Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

04 серпня 2025 року ТОВ «Факторинг партнерс» звернулося до суду з позовом, заявивши вимогу стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит/кредитним договором № 83444007, укладеним 29 липня 2024 року між кредитодавцем ТОВ «Еко фін» та відповідачкою, право вимоги за якими перейшло до позивача, яка становить 16800 грн. і складається з заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 4000 грн., заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги в сумі 12560 грн. та заборгованості за нарахованими процентами з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості в сумі 240 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням позичальницею своїх договірних зобов`язань по поверненню кредиту. Відповідачці позивачем було направлено копію позовної заяви з додатками перед поданням позовної заяви до суду за її зареєстрованим місцем проживання по [ADDRESS] . Поштове відправлення з копією ухвали про відкриття провадження відповідачу, направлене судом за цією ж адресою, було повернено суду без вручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою Згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у такому випадку судова повістка вважається врученою особі, тому відповідач є таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відповідачка письмового відзиву не направила. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для часткового задоволення позову. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Порядок укладення електронного договору визначений статтею 11 даного закону, при цьому, згідно частини 12 цієї статті, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному цією статтею, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному в письмовій формі. 29 липня 2024 року між ТОВ «Еко фін» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит/кредитний договір № 83444007, який, згідно пунктів 9.2, 9.3, укладається в електронній формі та є електронним договором, підписання якого відбувається у відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»: Позичальником - за допомогою Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, (даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних Позичальником, який прийняв пропозицію (оферту) укласти цей Договір, надсилаються Товариству та призначені для ідентифікації підписувача цих даних); Кредитодавцем за допомогою кваліфікованого електронного підпису уповноваженого працівника Кредитодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором має юридичну силу власноручного підпису. Текст договору містить відомості щодо адреси, адреси електронної пошти, номеру мобільного телефону, паспортні дані, РНОКПП позичальниці, а також відомості про підписання нею договору електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора NDQ4MDAy, тобто факт укладення кредитного договору між кредитодавцем ТОВ «Еко-фін» та позичальницею [PERSON] знайшов своє підтвердження. За умовами договору кредитодавець надає позичальнику кредит в сумі 4000 грн. на 730 днів, строк кредитування починається з 29 липня року та закінчується 28 липня 2026 року включно та складається з дисконтного та поточного періодів. Дисконтний період складає 14 днів, впродовж якого проценти за користування кредитом нараховуються за пільговою ставкою у 3,65 % річних (0,01 % в день), по завершенню якого проценти нараховуються за стандартною ставкою у 365 % річних (1 % в день). На виконання даного договору кредитодавцем в цей же день позичальнику було надано кредит в сумі 4000 грн. шляхом перерахування на рахунок позичальниці, що підтверджується довідкою платіжного сервісу Platon, відповідно до якого було здійснено переказ коштів на картку № [NUMBER] , вказаною самою позичальницею у п. 10 договору. 12 серпня 2024 року сторонами укладено додатковий договір про пролонгацію № 1/83444007, згідно якого визначили строк пільгового періоду 29 днів, який завершується 26 серпня 2024 року. 28 серпня 2024 року сторонами укладено додатковий договір про пролонгацію № 2/83444007, згідно якого визначили строк пільгового періоду 45 днів, який завершується 11 вересня 2024 року. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що позичальницею 12 серпня 2024 року було внесено 600 грн. та 28 серпня 2024 року було внесено 640 грн., які були зараховані на погашення заборгованості за процентами. Суд не погоджується з зарахуванням одержаних коштів на погашення процентів, оскільки пунктом 3.2.1.6. договору визначена черговість погашення заборгованості, відповідно до якої в першу чергу сплачується прострочена заборгованість по кредиту, далі по процентах. Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості, позивачем нараховані проценти за весь період з дня надання кредиту 29 липня 2024 року по 11 вересня 2025 року за стандартною ставкою у 365 % річних, що суперечить пунктам 2.4 2.7 договору, оскільки впродовж даного пільгового періоду проценти мають бути нараховані за ставкою у 3,65 % річних, договір не містить умов перерахунку процентів за стандартною ставкою в разі невиконання умов по поверненню кредиту до завершення пільгового періоду. Судом самостійно перераховано розмір процентів з урахуванням пільгової ставки впродовж дисконтного періоду та з урахуванням зменшення тіла кредиту внаслідок часткового погашення, як зазначено судом раніше, який становить 8296,18 грн., і саме ця сума підлягає стягненню. Право вимоги позивача за цим кредитним договором підтверджується договором № 08-07/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 08 липня 2025 року з відповідним реєстром боржників, до якого включена відповідачка, згідно якого право вимоги за договором перейшло від ТОВ «Еко фін» до позивача ТОВ «Факторинг партнерс». В позовній заяві позивачем заявлена також вимога стягнення з відповідача понесених витрат на правову допомогу в сумі 9000,00 грн., яка підлягає частковому задоволенню. Частинами 1 та 2 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем надано договір про надання правової (правничої) допомоги № 02-07/2024, укладений 02 липня 2024 року між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Лігал ассістанс». Пунктами 4.1 та 4.3 договору визначено, що вартість послуг узгоджується в заявці про надання юридичної допомоги, а факт надання послуг за договором підтверджується актом про надання юридичної допомоги. 09 липня 2025 року була сформована заявка на надання юридичної допомоги № 85, а 31 липня 2025 року складений акт № 14, згідно яких за кредитним договором було надано юридичну допомогу у формі усної консультації з вивченням документів впродовж 2 годин на суму 3000 грн. та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду впродовж 2 годин на суму 6000 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. З наданих матеріалів не вбачається обґрунтувань на підтвердження того, що час тривалістю 4 год. був в повній мірі використаний для консультацій з позивачем та підготовки позовної заяви до суду про стягнення заборгованості за договором мікрозайму, зважаючи на однотипність та схожість даного кредитного договору та кредитних договорів інших позикодавців, тому на відповідача покладаються витрати позивача на правову допомогу в сумі 2000 грн. Витрати позивача на оплату судового збору та правової допомоги підлягає стягненню пропорційно розміру задоволених вимог 66,76 %. Оскільки справа розглянута за відсутності учасників справи, тому датою ухвалення рішення, відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial