Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У серпні 2025 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з вказаним вище позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у якому просить: -виділити у власність [PERSON] частку спільного часткового майна, а саме: наступні приміщення: 38-кабінет (46,1 кв.м), 39-кабінет (17.2 кв.м), 40-кабінет (15,9 кв.м), 41-коридор (12.9 квм.), 42-кабінет (26,1 кв.м.), 43-сходову клітку (15.6 кв.м), 44-коридор (8.6 кв.м), 45-котельню (6.8 кв.м), 46-коридор (2.2 кв.м.), 47-кабінет (12,7 кв.м), 48-санвузол (2.2 кв.м), 49-туалет (1.4 кв.м), 50-умивальник (1.2 кв.м), 51-коридор (2.6 кв.м), 52-коридор (4.3 кв.м), 53-приміщення для зберігання інвентаря (13.0 кв.м) - загальною площею 188,8 кв.м, що становить належну йому 16/100 частку в спільній частковій власності і знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - припинити право спільної часткової власності [PERSON] на виділену частку. В обґрунтування позову зазначено, що 24 квітня 2024 року позивач за результатами електронного аукціону без умов уклав договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації окремого майна - нежитлових приміщень, площею 188,8 кв. м, що складають частку 16/100 приміщень (літ. А-2) за адресою: [ADDRESS] та перебувають на балансі Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області. Відповідно до висновку ТОВ «КОНСАЛТИНГ-ЕКСПЕРТ 1» до приміщень, що складають 188,8 кв. м і які продані відповідно до вказаного вище договору відносяться наступні приміщення: 38-кабінет? (46,1 кв.м), 39-кабінет (17.2 кв.м), 40-кабінет (15,9 кв.м), 41-коридор (12.9 кв.м), 42-кабінет (26,1 кв.м.), 43-сходова клітка (15.6 кв.м), 44-коридор (8.6 кв.м), 45-котельня? (6.8 кв.м), 46-коридор (2.2 кв.м.), 47-кабінет (12,7 кв.м), 48-санвузол (2.2 кв.м), 49-туалет (1.4 кв.м), 50-умивальник (1.2 кв.м), 51-коридор (2.6 кв.м), 52-коридор (4.3 кв.м), 53-приміщення для зберігання інвентаря (13.0 кв.м). Крім позивача співвласниками майна у приміщенні за вказаною вище адресою є відповідачі по справі, з яким позивач не може досягнути згоди у вирішенні питання? ? виділу частки у майні спільної часткової власності з причин їх ухилення від вирішення такого питання, у зв`язку з чим вимушений звернутися до суду з даним позовом, вказуючи на те, що належні йому приміщення площею 188,8 кв. м згідно висновку від 09 січня 2025 року за № 018/25/ф можуть бути виділені в натурі, як окремий об`єкт нерухомого майна, та покликається на положення ст. 358, 360, 364 ЦК України. У строк, установлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачі відзив на позовну заяву не надали. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, останній подав клопотання, у якому підтримав в повному обсязі заявлені вимоги та справу просив розглянути без участі сторони позивача. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подали, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, будучи повідомленим про час, день та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, 23 вересня 2025 року подав до суду заяву, у якій розгляд справи просив провести у його відсутності, вказавши на те, що позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Процесуальні дії у справі 28 серпня 2025 року - позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. 26 листопада 2025 року - задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 08 грудня 2025 року - закрито підготовче провадження по даній справі та таку призначено до судового розгляду по суті. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази на підставі яких встановлені відповідні обставини 23 квітня 2024 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях і [PERSON] укладено договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації окремого майна - нежитлових приміщень площею 188,8 кв. м, що складають частку 16/100 нежитлових приміщень (літ. А-2) за адресою: [ADDRESS] , що перебувають на балансі Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, за результатами аукціону без умов. На підставі вказаного вище договору 23 квітня 2024 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на 16/100 частки нежитлового приміщення будинку побуту, загальною площею 111,9 кв.м, вид спільної власності: спільна часткова. Вказані обставини стверджуються даними договору купівлі-продажу від 23 квітня 2024 року, інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 438690117 від 08 серпня 2025 року та за № 459636717. Згідно даних вказаної вище інформаційної довідки № 438690117 від 08 серпня 2025 року, судом встановлено, що іншими співласниками (вид спільної власності: спільна часткова) нежитлових приміщень Будинку побуду, розташованого за адресою: [ADDRESS] , зазначено - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] : - [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 9/100 частки нежитлових приміщень Будинку побуту на підставі рішення Гощанського районного суду Рівненької області від 20 березня 2024 року за № 557/884/23, а також 1/100 частки на підставі свідоцтва про право власності на спадщину, серія та номер: 1333 від 02 вересня 2024 року; - [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 6/100 частки нежитлових приміщень Будинку побуту на підставі свідоцтва про право власності на спадщину, серія та номер: 614 від 04 червня 2025 року; - [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 2/100 частки нежитлових приміщень Будинку побуту на підставі свідоцтва про право власності на спадщину, серія та номер: 557 від 01 липня 2019 року. Також судом установлено, що рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 23 квітня 2025 року у справі № 557/1047/25 (reyestr.court.gov.ua/Review/126790086), яке набрало законної сили 26 травня 2025 року, здійснено виділ у натурі 9/100 частки, яка належить [PERSON] , будівлі будинку побуту площею 111,9, із спільної часткової власності на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно з висновком щодо технічної можливості виділу об`єкта нерухомого майна; припинено його право спільної часткової власності, у зв`язку з виділенням частки в натурі та за ним визнано право власності на виділене майно за адресою: [ADDRESS] , яке складається: 1 - коридор площею 3,2 кв. м, 2 - торговий зал площею 95,9 кв. М, 3 - склад площею 10,8 кв. м, 4 - туалет площею 2,0 кв. м, загальною площею 111,9 кв. м, в натурі, як окремий об`єкт нерухомого майна (1/1). Вказані обставини також стверджуються даними відповіді № 2217143 від 07 січня 2026 року з Державного реєстру речових з прав на нерухоме майно, сформованої засобами підсистеми ЄСІТС. За даними технічного паспорта на нежитлові приміщення на [ADDRESS] від 09 січня 2025 року, інвентаризаційна справа № 360, до приміщень нежитлової будівлі № 43 літ. А-2, що складають 188,8 кв. м, відносяться наступні приміщення: 38-кабінет? (46,1 кв.м), 39-кабінет (17.2 кв.м), 40-кабінет (15,9 кв.м), 41-коридор (12.9 квм.), 42-кабінет (26,1 кв.м), 43-сходова клітина (15.6 кв.м), 44-коридор (8.6 кв.м), 45-котельня? (6.8 кв.м), 46-коридор (2.2 кв.м), 47-кабінет (12,7 кв.м), 48-санвузол (2.2 кв.м), 49-туалет (1.4 кв.м), 50-умивальник (1.2 кв.м), 51-коридор (2.6 кв.м), 52-коридор (4.3 кв.м), 53-приміщення для зберігання інвентаря (13.0 кв.м). Ринкова вартість 16/100 часток нежитлових приміщень (літ. А-2), загальною площею 188,8 кв. м, станом на 10 лютого 2025 року згідно даних висновку ТОВ «КОНСАЛТИНГ-ЕКСПЕРТ 1» становить 189 949,00 грн. Відповідно до висновку ТОВ «БТІ-ЕКПЕРТ»? від 09 січня 2025 року за № 018/25/ф щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкту нерухомого майна за технічними показниками приміщення 16/100 частини нежитлової будівлі - Будинок побуту літ. А-2 на [ADDRESS] , до складу яких входять заначені вище приміщення, мають окремий вихід і можуть бути виділені в натурі, як окремий об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення площею 188,8 кв. м. З огляду на відсутність добровільної згоди інших співласників на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, виник спір про право та за вказаних обставин позивач не може реалізувати свої права в іншому (позасудовому) порядку. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Поняття спільної часткової власності визначено у ч.1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Спільна часткова власність є специфічною конструкцією оскільки, існує: (а) множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники); (б) єдність об`єкта. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Згідно з ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню (ч. 4 ст. 364 ЦК України). За змістом наведених норм виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно, за загальним правилом, розміру його частки у праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником виокремленого майна. Згідно п. 1.2, 2.1, 2.2, 2.4 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Висновком ТОВ «БТІ-ЕКПЕРТ»? від 09 січня 2025 року за № 018/25/ф щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкту нерухомого майна, підтверджено можливість виділу 16/100 частини нежитлового приміщення, а саме приміщення будинку побуту, які мають окремий вихід і можуть бути виділені в натурі, як окремий об`єкт нерухомого майна. Відповідно до роз`яснень, даних у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. На час розгляду справи об`єкт нерухомості, який належить позивачу, має окремий вихід, фактично є самостійним об`єктом нерухомості, за технічними характеристиками може бути виділений в самостійний об`єкт нерухомості, що підтверджується означеним вище висновком, який не оспорюється сторонами. Окрім того, такий виділ жодним чином не порушує права чи інтереси відповідачів . За таких обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість позову, право позивача підлягає захисту у спосіб визначений ним, який є ефективним. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є іншим співвласниками нежитлових будівель за адресою, тому є належними відповідачами у справі.

Outcome: approved