Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

До суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Комунального підприємства Васильківської міської ради «Васильківтепломережа» про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь Комунального підприємства Васильківської міської ради «Васильківтепломережа» заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії, що утворилася станом на 01.04.2025 року в сумі 36755,65 грн. Стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь Комунального підприємства Васильківської міської ради «Васильківтепломережа» витрати на сплату судового збору в сумі 2 422,40 грн. В обґрунтування вимог позову позивач зазначає, що відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] . Вказана квартира обладнана централізованою системою теплопостачання. Послугу з постачання теплової енергії до квартири відповідачів надає позивач. За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Нарахування за послуги проводяться відповідно до опалювальної площі квартири та тарифу, затвердженого рішенням виконавчого комітету Васильківської міської ради №536 від 20.12.2018 року. Позивач 05.10.2021 року розмістив на своєму офіційному сайті https://kpvtm.com.ua/ текст договору про надання послуги з постачання теплової енергії відповідно до типового. Таким чином, 05.11.2021 року зі споживачем укладено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання. Щомісяця на адресу відповідачів надходять розрахункові квитанції на оплату за надані послуги, оформлені відповідно до ст. 8 Закону України «Про комерційний вузол теплової енергії та водопостачання». Відповідачі оплату за надані послуги з централізованого опалення проводять не регулярно та не в повному обсязі, тобто неналежним чином виконують свої обов`язки з оплати наданих послуг, внаслідок станом на 01.04.2025 року утворилась заборгованість в розмірі 36 755,65 грн. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16.05.2025 року прийнято цивільну справу до розгляду та відкрито за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 47). 19.09.2025 року [PERSON] подала відзив на позовну заяву, зазначила, що 21.12.2023 року вона успадкувала частину квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Співвласником іншої частини вказаної квартири є [PERSON] , якого рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27.02.2007 року, 16.07.2021 року визнано недієздатним, та який проживає та знаходиться на повному державному утриманні в Ново-Білицькому психоневрологічному інтернаті для чоловіків. Опікуном [PERSON] є його батько [PERSON] , додатковим опікуном призначено [PERSON] . Тобто, позовні вимоги пред`явлено до [PERSON] , який не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, визнаний в судовому порядку недієздатним. У вказаній квартирі проживає [PERSON] , яка не допускає відповідача до спадкового майна, не відомо, що відбувається у квартирі (а.с.68-69). 27.10.2025 року представник Комунального підприємства Васильківської міської ради «Васильківтепломережа» - Бутенко В.М. подав до суду заяву про залишення позовних вимог до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії без розгляду, посилаючись на те, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27.02.2007 року, 16.07.2021 року [PERSON] визнано недієздатним (а.с. 92-93). Також, представником Комунального підприємства Васильківської міської ради «Васильківтепломережа» - Бутенко В.М. подано до суду позовну заяву в новій редакції, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства Васильківської міської ради «Васильківтепломережа» заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії, що утворилась станом на 01.04.2025 року в сумі 36 755,65 грн. та судові витрати (а.с. 95-97). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.10.2025 року позовну заяву в частині вимог Комунального підприємства Васильківської міської ради «Васильківтепломережа» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання послуг залишено без розгляду (а.с. 108-109). 28.10.2025 року представник Комунального підприємства Васильківської міської ради «Васильківтепломережа» - Бутенко В.М. подав до суду відповідь на відзив, зазначив, що [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] , а тому зобов`язана утримувати майно, що їй належить, брати участь у витратах відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування. Посилання відповідача на ту обставину, що її не допускають до спадкової квартири, стосується іншого судового спору та не має відношення до даної справи. Позовні вимоги просить задовольнити (а.с.111-114). Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити (а.с. 128). [PERSON] в судове не з`явилася, повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, враховуючи поданий відповідачем відзив на позовну заяву, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення та часткового задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що згідно статуту КП ВМР «Васильківтепломережа» останнє здійснює послуги по постачанню теплової енергії, централізованого опалення, постачання гарячої води (підігрів води) та інших послуг споживачам. Відповідно до п.3.1, 3.2 Статуту КП «Васильківтепломережа», основною метою діяльності підприємства, як виробника комунальної послуги, є забезпечення якісного та безперебійного постачання теплової енергії, централізованого опалення і гарячого водопостачання споживачам міста: підприємствам, організаціям, установам, відомчого і комунального житла та іншим. Підприємство створено з метою організації ринку житлово-комунальних послуг міста Василькова (а.с. 30-39). Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав від 18.04.2025 року, [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 21.12.2023 року (а.с. 26-27, 70). [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] та 1/6 частки (а.с.26-27). Нарахування за надані послуги по особовому рахунку відповідачу проводяться відповідно до опалювальної площі квартири та тарифів, затверджених рішенням виконавчого комітету Васильківської міської ради № 536 від 20.12.2018 року (а.с. 29). Згідно переліку сум, за період з травня 2023 року по березень 2025 року по особовому рахунку: № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , заборгованість становить 36755,65 грн. (а.с. 28). Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16.07.2021 року у справі №759/5483/21, ухвалою від 26.04.2022 року встановлено опіку над недієздатним [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає у Ново-Білицькому психоневрологічному інтернаті, призначено недієздатному [PERSON] другим опікуном [PERSON] (а.с. 99-102). Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частиною четвертою статті 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на викладене, власник майна повинен нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. З огляду на викладене, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку - комунальних послуг по централізованому опаленню, які врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 року № 690. Частиною ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно із пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з ст.ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, за якими споживач, зокрема, має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та зобов`язаний оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі №922/4239/16 зазначила, що відсутність договору про постачання теплової енергії при підтвердженні факту її постачання обставинами справи не звільняє осіб, які використовують теплову енергію без укладення договору на теплопостачання, від обов`язку оплати за фактично спожиту теплову енергію (постанова). Верховний Суд у постанові від 12 червня 2020 року у справі №712/8733/17 зазначив, що у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то суб`єктом правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа. Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов`язки з оплати вказаних послуг виникають у них лише відповідно до статті 156 ЖК України. Відповідно до п.11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що [PERSON] є власником частки квартири [ADDRESS] з 21.12.2023 року на підставі свідоцтва про право на спадщину. При цьому, заборгованість позивачем нараховано з травня 2023 року по березень 2025 року. У постанові Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 686/6276/19 зазначено, що таким чином, новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна, тому за відсутності відповідної умови в договорі щодо відчуження нерухомого майна суд повинен відмовляти в задоволенні позовних вимог до нового власника, оскільки належним відповідачем є попередній власник. Правочин, за яким відповідач набула право власності на частку майна не містить застережень про переведення боргу попереднього власника й не містить згоди кредитора на таку заміну, що узгоджується з положеннями статті 520 ЦК України (заміна боржника у зобов`язанні). Протилежного позивачем не доведено. Тобто, з моменту переходу права власності на квартиру попередній власник втрачає права і обов`язки співвласника багатоквартирного будинку, а новий власник набуває прав і обов`язків співвласника такого будинку. Адже згідно з частиною першою статті 2 Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку. Отже, діючим законодавством не передбачено обов`язку нового власника сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі. Враховуючи, що відповідач набула право власності на частку квартири [ADDRESS] з 21.12.2023 року, а тому саме з цієї дати у [PERSON] виник обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги, в тому числі за постачання теплової енергії. З огляду на викладене, з відповідача підлягає стягненню заборгованість з постачання теплової енергії за період з січня 2024 року по березень 2025 року в розмірі 27 793,92 грн. Також суд звертає увагу, що згідно з ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно з ч. 4 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Тобто співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес). Аналогічний за змістом правовий висновок висловлено ВС у постанові від 19 серпня 2020 року у справі № 703/2200/15-ц. Суд зауважує, що у разі сплати відповідачем заборгованості з постачання теплової енергії, що надані позивачем, він не позбавлений права вимагати від іншого співвласника, в даному випадку опікуна, який в силу абз. 2 ч. 2 ст. 15 Сімейного кодексу України виконує майновий обов`язок недієздатної особи за її рахунок, відшкодувати такі витрати. Отже, встановивши, що відповідач є власником частки майна, за яким КП Васильківської міської ради «Васильківтепломережа» надає послуги з центрального опалення, а також те, що відповідачем не проводилась повна оплата послуг (за централізоване опалення) станом на березень 2025 року, суд вважає наявними підстави для часткового задоволення позовних вимог та необхідність стягнення з відповідача заборгованості за вказані послуги за період з січня 2024 року по березень 2025 року в розмірі 27 793,92 грн. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial