Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 20.10.2025 звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей сторін, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку по утриманню їхньої неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] та повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який навчається на четвертому курсі денної форми ВСП «Тернопільський фаховий коледж Тернопільського Національного технічного університету ім. І.Пулюя», у зв`язку з цим, потребує матеріальної допомоги. Позивач зазначила, що Відповідач тривалий час коштів на утримання дітей не надає, домовитися про сплату аліментів, вид та спосіб такої сплати з відповідачем не можливо. Відповідач інших утриманців не має, а тому має можливість забезпечити своїм дітям належне матеріальне утримання. Просить стягувати з відповідача в її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000,00 грн. щомісячно, на кожну дитину. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2025 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Позивач[PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю та просить суд їх задовольнити з мотивів, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Колцуняк Ю.В. у судове засідання не з`явилися. Представником відповідача подано заяву про розгляд справи у відсутності сторони Відповідача, позовні вимоги [PERSON] визнає, проти їх задоволення не заперечує та погоджується сплачувати аліменти на утримання своїх дітей у розмірі, визначеному позивачем. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.01.2025 року, яке набрало законної сили. У даному шлюбі народилося двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 06 грудня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області), та дочка - [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане повторно 05.12.2014 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції.). Діти сторін проживають разом із матір`ю [PERSON] та перебувають на її утриманні. Як вбачається із довідки від 12.03.2025 №09/22-896, виданої відокремленим структурним підрозділом «Тернопільський фаховий коледж Тернопільського Національного технічного університету ім..І.Пулюя», [PERSON] є студентом 3 курсу денної форми здобуття освіти зазначеного навчального закладу, стипендії не отримує, термін навчання з 01.09.2022 по 30.06.2026. Відповідач [PERSON] проживає окремо від сім`ї, доказів про наявність у нього інших утриманців суду не надав. Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 182 СК України, суд при визначені розміру аліментів повинен враховувати обставини, що мають істотне значення, зокрема стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, тощо. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1.стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2. стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3. наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4. інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3, від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів: одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Визначаючи розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , суд, на підставі ст. 182 СК України, враховує стан її здоров`я, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 06 до 18 років, який із 01.01.2026 року становить 3 512,00 грн., визнання позову стороною відповідача, а тому вважає, що вимоги позивача у частині стягнення алімен6тів на утримання неповнолітньої дочки підлягають до задоволення, шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 грн. щомісячно, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення із позовом в суд і до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, суд вважає, що позов у частині стягнення аліментів із відповідача на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі 4000 грн. слід задовольнити, стягнувши із відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 10 жовтня 2025 року, до припинення дитиною навчання, але не більше 23-х річного віку, врахувавши при цьому визнання позову відповідачем у цій частині, відтак можливістю надавати таку матеріальну допомогу. Згідно пункту 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, за один місяць, слід допустити до негайного виконання. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь держави слід стягнути 1 211,20 грн. судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved