), що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії ЛВ №093134 від 29.12.2012 року (а.с.8-9, 71-72). З метою оформлення права власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку площею 0,2463 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, листом-відповіддю приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Подвадцятником І.М. №02-14 від 29.07.2025, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері - [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки відсутні правовстановлюючі документи, що посвідчують право власності спадкодавця на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,2463 га. (кадастровий номер земельної ділянки 4621589100:03:000:1545) на території Чорноострівської сільської ради, Стрийського (Жидачівського) району Львівської області (а.с.23). Вирішуючи даний спір суд виходить з такого. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Так, статтею 14 Конституції України гарантовано право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно п. «г» ч. 1ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»(ст. 126 ЗК України). Частиною першою статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Відповідно до пункту «а» частини 3 статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Пунктом «а» частини 3 статті 152 ЗК України визначено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права. Відповідно до абзацу 2 п. 1 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Зазначені висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц та постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 128/1911/15-ц, від 30 червня 2020 року у справі № 623/633/17, від 25 березня 2020 року у справі № 158/1672/17, від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17, від 29 серпня 2019 року у справі № 554/1195/17, від 04 листопада 2020 року у справі № 545/1631/19 та від 24 грудня 2021 року у справі № 343/1341/20 та відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України підлягають врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Аналіз норм права, що регулюють спірні правовідносини, свідчить про те, що початком процедури безоплатної приватизації земельної ділянки є звернення громадянина, зацікавленого у такій приватизації, до відповідного компетентного органу (органу місцевого самоврядування) із заявою про отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Згідно розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації №748 від 18.12.2003 року «Про надання дозволу жителям Чорноострівської сільської ради на складання проекту відведення земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у власність» та Додатку до вищевказаного розпорядження (а.с.25-26), то таким вирішено дати дозвіл на складання проекту відведення земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у власність жителям Чорноострівської сільської ради за рахунок належних їм середніх земельних часток, право на які засвідчено сертифікатами для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зокрема [PERSON] , згідно Сертифікату ЛВ №0153571. Відповідно до розпоряджень голови Жидачівської районної державної адміністрації №163 від 10.03.2006 року «Про затвердження технічної документації по видачі Державних актів на право власності на землю громадянам, власникам Сертифікатів на середню земельну частку (пай) по Чорноострівській сільській раді Жидачівського району» та №440 від 15.05.2008, атакож Додатків до вищевказаних розпоряджень (а.с.28-29, 31-32), то таким вирішено затвердити технічну документацію про передачі земельних часток (паїв) у власність і видачі Державних актів на право власності на землю громадянам, зокрема [PERSON] . Вищевказане також підтверджується інформацією наданою Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області, а саме список громадян власників сертифікатів на земельні частки (паї), яким виготовляються державні акти на право власності на землю по Чорноострівській сільській раді Жидачівського району, серед яких була [PERSON] - площа земельних ділянок- 1,9432 гектарів, з яких: рілля 1,5946 га, кормові 0,3486 га. (а.с.81-87, 94-100). Згідно довідки відділу №5 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 26.05.2025 вбачається. що згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданих Жидачівською районною державною адміністрацією по Чорноострівській сільській раді на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 15.10.1996 року№ 659 за гр. [PERSON] зареєстровано право на земельну частку (пай) розміром 2,46 умовних кадастрових гектарів на території Чорноострівської сільської ради. Сертифікат серії ЛВ № 0153571 зареєстрований 17.05.1997 року за № 347. Взамін вищезгаданого документа, згідно Книги записів (реєстрації) Державних актів на право приватної власності на землю на території Чорноострівської сільської ради, на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 15.05.2008 року № 440,на гр. [PERSON] зареєстровані державні акти на право власності на земельні ділянки Серії ЛВ №093133 від 29.12.2012 року. Площа земельної ділянки 1,5946 га. Кадастровий номер земельної ділянки 4621589100:03:000:0191; Серії ЛВ №093134 від 29.12.2012 року. Площа земельної ділянки 0,1023.Кадастровий номер земельної ділянки 4621589100:04:000:0703. Цільове призначення вищезазначених земель: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Станом на теперішній час відомості про реєстрацію вищезгаданих земельних ділянок зареєстровані в Державному земельному кадастрі: - Кадастровий номер земельної ділянки 4621589100:03:000:0191. Площа земельної ділянки 1,5946 га. Дата Державної реєстрації речового права на нерухоме майно 18.08.2023 року. Реєстраційний номер у Державному реєстрі прав 51425143 Власник: гр. [PERSON] ; - Кадастровий номер 4621589100:04:000:0703. Площа земельної ділянки 0,1023 га. Дата Державної реєстрації речового права на нерухоме майно 21.09.2021року. Реєстраційний номер у Державному реєстрі прав 44066654. Власник: гр. [PERSON] ; - Кадастровий номер 4621589100:03:000:1545. Площа земельної ділянки 0,2463 га. Державна реєстрації речового права на нерухоме майно у Державному реєстрі не зареєстровано. Інші правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності, або право користування земельними ділянками для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Жидачівського району за гр [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у відділі не зареєстровано (а.с.22). При цьому, судом встановлено, що на замовлення позивача було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), внаслідок чого земельна ділянка була сформована та зареєстрована у Державному земельному кадастрі із присвоєнням відповідного кадастрового номеру 4621589100:03:000:1545 та площі 0,2463 га. (а.с.10-21). Відповідно до вимог статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи та часом її відкриття є день смерті особи. Згідно статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Таким чином, у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкоємці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. Право на завершення процедури приватизації та отримання правовстановлюючого документа на дану земельну ділянку, яке належало померлій [PERSON] на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті. Це право в порядку спадкування перейшло до позивача, який є спадкоємцем померлої, та підлягає захисту в судовому порядку. Позивач, як спадкоємець першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Отже, відсутність факту офіційного визнання перешкоджає належному володінню користуванню та розпорядженню успадкованим майном, створює умови правової невизначеності речових прав позивача. При цьому, в даному випадку, нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, зокрема, у зв`язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи, що посвідчують право власності спадкодавця на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,2463 га. (кадастровий номер земельної ділянки 4621589100:03:000:1545) на території Чорноострівської сільської ради, Стрийського (Жидачівського) району Львівської області. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved