Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

І. Рух провадження та процесуальні рішення Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 24 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «Споживчий центр» (далі- Позивач) до [PERSON] (далі- Відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 81 913 гривень 45 копійок та розгляд справи призначено на 24 листопада 2025 року. 15 листопада 2025 року до суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення Відповідачеві поштового відправлення із позначкою «адресат одержав особисто». 24 листопада 2025 року судове засідання відкладено на 23 грудня 2025 року, у зв`язку із першою неявкою Відповідача. 23 грудня 2025 року в судове засідання Позивач та Відповідач не з`явилась. Представник Позивача одночасно із позовною заявою подав клопотання про проведення судового засідання без їх участі, не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом надсилання рекомендованого повідомлення за адресою її реєстрації та розміщенням 29 листопада 2025 року оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. При вирішенні питання щодо належності повідомлення Відповідача про дату, час і місце розгляду справи Суд зазначає, що у відповідності до вимог пункту 11 частини восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Згідно статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі викладеного, враховуючи, що Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась без повідомлення причин та не подала відзив, а Позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, 23 грудня 2025 року Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. 23 грудня 2025 року у відповідності до вимог статті 244 Цивільного процесуального кодексу України Суд відклав ухвалення та проголошення судового рішення на строк до 29 грудня 2025 року. ІІ. Стислий виклад позиції сторін Позивач зазначає, що 15 січня 2025 року Відповідач уклав разом із ним кредитний договір (оферти) №15.01.2025-100000505. Відповідно до умов договору Відповідачу надано кредит у розмірі 29 000 гривень, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 15 січня 2025 року, строком на 140 днів (дата повернення кредиту 03 червня 2025 року), денна процентна ставка 1 %, комісія за надання кредиту становить 4350 гривень, неустойка 290 гривень нараховується за кожен день невиконання , неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. В свою чергу Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим, станом на момент пред`явлення позову утворилась заборгованість у розмірі 81 913,45 гривень, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 29 000 гривень, заборгованість по процентах в розмірі 36 540 гривень, комісії 2163,45 гривень та неустойки 14 210 гривень. Разом з тим Відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання наявності боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму: -250 гривень від 28 січня 2025 року; -3900 гривень від 28 січня 2025 року; -1390 гривень від 29 січня 2025 року; -996,55 гривень від 29 січня 2025 року. Під час формування довідки про заборгованість та розрахунку суми позовних вимог, враховано суму здійснених Відповідачем часткових оплат. Тому, у відповідності до статей 509,525,526,530,610,612,1049,1054 Цивільного кодексу України, Позивач просить стягнути з Відповідача на його користь: -заборгованість за Кредитним договором у розмірі 81 913,45 гривень; -судові витрати, які складають зі сплаченого судового збору у розмірі 2422 гривень 40 копійок. Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась та відзив не надала. ІІІ. Докази, досліджені судом 1.Пропозиція про укладення кредитного договору (оферти) від 15 січня 2025 року, відповідно до якої Відповідач погодилась та підписала за допомогою одноразового ідентифікатора Е676 на умови і правила надання кредиту, а також зобов`язується дотримуватись даних умов та правил. 2.Заявка кредитного договору №15.01.2025-100000505, відповідно до якої Позивач надає Відповідачу (який підписав за допомогою одноразового ідентифікатора Е676) кредит у розмірі 29 000 гривень строком на 140 днів, процентна ставка 1 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, комісія становить 4350 гривень, неустойка: 290 гривень, що нараховується за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконання/ неналежного виконання зобов`язання. 3.Відповідь Позивальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №15.01.2025-100000505 (кредитної лінії) від 15 січня 2025 року, відповідно до якої Відповідач підтвердив, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору. 4.Інформаційне повідомлення позивальника, в якому вказано, дані Відповідача та інформація про кримінальну відповідальність, який підписаний одноразовим ідентифікатором Е676. 5.Паспорт споживчого кредиту, відповідно до якого сума кредиту становить 29 000 гривень терміном на 140 днів, стандартна процентна ставка 300.86 % річних, неустойка становить 290 гривень за кожен день невиконання/неналежного виконання зобов`язань. 6.Квитанція платіжної системи iPay.ua від 09 жовтня 2025 року, відповідно до якої 15 січня 2025 року видана сума 29 000 гривень за договором №15.01.2025-100000505 на платіжну карту 4441114412138743. 7.Довідка-Розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором №15.01.2025-100000505 від 15 січня 2025 року, відповідно до якої заборгованість Відповідача по кредитному договору №15.01.2025-100000505 від 15 січня 2025 року складає 81 913,45 гривень, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 29 000 гривень, заборгованість по процентах в розмірі 36 540 гривень, комісії 2163,45 гривень та неустойки 14 210 гривень. 8.Договір про надання послуг з переказу коштів №ФК-П-2024/01/-2 від 04 січня 2024 року, відповідно до Позивач та ТОВ «Універсальні платіжні рішення» уклали договір проте, що ТОВ «Універсальні платіжні рішення» приймає на себе зобов`язання надавати Позивачу послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. 9.Персональні відомості Відповідача. IV. Фактичні обставини, встановлені судом В ході судового розгляду встановлено, що 15 січня 2025 року між Позивачем та Відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до якого Відповідачеві надано кошти в кредит у розмірі 29 000 гривень строком на 140 днів, процентна ставка 1 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, комісія становить 4350 гривень, неустойка: 290 гривень, що нараховується за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконання/ неналежного виконання зобов`язання (пункти ІІІ.1-ІІІ.3 та ІІІ. 5 цього Рішення). 15 січня 2025 року Позивачем перераховано кошти у розмірі 29 000 гривень на платіжну карту Відповідача, що підтверджується квитанцією (пункт ІІІ.6 цього Рішення). Згідно із розрахунком, наданим Позивачем, станом на день подання позову до суду у Відповідача утворилась заборгованість перед Позивачем у розмірі 81 913,45 гривень, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 29 000 гривень, заборгованість по процентах в розмірі 36 540 гривень, комісії 2163,45 гривень та неустойки 14 210 гривень (пункт ІІІ.7 цього Рішення). На час розгляду справи Відповідачем не надано доказів погашення зазначеної простроченої заборгованості. V. Висновки суду Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 629 цього Кодексу Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 530 цього Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит), позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в ході розгляду справи, Відповідачем укладено із Позивачем кредитний договір та отримано за цим договором кошти в сумі 29 000 гривень, що підтверджується договором та квитанцією (пункт ІІІ.1 та ІІІ.6 Рішення). При визначенні розміру процентів Суд звертає увагу, що укладений договір є договором споживчого кредитування. Відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»(у чинній редакції) максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Відповідно розмір нарахованих відсотків становить 40 600 гривень (140 днів* (29 000 гривень * 1 %). Відповідно до статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення відсотків у розмірі 36 540 гривень підлягають задоволенню. щодо стягнення неустойки Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. 17.03.2022 р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» N? 2120-1X від 15 березня 2022 р. Його положення стосується питань, зокрема кредитування. А саме, цим Законом було внесено зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України та доповнено його пунктом 18, що встановлює нові правила звільнення позичальника від відповідальності в разі прострочення виконання ним своїх зобов`язань. Відтак, у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Таким чином, відсутні правові підстави для стягнення неустойки у період воєнного стану, в зв`язку із чим не вбачається підстав для задоволення позовних вимог в цій частині. щодо розміру комісії Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного в постанові Великої Палати від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства. Суд враховує вказані висновки Верховного Суду, в зв`язку із чим вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за комісією за договором №15.01.2025-100000505 від 15 січня 2025 року в сумі 2163,55 гривень. У відповідності до статті 12 Цивільного процесуального кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивачем надано суду докази на підтвердження обставин, на які він посилається. Відповідач, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позов, а також будь-які докази до суду не надала. Відповідно, справа розглянута на підставі наявних доказів, за результатами дослідження яких Суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у стягненні комісії за користування кредитом та неустойки. VI. Щодо судового збору Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 гривень. Позов задоволено в сумі 65 540 гривень, що становить 80 % від суми заявлених вимог. 80 % від суми сплаченого судового збору становить 1938 гривень 20 копійок. Таким чином, з Відповідача на користь Позивача мають бути стягнуті судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 1938 гривень 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved