Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

До Збаразького районного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» із позовною заявою, зареєстрованою через канцелярію суду 30.01.2024, до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В якій просить: 1. Прийняти позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення (виклику)) сторін та відкрити провадження в цій справі, про що постановити відповідну ухвалу. 2. Задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» загальну суму заборгованості за кредитним договором №1084-7832 від 10.09.2022 в розмірі 16000 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 3200 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 12800 грн. 3. Судові витрати в розмірі 2422,40 гривень, пов`язані з розглядом цієї позовної заяви, у встановленому законодавством порядку покласти на відповідача та стягнути їх з нього в повному обсязі на користь позивача. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 10 вересня 2022 року між ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1084-7832. Відповідно до даного кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 3200 грн, строк кредитування 300 днів, базовий період 14 днів, знижена % ставка 2,50 % в день, стандартна % ставка 3,00 % в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов кредитного договору. Відповідач два рази оформляла кредитні відносини з позивачем, попередні кредитні договори були погашені, що додатково доводить обізнаність відповідача з процедурою оформлення та виконання кредитного договору. Відповідач не повернув кредитодавцю в повному обсязі кредит, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором №1084-7832. Станом на 05 січня 2024 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 31776 гривень. Разом з тим, кредитодавецем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 15776 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 16000 грн. Дана позовна заява зареєстрована в суді і справі присвоєно єдиний унікальний номер 598/360/24. 05 лютого 2024 року ухвалою Збаразького районного суду прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі. Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.47). 14 березня 2024 року заочним рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та стягнуто з [PERSON] в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №1084-7832 від 10.09.2022 в сумі 16000 грн та сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн (а.с.62-63). 09 квітня 2024 року від відповідача [PERSON] надійшла заява про перегляд заочного рішення Збаразького районного суду від 14 березня 2024 року у даній цивільній справі (а.с.67-72). 10 квітня 2024 року ухвалою Збаразького районного суду прийнято до розгляду заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Збаразького районного суду від 14 березня 2024 року та призначено судове засідання (а.с.77). 25 квітня 2024 року ухвалою Збаразького районного суду задоволено заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Збаразького районного суду від 14 березня 2024 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Скасовано заочне рішення Збаразького районного суду від 14 березня 2024 року у даній справі та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.82-83). 22 травня 2024 року від заявника (відповідача) [PERSON] на адресу суду надійшли тези вступного слова, в які вона просить відмовити у задоволені позовних вимог ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» посилаючись на те, що жодним доказом, який надано позивачем разом із позовною заявою, не доказано укладання кредитного договору та надання відповідачу коштів у кредит за кредитним договором. Вважає, що усі твердження позивача є надуманими та бездоказовими (а.с.91-102). Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надійшло клопотання, в якому ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» просить справу розглядати на підставі наявних доказів за відсутності його представника, позовні вимоги підтримує повністю, посилаючись на ті ж обставини. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, однак на адресу суду надійшла заява, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що предметом даного позову є стягнення з відповідача [PERSON] в користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №1084-7832 від 10 вересня 2022 року, укладеним між ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] .. Суд неодноразово визнавав обов`язкову явку сторін у судове засідання. Також суд вжив всіх дозволених чинним законодавством заходів для повного і об`єктивного розгляду справи, неодноразово сприяв сторонам у наданні додаткових доказів, надавав можливості для представлення доказів, у зв`язку із чим неодноразово відкладався розгляд справи. Суд не може вказувати сторонам, які докази необхідно надати суду для підтвердження своїх вимог та з власної ініціативи витребувати докази, оскільки згідно із вимогами ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона по справі повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмета доказування. Враховуючи те, що обов`язок щодо доказування покладається на сторони, суд вважає, що вказану справу слід вирішувати на підставі наявних доказів. Щодо укладення договору про відкриття кредитної лінії №1084-7832 від 10 вересня 2022 року, укладеного між ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] , суд дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що в позовній заяві ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» зазначає, що 10 вересня 2022 року між [PERSON] та ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» за допомогою «Веб-сайту», який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1084-7832 та відповідачу були перераховані кредитні кошти на банківську картку в сумі 3200 грн. Відповідно до п.4.1 договору розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту становить 3200 грн. Дата надання/видачі кредиту 10.09.2022. Згідно п.4.2 договору кредит надається позичальникові шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п.4.1 цього договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Ініціювання безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1. цього договору, здійснюється кредитодавцем безпосередньо після укладення сторонами цього договору та надіслання позичальнику примірнику договору та додатків до нього у вигляді електронного документа. Кредит вважається наданим позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку Кредитодавця за належними реквізитами для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб, зазначений позичальником при оформленні Кредиту. Відповідно до п.3.1 договору цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерції». Згідно п.3.2 договору, для укладання цього договору, у порядку встановленому правилами, позичальник надає кредитодавцю інформацію щодо бажання отримати кредит, шляхом заповнення на веб-сайті кредитодавця https://credstkasa.com.ua/ усіх граф відповідної форми. Відповідно до п.10.12 договору невідємною частиною цього договору є додатки: Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспорт споживчого кредиту, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (Графік платежів за договором) відповідно до Методики Національного банку України. Відповідно до положень ст.ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст.77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд зазначає, що обставини справи мають бути підтверджені належними та допустимими доказами. При цьому суд враховує, що сторони у даній справі наполягають на розгляді даної справи на підставі наявних доказів, про що вони подали суду відповідні клопотання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Згідно ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Згідно з ч.1 ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч.2 ст. 639 ЦК України, договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Згідно до п.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно до п.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст.1 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довічні послуги» електронний підпис - електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис. Суд, досліджуючи договір про відкриття кредитної лінії №1084-7832 від 10 вересня 2022 року враховує, що він укладався в електронній формі шляхом накладення електронного підпису позичальника одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п.5.2. правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) затверджених наказом ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» №38-П від 14.07.2022: «Заявник надає Кредитодавцю відповідь про повне та безумовне прийняття Оферти (Акцепт) щодо укладення Договору в електронній формі (в рамках ІТС Кредитодавця) в Особистому Кабінеті Заявника/Позичальника, шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом Заявника у формі Одноразового ідентифікатора. Одноразовий ідентифікатор надсилається Кредитодавцем Заявнику в СМС-повідомленні або шляхом дзвінка на номер телефону, який вказаний Заявником/Позичальником в Заявці. Надання Заявником відповіді Кредитодавцю про повне та безумовне прийняття Оферти (Акцепт) в порядку, передбаченому даним пунктом Правил, вважається підписанням Договору відповідно до ч.6 ст.11 та ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, щодо надсилання відповідачу [PERSON] одноразового ідентифікатора та використання його останньою, що ставить під сумнів прийняття пропозиції відповідачем. Відповідно до ст.610 ЦПК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У той же час, належними доказами, що підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Згідно до правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження № 61-517св18) банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених Договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Відповідно до пункту 62 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Проте, позивач ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не надав доказів на підтвердження видачі позичальнику грошових коштів за умовами договору про відкриття кредитної лінії №1084-7832 від 10 вересня 2022 року (платіжного доручення, меморіального ордеру, тощо). Разом з тим, суд звертає увагу, що позивачем додано інформаційну довідку про здійснення платежу №2079040559 у сумі 3200 грн від 10.09.2022 на номер картки [NUMBER] , а також інформаційним повідомленням АТ КБ «ПриватБанк» про перерахунок коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» у сумі 3200 грн від 10.09.2022 на номер картки [NUMBER] , однак інформацію щодо належності даної картки [PERSON] позивачем не надано (а.с.27, 28-32). Суд враховує, що відповідач [PERSON] категорично заперечує, що укладала вищевказанаго договору про відкриття кредитної лінії №1084-7832 від 10 вересня 2022 року та отримання нею кредитних коштів. Дослідивши договір про відкриття кредитної лінії №1084-7832 від 10.09.2022 та додані до справи матеріали, суд приходить до висновку, що договір не є підписаними [PERSON] , оскільки не містить ні алфавітно-цифрової послідовності, передбаченої законом для одноразового ідентифікатора, ні електронного, ні електронного цифрового підпису, ні аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) позичальника. Матеріали справи також не містять даних про те, що [PERSON] була належним чином ідентифікована при її реєстрації в ІТС відповідними електронним підписом, електронним цифровим підписом чи іншим аналогом власноручного підпису. Тобто, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо укладення кредитного договору з використанням власних персональних даних [PERSON] на отримання кредитних коштів. Також судом не здобуто і матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що кредитодавцем виконані умови кредитного договору та надано позичальнику [PERSON] кредит, оскільки відсутні належні та допустимі докази, щодо перерахунку на платіжну картку [PERSON] будь-яких грошових коштів. Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що позивачем ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не доведені у судовому засіданні обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, та судом не здобуто об`єктивних доказів переконливого характеру, які б свідчили про те, що договір про відкриття кредитної лінії №1084-7832 від 10 вересня 2022 року підписаний [PERSON] , та останній надано кредит, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, слід відмовити. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи. Відповідно до ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. Таким чином, враховуючи вищенаведене, судові витрати у даній цивільній справі необхідно покласти на сторони у розмірі фактично понесеному ними, оскільки відповідачем не заявлялися клопотання про стягнення судових витрат і у задоволенні даного цивільного позову відмовлено. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed