Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

11 серпня 2025 року адвокат Віхерко Н.О. в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про виділ об`єкта нерухомого майна в натурі зі спільної часткової власності, визнання права власності та припинення права спільної часткової власності та просить виділити [PERSON] в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна належну йому 63/100 частку житлового будинку з відповідною часткою господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , визнати за ним право власності в цілому на об`єкт нерухомого майна житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який складається з: житлового будинку загальною площею 86,9 м.кв., житловою площею 50,2 м.кв., в тому числі: коридор (І) площею 3,0 кв.м., кухня (1-1) площею 4,6 кв.м., коридор (1-2) площею 7,3 кв.м., коридор з паливною (1-3) площею 9,3 кв.м., житлова кімната (1-4) площею 17,2 кв.м., санвузол (1-5) площею 3,1 кв.м., паливна (1-6) площею 1,9 кв.м., коридор (1-7) площею 7,5 кв.м., житлова кімната (1-8) площею 16,3 кв.м., житлова кімната (1-9) площею 16,7 кв.м., господарські будівлі та споруди ганок «1», ганок «2», хлів «Б-І», погріб «б», гараж «Е-І», та припинити право спільної часткової власності [PERSON] на 63/100 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що [PERSON] на праві приватної власності належить 63/100 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Власником іншої 37/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами була [PERSON] , яка померла у 2012 році, після смерті якої спадщину прийняли її діти [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняли [PERSON] та [PERSON] , які є відповідачами по справі. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла [PERSON] , яка також є відповідачем по справі. Представник позивача - адвокат Віхерко Н.О. зазначає, що належна [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] частки вищезазначеного домоволодіння є фактично окремими об`єктами нерухомого майна, мають окремі входи з вулиці, відокремлені стінами і кожна із частин може бути виділена та функціонувати як окремий об`єкт нерухомого майна. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 серпня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк п`ять днів з дня вручення копії ухвали від 12.08.2025 року для усунення недоліків позовної заяви зазначених в мотивувальній частині даної ухвали. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 серпня 2025 року було відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, вирішено питання про витребування доказів. 10 листопада 2025 року ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області у даній справі було закрито підготовче провадження та призначено справи до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву, якою просить розгляд справи здійснити без участі позивача та його представника, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином у порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не подавав, а тому суд вирішив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи повідомлені належним чином у порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не подавали, а тому суд вирішив розгляд справи проводити за їх відсутності. Відповідно до частини п`ятої, пункту 2 частини сьомої, пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки, зокрема, про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України). Ураховуючи наведене та те, що ухвала суду та копія позовної заяви з додатками разом із судовою повісткою про день, час та місце розгляду справи судом, яке призначене на, 12 січня 2026 року, 08 грудня 2025 року та 10 листопада 2025 року надіслано за зареєстрованим місцем проживання відповідача, було повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України свідчить про вручення повістки в день проставлення у поштового повідомленнях такої відмітки. Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомлення відмітки про відсутність особи за адресою місця знаходження, що узгоджується з висновками в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №752/11896/17 (провадження № 14-507цс18), від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 (провадження №12-233гс18) та від 29 липня 2022 року у справі № 148/2412/19. Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається насамперед на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється залежно від обставин справи та з огляду на її складність, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», заява № 36655/02). Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що згідно копії договору купівлі-продажу від 11.01.1991 року [PERSON] є власником 63/100 частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, що знаходяться в [ADDRESS] , а [PERSON] є власником 37/100 частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, що знаходяться в [ADDRESS] , що підтверджується наявною в матеріалах справи інвентарною справою №4324. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.10.2009 року. 23 лютого 2012 року згідно рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області №77 п.6, вирішено присвоїти квартирі, що становить 63/100 будівлі та належить [PERSON] , адресу [ADDRESS] , взамін адреси [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , спадщину за законом прийняли її діти: [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняли її діти: [PERSON] та [PERSON] , які є відповідачами по справі. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла [PERSON] , яка також є відповідачем по справі. До складу спадщини увійшла квартира [ADDRESS] , що підтверджується наявною в матеріалах справи інвентарною справою №4324 Згідно висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна №260 від 29 січня 2024 року, судом встановлено, що [PERSON] належить 63/100 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] , до складу якого входить: житловий будинок загальною площею 86,9 м.кв., житловою площею 50,2 м.кв., в тому числі: коридор (І) площею 3,0 кв.м., кухня (1-1) площею 4,6 кв.м., коридор (1-2) площею 7,3 кв.м., коридор з паливною (1-3) площею 9,3 кв.м., житлова кімната (1-4) площею 17,2 кв.м., санвузол (1-5) площею 3,1 кв.м., паливна (1-6) площею 1,9 кв.м., коридор (1-7) площею 7,5 кв.м., житлова кімната (1-8) площею 16,3 кв.м., житлова кімната (1-9) площею 16,7 кв.м., господарські будівлі та споруди ганок «1», ганок «2», хлів «Б-І», погріб «б», гараж «Е-І». Власником іншої 37/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами є відповідачі. Належний сторонам житловий будинок є відокремленим, має окремі входи, комунікації та перебуває у спільній частковій власності. Правовий режим спільної часткової власності визначено главою 26 ЦК України. Згідно ч. 1 ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно ч. 4 ст. 88 Земельного кодексу України, учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Відповідно до роз`яснень, даних у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Згідно висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна №260 від 29 січня 2024 року виготовленого ПП «Проект БТІ», зазначене майно, яке перебуває у володінні та користуванні [PERSON] по [ADDRESS] , в розмірі 63/100 частки, за технічними показниками може бути виділено в натурі з присвоєнням окремої адреси. Право власності (користування) земельною ділянкою відсутнє. Вказані обставини підтверджуються: висновком щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна №260 від 29 січня 2024 року виготовленого ПП «Проект БТІ», копією договору купівлі-продажу від 11.01.1991 року, інвентаризаційною справою №4324, інформаційними довідками, копією спадкової справи №516/2020 від 27.11.2020 року до майна померлої [PERSON] [INFO] . Суд, дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб. Оскільки виділналежної [PERSON] частки домоволодіння із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна є технічно можливим, відповідає його фактичному користуванню, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд

Outcome: approved