Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, зазначивши заінтересовану особу Нововоронцовський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Заява обгрунтована тим, що заявник є сином [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] . Факт смерті [INFO] [PERSON] в м. Генічеську, Генічеського району, Херсонської області, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.09.2025, видане 99500001 Генічеським районним відділом записів актів цивільного стану Управління ЗАГС Херсонської області, яке видане на тимчасово окупованій території. З огляду на викладене, заявник просив встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Борозенське, Великоолександрівський район, Херсонська область, яка настала [INFO] в м. Генічеськ, Генічеський район, Херсонська область, Україна. У судове засідання заявник не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив заявлені вимоги задовольнити. У судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Суд встановив, що [PERSON] [INFO] померла у м. Генічеськ Генічеського району Херсонської області. За свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.02.1974, актовий запис №249, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . На підтвердження факту смерті [PERSON] заявником подана копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.09.2025, видане 99500001 Генічеським районним відділом записів актів цивільного стану Управління ЗАГС Херсонської області, яке видане на тимчасово окупованій території. Суд, даючи оцінку допустимості наданих заявником письмових доказів, виданих йому на тимчасово окупованій території, бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Зокрема, ґрунтуючись на консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібіє (Namibiacase), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на таких територіях органів влади. Частиною першою статті 315 ЦПК України визначено перелік фактів, які можуть бути встановлені судом. Заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника (ч. 1 ст. 317 ЦПК України). Заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника (ч. 2 ст. 317 ЦПК України). Відповідно до вимог п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Таким чином, суд встановив, що [PERSON] померла [INFO] на тимчасово окупованій території в м. Генічеськ Генічеського району Херсонської області, тобто частини України, яка розташована у районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають у тимчасовій окупації, оточені (блоковані), відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376. Враховуючи, що заявник [PERSON] позбавлений можливості отримати свідоцтво про смерть матері [PERSON] , [INFO] , у позасудовому порядку встановити такий факт заявник не може, суд заяву задовольняє та встановлює факт смерті на тимчасово окупованій території. Також, на підставі п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved