Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

В травні 2025 року (документ сформований в системі «Електронний суд» 29.08.2024 року) Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором №5272617 про надання споживчого кредиту від 24 грудня 2021 року у розмірі 52922,12 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 10612 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 29639,32 грн., заборгованості за процентами за 60 календарних днів у розмірі 12670,80 грн., а також судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Представник позивача в прохальній частині позову просив розгляд справи здійснювати без участі сторони позивача, не заперечував щодо винесення заочного рішення. Відповідачка про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, однак у судове засідання не з`явилася, відзив на позовну заяву не подавала, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Суд встановив, що 24 грудня 2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір №5272617 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом № 644-ОД від 07 травня 2021 року та розміщених їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов Кредитного договору: Сума кредиту (загальний розмір) складає 12000 грн. (п. 1.3. Кредитного договору). Строк кредиту становить 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (19.12.2022) вказується в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 12000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки. Ухвалою суду від 05 листопада 2025 року витребувано у Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» інформацію: щодо підтвердження факту належності платіжної картки № [NUMBER] ім`я [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] ) щодо підтвердження факту зарахування коштів 24 грудня 2021 року на платіжну картку № [NUMBER] банком-емітентом якої є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у сумі 12000 грн. від ТОВ «АВЕНТУС Україна». 19 грудня 2025 року на виконання вимог Ухвали суду від 05 листопада 2025 року Акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» надано інформацію, що а ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] ( [NUMBER] ). 24 грудня 2021 року по рахунку картки № [NUMBER] ( [NUMBER] )було зарахування коштів в сумі 12000 грн. Платник переказ коштів. Коментар Viplata zaima Creditplus. Не підлягає оподаткуванню. Відповідно до п. 1.5.1 Кредитного договору Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується: - у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Так, укладаючи Кредитний договір, сторони, передбачили нарахування процентів на наступних умовах: Відповідно до п. 1.5.2. Кредитного договору, знижена процентна ставка 0,01 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживач до 23.01.2022 р. або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, Споживач розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Споживач погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання Споживачем права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Споживача, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки. 12 серпня 2021 року Відповідач здійснив платіж оплати процентів на рахунок кредитора в розмірі 3205,30 грн. 23 січня 2022 року, відповідачка здійснила платіж оплати процентів на рахунок кредитора в розмірі 36 грн. 04 лютого 2022 року відповідачка здійснила частково оплату процентів на рахунок Кредитора в розмірі 1500 грн. 21 лютого 2022 року відповідачка здійснила платіж на рахунок кредитора в розмірі 6500 грн. з яких 5112 грн. оплата процентів та 1388 грн. оплата тіла кредиту. 28 березня 2022 відповідачка здійснила платіж оплати процентів на рахунок кредитора в розмірі 604,88 грн. У період з 01 травня 2022 року по 24 вересня 2022 року було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою, що становить 29639,32 грн. 25 вересня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» було укладено Договір факторингу № 25.09/23-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором, в тому числі за Договором №5272617 про надання споживчого кредиту від 24 грудня 2021 року. Згідно витягу з реєстру боржників від 25 вересня 2023 року до позивач набув права грошової вимоги до відповідачки у розмірі 40251,32 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 10612 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 29639,32 грн. Позивачем нараховано проценти за 60 календарних днів (з 25 вересня 2022 по 23 листопада 2022 року) в межах строку договору, а саме: 10612 грн * 1,99% = 211,18 грн*60 календарних днів = 12670,8 грн., що підтверджується наданим розрахунком заборгованості від 06 серпня 2024 року. У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі №910/1238/17 касаційний суд, формуючи практику, дійшов такого висновку: «ПРОЦЕНТИ ЗА КОРИСТУВАННЯ КРЕДИТОМ» проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у договорі. Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Необхідно зазначити, що ЗУ № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі закон) змінює низку правил роботи банків та небанківських фінансових установ, зокрема тих, що надають послуги з кредитування. Важливо, що нові правила не передбачають скасування відсотків за користування кредитними коштами. Таке нарахування є правомірним з боку кредитора. Кредитні канікули це відтермінування сплати боргу, а не його прощення. Також кредитні канікули це право кредитора, а не його зобов`язання. Законодавець звільнив споживачів кредитних послуг від штрафних санкцій, проте від нарахування відсотків не звільнив. ТОВ «Авентус Україна» закінчило нарахування, а позивач почав здійснювати нарахування з наступного дня. Тобто нарахування здійснено другим кредитором за інший період, проте в рамках погодженого Сторонами строку договору. Враховуючи викладене, нарахування процентів за користування кредитним коштами, виданими в рамках Кредитного договору, здійснювалося в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов Кредитного договору. Таким чином, відповідачка свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, чим порушила умови договору, у зв`язку із чим виникла заборгованість у розмірі 52922,12 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 10612 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 29639,32 грн., заборгованості за процентами за 60 календарних днів у розмірі 12670,80 грн. Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст.627 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Положенням ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту. Згідно ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Відповідно до ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Згідно ст.ст.3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за Договором позики, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору кредиту, а відповідач отримав кредитні кошти і у нього виникли зобов`язання повернути їх у розмірі та у строки, зазначені у кредитному договорі. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України). За положеннями статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У відповідності ч.1 ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. За правилами ч.1 ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Як передбачено ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Враховуючи вищенаведене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги позивача проте, що відповідачка [PERSON] має існуючу перед позивачем прострочену заборгованість за Договором №5272617 про надання споживчого кредиту від 24 грудня 2021 року у розмірі 52922,12 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 10612 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 29639,32 грн., заборгованості за процентами за 60 календарних днів у розмірі 12670,80 грн. Відповідачкою не представлено суду доказів на спростування відсутності заборгованості у зазначеному розмірі чи неправомірності кредитного договору чи Договору про відступлення права вимоги. На підставі наведеного, виходячи із принципів об`єктивності, реальності і справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором в межах заявлених позовних вимог. Щодо стягнення з відповідачки судових витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 10000,00 грн., суд виходить з наступного. Як передбачено статтею 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу до суду надано: договір №17/07-2024 про надання правової допомоги від 17 липня 2024 року, акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 06 серпня 2024 року згідно договору №17/07-2024 від 17 липня 2024 року, рахунок на оплату по замовленню №3853/06/09 від 06 серпня 2024 року на суму 10000 грн. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що розмір витрат на правову допомогу підлягає зменшенню, оскільки такі є неспівмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу підлягають задоволення в розмірі 7000 грн. Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved