Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

Дочірнє підприємство «Поряд.ок. управління та експлуатація нерухомості» (далі - ДП «Поряд.ок. управління та експлуатація нерухомості») звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Позов обґрунтований тим, що ДП «Поряд.ок. управління та експлуатація нерухомості» є виконавцем комплексного обслуговування об`єктів та працює в галузі житлово-комунального господарства з наданням послуг управління та додаткових житлових послуг для населення. 03 квітня 2019 року протоколом загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дипломат Хол» № 9/19.03 позивача визначено виконавцем додаткових послуг для співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] , відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати співвласникам додаткові житлові послуги в багатоквартирному будинку з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями та підземним паркінгом, на його прилеглій прибудинковій території, а співвласники зобов`язуються оплачувати виконавцю послуги згідно з вимогами законодавства та умовами договору. [PERSON] , відповідно до свідоцтва про право власності від 01 жовтня 2010 року [NUMBER] , є власницею квартири [ADDRESS] . Відповідачка належним чином не виконує умови договору щодо оплати за житлово-комунальні послуги, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість за період із 01 січня 2023 року до 30 квітня 2024 року у сумі 6 492,78 грн. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою своїх зобов`язань з оплати за надані послуги та наявністю заборгованості з їх оплати, вона зобов`язана також сплатити позивачу, відповідно до положень частини другої статті 625 ЦПК України, кошти в сумі 379,86 грн, з яких: інфляційні втрати - 270,00 грн, 3 % річних - 109,86 грн. Посилаючись на вказані обставини, ДП «Поряд.ок. управління та експлуатація нерухомості» просило стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість з оплати за надані квартирі № 1020 додаткові житлові послуги за період із 01 січня 2023 року до 30 квітня 2024 року, у загальній сумі 6 872,64 грн, з яких: 6 492,78 грн - заборгованість з оплати за додаткові житлові послуги, а також 270,00 грн - інфляційні втрати та 109,86 грн - 3 % річних. Також стягнути з відповідачки понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору та витрати на правову допомогу. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 16 січня 2025 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі з призначенням розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. Відповідачка у справі повідомлялася судом про розгляд справи у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції на адресу місця проживання, проте поштове відправлення повернулося з відміткою «За закінченням терміну зберігання». Зважаючи на те, що відповідачка належним чином повідомлена про розгляд справи (за місцем проживання), незалежно від того чи отримала відповідачка адресовану їй кореспонденцію, суд вважає, що гарантії статті 6 Конвенції щодо відповідачки дотримано і справу може бути розглянуто по суті. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву відповідачка не скористалася. Відповідно до положень частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Частиною першою статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини перша-четверта статті 12 ЦПК України). Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що ДП «Поряд.ок. управління та експлуатація нерухомості» є виконавцем комплексного обслуговування об`єктів та працює в галузі житлово-комунального господарства з наданням послуг управління та додаткових послуг для населення. 03 квітня 2019 року протоколом загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дипломат Хол» № 9/19.03 позивача визначено виконавцем додаткових послуг для співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] , що підтверджується також договором про надання послуг від 10 квітня 2019 року укладеним з ОСББ «Дипломат Хол». Відповідно до умов договору, позивач зобов`язується надати співвласникам додаткові послуги в багатоквартирному будинку з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями та підземним паркінгом, на його прилеглій прибудинковій території розташованій за адресою: [ADDRESS] , а співвласники зобов`язуються оплачувати виконавцю послуги згідно з вимогами законодавства та умовами договору. Згідно з пунктом 11 договору про надання послуг від 10 квітня 2019 року: «Плата за послуги нараховується щомісяця виконавцем та вноситься кожним співвласником на рахунок виконавця не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим». Протоколом загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] від 02 січня 2021 року № 20/17.12 та відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території («Роботи (послуги), понад обов`язковий перелік») додаткової угоди від 04 січня 2021 року № 1 до договору, що є невід`ємною частиною договору про надання послуг від 10 квітня 2019 року, встановлений розмір ціни послуги. Із 04 січня 2021 року ціна за додаткові житлові послуги (квартира, житлові приміщення) - 5,49 грн/1 кв. м, додаткові житлові послуги (підземний гараж, м/м) - 11,76 грн/1 кв. м. Зазначені рішення загальних зборів та договори щодо встановлення ціни за надані додаткові житлові послуги на момент подачі позовної заяви є чинними і не скасовані у визначений законом спосіб. Рішенням Господарського суду м. Києва від 05 листопада 2021 року та постановою Північного апеляційного господарського суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 910/7780/21 доведено правомірність та законність проведених загальних зборів та результатів голосування співвласників від 03 квітня 2019 року та 02 січня 2021 року, оформлених договорів щодо надання житлово-комунальних та послуг ДП «Поряд.ок. управління та експлуатація нерухомості» у багатоквартирному будинку [ADDRESS] . Рішення набрало законної сили. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомості майна щодо об`єкта нерухомості майна [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 01 жовтня 2010 року [NUMBER] . Судом встановлено, що відповідачка користується додатковими житловими послугами, що надає ДП «Поряд.ок. управління та експлуатація нерухомості». Протягом періоду їх користування, скарг з приводу ненадання чи неналежного надання послуг від відповідачки на адресу позивача не надходило. Відповідачка рішення зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, оформлених зазначеними вище протоколами, та відповідно до умов договору не виконує, а саме: додаткові житлові послуги (роботи (послуги), понад обов`язковий перелік) надані позивачем, не оплачує. Унаслідок зазначеного відповідачка має заборгованість перед позивачем за період 01 січня 2023 року до 30 квітня 2024 року у розмірі 6 492,78 грн. Крім того, відповідно до положень частини другої статті 625 ЦПК України, позивачем нараховані відповідачці інфляційні втрати у розмірі 270,00 грн та 3 % річних у сумі 109,86 грн. Статтею 15, частиною четвертою статті 319 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; власність зобов`язує. Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. ЦК України встановлює презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку з утримання своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. Відповідно до статей 156, 162 ЖК України власник та члени його сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Статтею 179 ЖК України визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюються з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно зі статтею 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру, нежитлове приміщення), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (пункт 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників житла та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників (стаття 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). Положеннями статті 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Статтею 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку. Пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» встановлено, що співвласники зобов`язані виконувати рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку. Згідно із статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно і статтею 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання підлягає виконанню у строк, визначений цим зобов`язанням. Обов`язок щодо сплати за спожиті послуги встановлений законом, не зважаючи на наявність або відсутність договірних відносин між сторонами. Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частин першої, п`ятої, шостої та сьомої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Позивач здійснював нарахування плати за спожиті відповідачкою житлово-комунальні послуги відповідно до вартості, що обумовлена умовами договору про надання послуг від 10 квітня 2019 року, які є обов`язковими до застосування. Таким чином, відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» обов`язок щодо сплати встановлених законом, житлово-комунальних послуг з управління затверджених та прийнятих на загальних зборах ОСББ «Дипломат Хол», зборів та внесків, у тому числі плату за послуги з управління, передбачено сплату всіма співвласниками багатоквартирного будинку. Достатніх доказів, які б спростовували обставини, викладені позивачем, відповідачкою суду не надано, у тому числі, не спростований розмір нарахованої суми заборгованості. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості з оплати додаткових житлових послуг за період із 01 січня 2023 року до 30 квітня 2024 року у розмірі 6 492,78 грн. Щодо стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, суд прийшов до наступного. Згідно з статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Наведене в сукупності свідчить, що оскільки відповідачка допустила прострочення виконання грошового зобов`язання, позивач правомірно нарахував на суму заборгованості 3 % річних та інфляційні втрати. Розрахунок проведений позивачем за період із 01 січня 2024 року до 31 серпня 2024 року. Із урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що стягненню з відповідачки на користь позивача підлягають 3 % річних у розмірі 109,86 грн та інфляційні втрати у розмірі 270,00 грн. Аналізуючи викладене та надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідачки на користь позивача підлягаю стягненню судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд прийшов до наступного. Відповідно до частини першої та пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною першою, другою та третьою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Водночас, суд вбачає підстави для відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу, оскільки позивач довів понесення вказаних витрат у зв`язку з розглядом справи та надав належних доказів на підтвердження їх понесення (рахунки, квитанції сплати адвокату гонорару за виконані роботи тощо), що має наслідком задоволення у відшкодуванні вказаних витрат позивачу у вказаній частині у сумі 10000 грн.

Outcome: approved