Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 15.08.2024р. між ним та відповідачем у простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу нежитлової будівлі (комплексу будівель та споруд) загальною площею 446,5кв.м (згідно інформаційної довідки ТОВ «Савранське РБТІ» від 05.04.2024р. №59 загальна площа нежитлової будівлі складає 447,40кв.м), розташованої за адресою: [ADDRESS] , на орендованій земельній ділянці площею 0,9136га, призначеної для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього руху, за що сплатив відповідачу її повну вартість в сумі 350000грн., а відповідач передав йому у власність цю нежитлову будівлю та відповідні документи, що підтверджують його право власності на будівлю. Позивач вказує, що оскільки згідно зі ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, тому у договорі купівлі-продажу вони домовились вчинити усі необхідні дії для його нотаріального посвідчення у строк до 30.04.2025р.. Однак, до цього часу відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Нез`явлення відповідача до нотаріуса для посвідчення вказаного договору підтверджується листом приватного нотаріуса Подільського районного нотаріального округу Бобошко Н.Є. від 11.05.2025р. №185/02-14, що позбавляє нотаріуса посвідчити цей договір в односторонньому порядку, у зв`язку з чим йому було рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав з відповідним позовом. Позивач також вказує, що згідно ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним, у цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Тому, враховуючи, що нотаріальне посвідчення договору не відбулося у наслідок ухилення відповідача, а домовленість сторін щодо усіх істотних умов договору підтверджується письмовими доказами і відбулося повне виконання договору, позивач просить суд визнати цей договір дійсним та визнати за ним право власності на вказану нежитлову будівлю (комплекс будівель та споруд). У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити, а справу розглянути без його участі (а.с.36). Відповідач в судове засідання також не з`явився, обставини, викладені у позовній заяві, визнав та повністю визнав позовні вимоги, про що надав суду відповідну письмову заяву, в якій, серед іншого, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.37). Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а в силу ч.3 ст.211 цього Кодексу особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів, при цьому, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов до наступного. Встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 15.08.2024р. у простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу нежитлової будівлі (комплексу будівель та споруд), №б/н, загальною площею 447,40кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно якого відповідач (за договором продавець) зобов`язався передати та передав у власність позивача (за договором покупець) вказану нежитлову будівлю (комплекс будівель та споруд), за що позивач (покупець) зобов`язався сплатити та сплатив за це майно 350000грн. (п.п.1, 6, 7 цього договору). Згідно з даними технічного паспорта реєстраційний номер [NUMBER] : [NUMBER] , виготовленого станом на 31.01.2024р., на нежитлову будівлю (комплекс будівель та споруд), розташовану за адресою: Одеська обл., Подільський р-н, Савранська територіальна громада, смт.Саврань, (станом на 01.01.2021р.) [ADDRESS] , до її складу входить: склад під літерою «А», гараж під літерою «Б», майстерня під літерою «Б1», навіс під літерами «а1», «Б2», «Ж», адмінбудівля під літерою «В», заправка під літерою «Г», вбиральня під літерою «Д», склад під літерою «Ж1», ворота під №1, огорожа під №2, 3, 4, колодязь під №5, замощення під номером I, оглядові ями під номерами II, III, IV, V, VI (а.с.20-27). Право власності відповідача [PERSON] (продавця) на вказану нежитлову будівлю (комплекс будівель та споруд) підтверджується договором купівлі-продажу нежитлової будівлі, посвідченим приватним нотаріусом Савранського районного нотаріального округу Одеської області 22.12.2017р., який зареєстровано в реєстрі за № 1050 (а.с.15-16) та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №108847250 від 22.12.2017р. (а.с.17). Як вбачається з зазначеного договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 22.12.2017р., загальна площа будівлі складає 446,5кв.м, а згідно інформаційної довідки ТОВ «Савранське РБТІ» від 05.04.2024р. №59 станом на 31.01.2024р. було проведено технічну інвентаризацію вказаного нерухомого майна з виготовленням технічного паспорту та внесенням даних до ЄДЕССБ, приведено у відповідність до Порядку проведення технічної інвентаризації, затвердженому Постановою КМУ 12.05.2023р. №488, літерацію та нумерацію будівель та споруд (змінено літерацію літ.