Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» звернулося до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.11.2020 між ТОВ «Слон кредит», як позикодавцем, та [PERSON] , як позичальником, було укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача (одноразовим ідентифікатором) договір про надання споживчого кредиту № 407682. За цим договором відповідачу було надано в кредит 25 000,00 грн на строк 365 днів, з кінцевим терміном повернення кредиту 06.11.2021. Відповідач взяв на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити відсотки, нараховані за користування кредитними коштами. 26.11.2021 кредитодавець ТОВ «Слон кредит» відступив на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за спірним кредитним договором № 407682. У свою чергу 10.03.2023 ТОВ «Вердикт капітал» за договором факторингу № 10-03/2023/01 відступило права вимоги за спірним кредитом на користь позивача ТОВ «Коллект центр». У результаті вказаного позивач набув право вимоги за договором про надання споживчого кредиту від № 407682 від 06.11.2020. Позивач стверджує, що загальний розмір заборгованості відповідача за спірним кредитним договором станом на день формування позовної заяви становить 19 468,61 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 14921,17 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 3 909,12 грн; інфляційні збитки 527,85 грн; нараховані 3% річних 110,37 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 19 468,61 грн. Також просить стягнути на свою користь судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн. Ухвалою суду від 08.05.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач був повідомленим про розгляд справи у передбаченому законом порядку, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 0610252637624. Протягом визначеного судом строку відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд цієї справи з повідомленням (викликом) сторін до суду відповідач не подав. Згідно із ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи суд встановив такі обставини. Між ТОВ «Слон кредит» як позикодавцем та відповідачем [PERSON] як позичальником, 06.11.2020 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 407682 (а.с. 16-18). Відповідно до умов цього кредитного договору (п. 1.1), укладення договору здійснюється за допомогою ІТС позикодавця, доступ до якої забезпечується споживачу через вебсайт. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет шляхом перевірки кредитодавцем правильності введення електронних даних, направлення кредитодавцем на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході. На умовах договору споживачу надається кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.2 договору). Відповідачу було надано в кредит 25 000,00 грн на строк 365 днів, з кінцевим терміном повернення кредиту 06.11.2021. Зазначено, що детальні терміни повернення кредиту визначені в графіку платежів (п. 1.3 та 1.4 договору). Пунктом 1.5 договору передбачено, що тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за перший день користування кредитом становить 25% в день (9125% річних), а за всі наступні дні (починаючи з другого дня) ставка становить 85% річних. Відповідно до п. 2.1 договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування: у розмірі 20 000,00 грн за реквізитами банківської карти [NUMBER] , реквізити якої зазначені відповідачем в особистому кабінеті; та в розмірі 5 000,00 грн на користь кредитодавця з метою виконання зобов`язань відповідача з оплати процентів за перший день користування кредитом. У пункті 1.8 договору вказано, що орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 37 802,29 грн. У розділі 9 договору вказано, що цей договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Х367, 06.11.2020 10:47:48 / [PERSON] / З наявного в матеріалах справи паспорта споживчого кредиту вбачається, що викладені у цьому документі умови щодо розміру кредиту за відсотків за його користування, строку кредиту, аналогічні тим, що викладені в договорі. Паспорт споживчого кредиту також підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором [PERSON] ( а.с. 18-19). Листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 08.10.2024 № 2646_241008122651 підтверджено, що між цим підприємством та ТОВ «Слон кредит» було укладено договір на переказ коштів ФК-П19/09-06 від 30.09.2019. На виконання умов цього договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 06.11.2020 10:53:51 на суму 20 000,00 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 71480883, призначення платежу: зачисление 20000 грн на карту [NUMBER] (а.с. 24). З наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що відповідач частково повертав кредитні кошти та сплачував проценти. Станом на 26.11.2021 за відповідачем обліковується заборгованість у загальному розмірі 18830,29 грн, з якого 14921, 17 грн заборгованість за тілом кредиту; 3909,12 заборгованість за відсотками. Також відповідно до ст. 625 ЦК України відповідачу за період з 26.11.2021 до 23.02.2022 було нараховано 3% річних у розмірі 110,37 грн та інфляційні збитки у розмірі 527,95 грн. Загальний розмір заборгованості за кредитом разом з нарахуваннями за ст. 625 ЦК України складає 19 468,61 грн (а.с. 24-26). Між кредитодавцем ТОВ «Слон кредит», як первісним кредитором, та ТОВ «Вердикт капітал», як новим кредитором, 26.11.2021 було укладено договір факторингу №26-11/2021, з умов якого вбачається, що первісний кредитор зобов`язався відступити новому кредитору за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, а новий кредитор зобов`язався прийняти ці права вимоги. Згідно з п.2.5 договору факторингу фактор має право здійснити наступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі. Відповідно до п.6.1.4 договору факторингу право вимоги переходить до фактора з моменту підписання сторонами Акта приймання-передавання Реєстру боржників та Акта приймання-передавання документації, визначеної п.8.2 Договору. Позивач надав суду Акт приймання-передавання Реєстру боржників до указаного договору факторингу від 26.11.2021. З наданої суду копії з Реєстру боржників від 26.11.2021 вбачається, що у Реєстрі під № 140 значиться [PERSON] , кредитний договір № 407682 від 06.11.2020, сума кредиту 25 000,00 грн; загальний розмір заборгованості за кредитом 18 830,29 грн, у тому числі заборгованість за тілом кредиту 14 921,17 грн, заборгованість за процентами 3 909,12 грн (а.с. 34). У свою чергу, між ТОВ «Вердикт Капітал», як первісним кредитором, та ТОВ «Коллект центр», як новим кредитором, 10.03.2023 було укладено договір № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, згідно з яким первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває в обсязі і на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках № 1 та № 3 до цього Договору (а.с. 35-37). Згідно з п.5.2 Договору права вимоги за цим договором вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) Новим кредитором в день належного підписання сторонами Акта приймання-передачі реєстру боржників у друкованому (підписаному) вигляді (додаток №4). Відповідно до Акта прийому-передачі реєстру боржників за Договором № 10-03/2023/01, складеного 10.03.2023, первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв Реєстр боржників кількістю 29 141 (а.с. 38). З наданої суду копії Реєстру боржників від 10.03.2021 до договору №10-03/2023/01 вбачається, що у Реєстрі під № 11018 значиться [PERSON] , ІПН [NUMBER] , кредитний договір № 407682; загальний розмір заборгованості за кредитом 19 468,61 грн, у тому числі заборгованість за тілом кредиту 14 921,17 грн, заборгованість за процентами 3 909,12 грн, відповідальність за ст. 625 ЦК України - 638,32 грн (а.с. 5). Вирішуючи спір по суті суд застосовує такі норми законодавства. Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини третьої статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позивач довів факт укладення 06.11.2020 між ТОВ «Слон кредит» (як кредитодавцем) та [PERSON] (як позичальником) договору про надання споживчого кредиту № 407682 на суму 25 000,00 грн, за умовами якого відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у договорі. Кредит був наданий відповідачу для задоволення споживчих (особистих) потреб шляхом зарахування коштів кредиту на банківську картку відповідача у розмірі 20 000,00 грн та 5 000,00 грн згідно з п. 1.5 кредитного договору становить суму процентів за користування кредитом у перший день із розрахунку 25% у день (9125% річних). За всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) і до кінця строку, відповідачу здійснювалося нарахування процентів у розмірі 85% річних, що було передбачено умовами спірного кредитного договору. У наданому позивачем розрахунку враховані платежі, які відповідач сплачував у рахунок часткового погашення кредиту та процентів за його користування. Суд погоджується з тим, що загальний розмір заборгованості відповідача за кредитом 18 830,29 грн, у тому числі заборгованість за тілом кредиту 14 921,17 грн, заборгованість за процентами 3 909,12 грн. Відповідно до ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Позивач довів належними та допустимими доказами, що до нього перейшли права вимоги до відповідача за спірним кредитним договором. Також відповідно до ст. 625 ЦК України позивач має право на стягнення за період з 26.11.2021 до 23.02.2022 3% річних у розмірі 110,37 грн та інфляційних збитків у розмірі 527,95 грн. З огляду на викладене суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. Стосовно стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн суд зазначає таке. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач надав суду договір № 01-07/2024 про надання правничої допомоги від 01.07.2024, укладений між позивачем та Адвокатським об`єднанням "Лігал Ассістанс"; заявку на надання юридичної допомоги №507 від 01.03.2025 по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] , ІПН [NUMBER] , яка включає послуги з надання усної консультації 2 години, вартістю 1 500,00 грн за одну годину, та складання позовної заяви 2 години вартістю 3 000,00 грн за одну годину; витяг з акта № 6 від 31.03.2025 про надання юридичної допомоги, у якому позивач та Адвокатське об`єднання "Лігал Ассістанс" погодили надання всіх вищевказаних послуг на загальну суму 9 000,00 грн. Згідно з положеннями ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд звертає увагу, що представнику позивача зі статусом адвоката, який передбачає відповідну фахову підготовку, професійні знання, практичний досвід участі у судових засіданнях, об`єктивно потребувалось небагато часу на опрацювання матеріалів справи, з урахуванням предмета цього спору та предмета доказування - стягнення кредитної заборгованості. Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18). До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved