Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» звернулося до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що ТОВ «Теплопостачсервіс» з 01.07.2014 є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі є власниками квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 26.04.2018 між позивачем та [PERSON] було укладено договір №52/3/33 про надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, за яким виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати наданні послуги за встановленими тарифами, у строк і на умовах, що передбачені договором. Заборгованість відповідачів за житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії за період з грудня 2023 року по березень 2025 року становить 26077,06 грн. Просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь вказану заборгованість та судові витрати. 30.06.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачі своїм правом на подачу відзиву не скористалися. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачів направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися на адресу суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Зважаючи на неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. ТОВ «Теплопостачсервіс» з 01.07.2014 є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . ТОВ «Теплопостачсервіс» як юридична особа здійснює діяльність з постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря, що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. [PERSON] є власником 1/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.06.2017 № 90728918. [PERSON] є власником 2/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.06.2017 № 90728863. 26.04.2018 між ТОВ «Теплопостачсервіс» та [PERSON] укладено договір №52/3/33 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, за яким виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами, у строк і на умовах, що передбачені договором. Зазначені послуги, відповідно до договору, надаються за адресою: [ADDRESS] . Згідно з розрахунком по житловому приміщенню (квартирі), що розташована за адресою: [ADDRESS] , за період з грудня 2023 року по березень 2025 року обліковується заборгованість послуги з постачання теплової енергії в розмірі 26077,06 грн. За цей період відповідачі надані послуги оплачували не в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (ст.360 ЦК України). Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах. Споживач зобов`язаний укладати договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). У відповідності до вимог ст.642 ЦК України та абзацу 6 п.14 Правил фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку за надані послуги, факт отримання послуг. Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Суд відзначає, що співвласники квартири у багатоквартирному будинку повинні усвідомлювати, що набуття права власності на квартиру покладає на них обов`язок утримувати своє майно та оплачувати відповідну отриману послугу. Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Враховуючи обставини, встановлені судом у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що відповідачі, як власники квартири, є споживачами послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, які надає ТОВ «Теплопостачсервіс». Відповідачі у встановленому законом порядку не відмовилися від надання послуг позивачем, доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, відповідачами надано не було, як і доказів сплати коштів за надані позивачем послуги у повному обсязі. Отже, відповідачі як споживачі вказаних послуг мають обов`язок оплатити позивачу їх вартість. Суд відзначає, що власники квартири у багатоквартирному будинку повинні усвідомлювати, що набуття права власності на квартиру покладає на них обов`язок утримувати своє майно та оплачувати отриману комунальну послугу відповідно до умов укладеного договору з її виконавцем. Разом з тим суд вважає, неспроможними доводи позивача щодо солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги, оскільки співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Таким чином, з [PERSON] з урахування розміру частки квартири, яка йому належить у розмірі 1/3, підлягає стягненню заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з грудня 2023 року по березень 2025 року у сумі 8692,35 грн. (26077, 06 грн. * 1/3 = 8692, 35 грн.) З [PERSON] з урахування розміру частки квартири, яка їй належить у розмірі 2/3, підлягає стягненню заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з грудня 2023 року по березень 2025 року у сумі 17384, 70 грн. (26077,06 грн. * 2/3 = 17384, 70 грн.) За встановлених обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1009,33 грн. (3028 грн. * 1/3 = 1009,33 грн.), а з [PERSON] - судовий збір в розмірі 2018,67 грн. (3028 грн. * 2/3 = 2018,67 грн.)

Outcome: partial