Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

У вересні 2025 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшов зазначений позов. Позивач просить суд: стягнути з [PERSON] на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Парус-49» заборгованість по внесках на утримання будинку за період з 01.12.2020 по 31.08.2025 у розмірі 21 219,31 грн; 16 537,81 грн - інфляційні втрати; 3 451,20 грн - 3% річних. Позовна заява обґрунтована таким. Починаючи з 12.10.2020 року ОСББ "ПАРУС-49" здійснює утримання спільного майна багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем, купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку, поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку, встановлює розміри відрахувань до резервного, ремонтного та інших фондів, тощо. У [PERSON] , як у власниці та/або зареєстрованої особи у квартирі [ADDRESS] , наявна заборгованість зі сплати внесків та платежів, встановлених загальними зборами ОСББ (№ особового рахунку - [NUMBER] ), у розмірі 21 219,31 грн. Відповідно до Кошторису, затвердженого загальними зборами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПАРУС-49» від 10.09.2020 року, протоколу №01/01/25 засідання правління ОСББ «Парус-49» від 16.01.2025 та розрахунків внески власників квартир становлять 7,56 грн за м2 на місяць. Новий [PERSON] з моменту затвердження [PERSON] від 10.09.2020 року, не складався та не затверджувався. За період з 01.12.2020 по 22.09.2025 фактично проживаюча особа-споживач послуг у квартирі [ADDRESS] жодного разу не сплачувала наявну заборгованість за внески та платежі, встановлені загальними зборами Об`єднання. Неоплачена заборгованість відповідача перед позивачем за період з 01.12.2020 по 31.08.2025 складає 41 208,32 грн, з яких: - 21 219,31 грн - заборгованість по внесках на утримання будинку; - 16 537,81 грн - інфляційні втрати; - 3 451,20 грн - 3% річних. Разом з позовною заяво представник позивача подав клопотання, у якому просив витребувати у Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» відомості про право власності/користування об`єктом нерухомості - квартири [ADDRESS] . Ухвалою від 07.10.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; призначив справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін для розгляду справи по суті; установив сторонам строки для подання заяв по суті справи, задовольнив клопотання представника позивача про витребування доказів. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причину неявки суду не повідомила, правом щодо подання відзиву на позовну заяву чи будь-яких інших заяв та клопотань до суду не скористалась. Відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України за згодою позивача суд ухвалив розглядати справу на підставі наявних у справі доказів в порядку заочного про розгляду. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. ОСББ «Парус-49» створено для обслуговування, ремонту і реконструкції житлового будинку та утримання прибудинкової території. Відповідно до відповіді КН КМР «КМ БТІ», наданої на виконання вимог ухвали суду від 07.10.2025, судом встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Крім того, відповідач зареєстрований за вказаною адресою. Відповідно до ч. 1 ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначені правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку. Положеннями ст. 22 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» врегульовані питання щодо господарчого забезпечення об`єднанням утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку. Зокрема, ст. 22 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. Відповідно до ст. 21 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання. Відповідно до положень ст. 10 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення загальних зборів. Прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішенням загальних зборів ОСББ «Парус-49» (протокол від 10.09.2020) затверджений розмір щомісячного обов`язкового внеску на утримання будинку у сумі 6,30 грн за м.кв. Рішенням загальних зборів ОСББ «Парус-49» (протокол від 16.01.2025) затверджений розмір щомісячного обов`язкового внеску на утримання будинку з 01.02.2025 у сумі 7,56 грн за м.кв. Відповідач за період з 01.12.2020 по 31.08.2025не сплачував щомісячні внески з утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 21 219,31 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов. Визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Оскільки відповідач у спірний період не виконував зобов`язання щодо сплати внесків з утримання будинку та прибудинкової території, у зв`язку з чим утворилась заборгованість відповідача перед позивачем за період з 01.12.2020 по 31.08.2025 складає 41 208,32 грн, в т.ч. 21 219,31 грн заборгованість по внесках на утримання будинку та прибудинкової території, 3 451,20 грн - 3% річних, 16 537,81 грн - інфляційні втрати. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Позивачем сплачено судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 2 422,40 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складається з судового збору у розмірі 2 422,40 грн Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходження, забезпеченням доказів. Ухвалою від 07.10.2025 суд витребував у Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації» копії правовстановлюючих документів на квартиру яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 140 ЦПК України особа, яка надала доказ на вимогу суду, має право вимагати виплати грошової компенсації своїх витрат, пов`язаних із наданням такого доказу. Розмір грошової компенсації визначає суд на підставі поданих такою особою доказів здійснення відповідних витрат. 11.11.2025 від Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» на електронну пошту суду разом з витребуваними доказами надійшла квитанція на загальну суму витрат 267,29 грн. Згідно з ч. 1 ст. 140 ЦПК України з відповідача на користь Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації» підлягає компенсації витрати, пов`язані із наданням витребуваних доказів у розмірі 267,29 грн. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 150,00 грн. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Ч. 2 ст. 137 цього Кодексу встановлено, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Ч. 3 ст. 137 цього Кодексу встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст.2 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Ч. 3 ст. 137 цього Кодексу встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Наданими суду доказами (в копіях): договором №13/10/24 про надання адвокатських послуг від 13.10.2024, актом надання послуг від 23.07.2025, актом надання послуг від 23.09.2025, доведено, що послуги з професійної правничої допомоги на суму у розмірі 10 150,00 грн Позивачу надала адвокат Бойко Є.В. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство містить критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Ч. 4 ст. 137 ЦПІК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Оцінюючи докази з метою розподілу судових витрат суд зауважує наступне. Суд враховує висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, Верховного Суду у справі № 922/445/19, в яких, серед іншого наголошено, що в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. У цій справі відповідач не заявляв клопотання про зменшення розміру понесених іншою стороною витрат. Також суд враховує висновки, викладені у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved