Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на його користь на утримання дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що 28.03.2019 року Тальнівським районним судом Черкаської області у справі № 704/233/19 ухвалено рішення, згідно з яким з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, починаючи з 05.03.2019 року та до досягнення дитиною повноліття. 08.05.2019 року було відкрито виконавче провадження №59029848 щодо стягнення аліментів за рішенням суду, яке перебуває на виконанні у виконавчій службі, аліменти ним сплачуються, заборгованість зі сплати аліментів відсутня. На час звернення [PERSON] ( [PERSON] ) до суду із позовною заявою про стягнення аліментів їх спільний син дійсно проживав разом з відповідачкою. Проте, по досягненню 14-річного віку, з 09.10.2025 року син зареєструвався за його адресою проживання і почав проживати разом із батьком. Стверджує, що на даний час виключно він займається утриманням сина, його вихованням, а відповідачка не бере участі у виховання сина, будь-які кошти на його утримання не надає. Наведені обставини, на думку позивача, свідчать про відсутність підстав для подальшого стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] . Вважає, що виникла необхідність захистити його порушене право шляхом припинення примусового стягнення з нього аліментів на користь матері та стягнення аліментів з [PERSON] на його користь на утримання сина. 01.12.2025 року позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій відмовився від вимоги про стягнення на його користь аліментів на утримання сина. 02.12.2025 року Тальнівським районним судом Черкаської області постановлено ухвалу про залишення без розгляду позовної вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідачки на утримання сина. В судове засідання позивач не з`явився, однак його представник - адвокат Бабій В.М., подав на адресу суду заяву, у якій просить розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги про припинення стягнення аліментів підтримав у повному обсязі (а.с 57). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, однак подала на адресу суду заяву в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с.36). Ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін (їх представників). В ч.3 ст.200 ЦПК України визначено, що: За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, оголосивши заяви сторін (їх представників), перевіривши матеріали справи в межах наданих суду доказів, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.12) . 28.03.2019 року Тальнівським районним судом Черкаської області у справі № 704/233/19 ухвалено рішення , згідно з яким з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, починаючи з 05.03.2019 року та до досягнення дитиною повноліття та [INFO] видано виконавчий лист №235 (а.с.15). Згідно актового запису про зміну імені [PERSON] змінила ім`я на « [PERSON] », про що Тальнівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області ЦМУ МЮУ (м.Київ) видано свідоцтво [NUMBER] від 17.12.2021 року актовий запис №17 (а.с.56) 08.05.2019 року головним державним виконавцем Тальнівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Алілуйком А.Г. відкрито виконавче провадження № 59029848 на підставі рішення суду від 28.03.2019 справа №704/233/19 (а.с.16). Розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, виданого по виконавчому провадженні № 59029848 станом на 01.10.2025 року Тальнівським ВДВС у Звенигородському районі Черкаської області КМУ МЮУ підтверджується стягнення аліментів з боржника [PERSON] , їх сплата та відсутність заборгованості (а.с.17-19). Довідкою про сплату аліментів, виданою Тальнівським ВДВС у Звенигородському районі Черкаської області КМУ МЮУ 23.10.2025 року № 17343, підтверджується, що [PERSON] дійсно сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] та заброгованість зі сплати аліментів відсутня (а.с.20). На підтвердження факту проживання неповнолітнього сина з позивачем ним надано: - відомості про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб про те, що за ґадресою [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [INFO] , з 22.03.2019 року по теперішній час та [PERSON] , [INFO] , з 09.10.2025 року по даний час, які надані адміністратором ЦНАП виконавчого комітету Тальнівської міської ради (а.с.11); - довідку голови громадського вуличного комітету м.Тального, видану 09.11.2025 року про те, що [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою [ADDRESS] , з травня 2025 року по даний час ; Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства"). Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У статті 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Отже, статтею 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини. Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати, спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей (див. постанову Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі № 682/690/16-ц). Згідно з частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зазначені норми не встановлюють вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати аліментів. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. З урахуванням предмета цього спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі. Встановлено, що 28.03.2019 року Тальнівським районним судом Черкаської області у справі № 704/233/19 ухвалено рішення, згідно з яким з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, починаючи з 05.03.2019 року та до досягнення дитиною повноліття та 02.05.2019 року видано виконавчий лист №235 . Неповнолітній [PERSON] після видачі виконавчого листа у справі №704/233/19 з 09.10.2025 року проживає з позивачем та знаходиться на повному його утриманні, що учасниками справи не заперечується. Зазначену обставину позивач вважає підставою для припинення стягнення з нього аліментів на користь відповідачки. Враховуючи правову природу аліментів (які є власністю дитини), їх цільовий характер, а також передбачені законом підстави їх стягнення на користь того з батьків, з ким проживає дитина,

Outcome: approved