Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

До Ємільчинського районного суду Житомирської області звернулася [PERSON] з позовом до Ємільчинської селищної ради Житомирської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина до якої входять земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,0377 га та площею 3,2262 га, які належали їй на праві власності. Державний акт на право власності на земельні ділянки, втрачений. Позивач, як спадкоємець після смерті матері, не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини протягом встановленого строку, оскільки проживала на великій відстані від мами і не знала про наявність спадкового майна, та лише в 2025 від представників агрофірми, які мають намір використовувати вказані земельні ділянки, їй стало відомо про наявність такого майна, згідно відомостей Державного земельного кадастру. 06 листопада 2025 року позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно, однак отримала відмову через пропуск встановленого строку звернення до нотаріуса із такою заявою. Просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] терміном дев`яносто календарних днів. Ухвалою суду від 10.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 08.12.2025. Ухвалою суду від 08.12.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 08.01.2026. Позивач в судове засідання не з`явилася,належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно поданої заяви позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до початку судового засідання подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечує. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, враховуючи заяви учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , актовий запис № 3, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане 28.01.2009 виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області (а.с. 3). Родинні відносини між позивачами та покійною [PERSON] , а саме, покійна була її матір`ю, підтверджуються копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 31.06.1964 (післяшлюбне прізвище « [PERSON] », згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 21.02.1986) (а.с.7, 8). З довідки, виданої Миколаївським старостинським округом Ємільчинської селищної ради Житомирської області від 30.10.2025 за № 511 слідує, що [PERSON] ( [INFO] ) на день смерті [INFO] постійно проживала та була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Згідно інформації з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що у [PERSON] на праві власності перебувають земельні ділянки: площею 2,0377 га (кадастровий номер 1821784200:09:000:0089), площею 3,2262 га (кадастровий номер 1821784200:10:000:0039) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Миколаївської сільської ради, Ємільчинський район, Житомирська область (а.с.9, 9 на звороті, 10, 10 на звороті). З постанови приватного нотаріуса Звягельського районного нотаріального округу Житомирської області Петрук С.П. від 06.11.2025 за № 155/02-31 слідує, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] померлої [INFO] , у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини, пропуском встановленого законодавством строку для прийняття спадщини. За даними Спадкового реєстру станом на 06.11.2025 спадкова справа щодо майна померлої не заводилась (а.с.12). За приписами статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу вимог ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220-1221,1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. (ст.1261 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. У встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк позивач заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не подала, оскільки лише у 2025 дізналася про наявність спадкового майна. Враховуючи викладені позивачем обставини, які не заперечуються відповідачем, суд визнає поважними причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, матеріалами справи встановлено, що позивач після смерті [PERSON] не прийняла спадщини у встановлений законом строк, тому суд дійшов висновку, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню. Питання про стягнення судового збору з відповідача позивачем не ставиться.

Outcome: approved