К колодязь на «№5 колодязь»), назва об`єкту нерухомого майна нежитлова будівля змінено на «нежитлові будівлі». За рахунок перепланування нежитлових будівель без втручання несучих конструкцій змінено загальну площу нежитлових будівель з 446,50кв.м на 447,40кв.м. Відповідно до Постанови КМУ №406 від 07.06.2017р. збільшення площі за рахунок демонтування чи влаштування перегородок, комор (без порушення несучих стін) не потребує дозвільних документів, що дають право на виконання будівельних робіт та не підлягає прийняття в експлуатацію (а.с.28). Вказані нежитлові будівлі (комплекс будівель та споруд) знаходяться на земельній ділянці площею 0,9136га, кадастровий номер якої 5124355100:02:005:0069, цільове призначення земельної ділянки для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього руху, наданій Савранською селищною радою Одеської області [PERSON] (відповідачу) в оренду на строк 49 років на підставі договору оренди землі б/н від 20.09.2017р., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №145231477 від 14.11.2018р. (а.с.18) та рішенням Савранської селищної ради Одеської області від 18.09.2018р. №1070-VII (а.с.19). Встановлено, що договір купівлі-продажу нежитлових будівель (комплексу будівель та споруд), №б/н, від 15.08.2024р. містить усі істотні умови, що визначені законом та є необхідними для договорів даного виду (а.с.13). Згідно п.п.1, 6, 7 вказаного договору відбулося виконання договору, а саме: позивач (покупець) повністю сплатив відповідачу (продавцю) вартість вказаних нежитлових будівель, зазначену у договорі, а відповідач передав позивачу у власність ці нежитлові будівлі. Також встановлено, що сторони визначили, що договір підлягає нотаріальному посвідченню в строк до 30.04.2025р., але у порушення умов договору та вимог ст.657 ЦК України нотаріальне посвідчення договору до теперішнього часу не відбулося у наслідок ухилення відповідача, який відмовився посвідчувати у нотаріуса підписаний договір. Ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нежитлових будівель від 15.08.2024р., укладеного між позивачем та відповідачем у простій письмовій формі, також підтверджується листом приватного нотаріуса Подільського районного нотаріального округу Бобошко Н.Є. від 11.05.2025р. №186/01-16, з якого вбачається, що нотаріус не може вчинити та посвідчити договір купівлі-продажу нежитлових будівель, розташованих за адресою [ADDRESS] , в односторонньому порядку, оскільки продавець [PERSON] не з`явився до неї, як до приватного нотаріуса, щодо посвідчення вказаного договору (а.с.14). Як встановлено ч.ч.1, 2 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ч.1 ст.209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Частиною 1 ст.657 цього Кодексу встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. За правилами ч.1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Відповідно до ч.2 цієї статті якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Частиною 1 ст.16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 цієї статті). Згідно з ч.1 ст.392 цього Кодексу власник майна може пре`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, враховуючи, що сторони фактично уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна, в якому домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, а саме договором купівлі-продажу нежитлових будівель (комплексом будівель та споруд) від 15.08.2024р., і відбулося повне виконання договору, але відповідач (продавець за договором) ухилився від його нотаріального посвідчення, тому суд дійшов висновку щодо наявності юридичного складу, передбаченого ч.2 ст.220 ЦК України, що надає суду право визнати такий договір купівлі-продажу дійсним. Що стосується визнання права власності на нежитлові будівлі (комплекс будівель та споруд), то як встановлено ч.3 ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, належним чином доведені, визнаються відповідачем, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Оскільки, до складу майна, яке позивач просить визнати за ним право власності, входить нерухоме майно, то відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на нерухоме майно, що є предметом спору, підлягає обов`язковій державній реєстрації на підставі рішення суду (п.9 ч.1 ст.27 цього Закону). Суд також роз`яснює, що згідно ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, одночасно переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Враховуючи наведене,

Outcome: approved