Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

ТОВ «Західна агровиробнича компанія»звернулося в суд з позовом до [PERSON] , ФГ «Агро-Батьківське» про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі, визнання відсутнім права оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки. В обґрунтування позову зазначає, що 01.08.2018 року між ТОВ «Західна агровиробнича компанія» та [PERSON] було укладено договір оренди землі № б/н, на підставі якого ТОВ «Західна агровиробнича компанія»набуло право оренди земельної ділянки площею 4,2635 га, кадастровий номер 5624287100:06:003:0066, яка розташована на території Острозької міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області (до ліквідації Острозького району знаходилася на території Сіянцівської сільської ради Острозького району Рівненської області). Право оренди земельної ділянки 08.08.2018 р. було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п.3.1 вищезазначеного договору оренди землі, договір оренди укладено строком на сім років, сплив якого починається з моменту державної реєстрації права оренди, тобто до 08.08.2025 року. Позивач вважає, що після закінчення строку договору оренди він як орендар, який належним чином виконував договір, має переважне право поновити такий договір на новий строк. Вказує, що зазначена земельна ділянка перебувала в оренді товариства і не вибувала з його користування протягом строку дії договору оренди землі. Маючи намір реалізувати переважне право на поновлення договору оренди землі, ТОВ «Західна агровиробнича компанія»надіслало [PERSON] лист-повідомлення від 22.04.2025 р. про намір продовжити дію договору оренди землі. Позивач зазначає, що до закінчення строку дії договору оренди він, як добросовісний орендар, маючи законні сподівання на продовження дії договору оренди землі на новий строк, у встановленому порядку звернувся до орендодавця з метою реалізації переважного права на поновлення договору, яке йому гарантоване умовами договору та положеннями Закону України «Про оренду землі» та запропонував підписати додаткову угоду. Відповідачка [PERSON] зобов`язана була протягом місяця розглянути дану угоду на предмет відповідності вимогам закону, узгодити, за необхідності, істотні умови договору, а за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі, укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. Проте, будь-якої відповіді на вищевказаний лист відповідачка не надала, тобто не скористалася правами, передбаченими ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», а саме у місячний строк з моменту отримання листа-повідомлення не заперечила проти продовження договору на новий строк. Позивач посилається на те, що він як орендар належно виконував свої обов`язки за договором оренди та у встановлений договором та законом строк повідомив орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди на новий строк та надав проект додаткової угоди. Водночас відповідачка, у відповідь на отриманий проект додаткової угоди, не надіслала повідомлення про заперечення на запропоновані умови або зустрічну пропозицію, що вказує на існування правових підстав для визнання додаткової угоди укладеною. За наведених обставин, позивач вважає поновленим договір оренди землі на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі» та наявні підстави для визнання укладеною додаткової угоди про поновлення строку його дії. Позивач зазначає, що з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно йому стало відомо про те, що право оренди вищевказаної земельної ділянки, яка знаходилась в оренді позивача, було зареєстровано за іншим орендарем ФГ «Агро-Батьківське» на підставі договору оренди землі, укладеного між відповідачами [PERSON] та ФГ «Агро-Батьківське». Дії відповідачів щодо укладення договору оренди щодо земельної ділянки, яка знаходилась в оренді у ТОВ «Західна агровиробнича компанія», позивач вважає неправомірними і такими, що порушують положення ст.33 Закону України «Про оренду землі». Вважає, що дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Вказує, що з урахуванням того, що ТОВ «Західна агровиробнича компанія»належно виконувало свої обов`язки за договором оренди, в установлений договором строк повідомило орендодавця про намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди на новий строк, при цьому орендодавець порушив місячний термін для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, відтак позивач має право на поновлення договору на підставі ст.33 Закону України «Про оренду землі», що й спонукало його звернутись до суду з вищевказаним позовом. З врахуванням наведеного просить визнати укладеною додаткову угоду № б/н від 22.04.2025р. до договору оренди землі № б/н від 01.08.2018 р. між ТОВ «Західна агровиробнича компанія»та [PERSON] , визнати відсутнім у ФГ «Агро-Батьківське» права оренди земельної ділянки площею 4,2635 га, кадастровий номер 5624287100:06:003:0066, розташованої на території Острозької міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області (до ліквідації Острозького району знаходилася на території Сіянцівської сільської ради Острозького району Рівненської області), номер запису про інше речове право: 61158471, та скасувати запис щодо державної реєстрації права оренди вищевказаної земельної ділянки, а також стягнути з відповідачів судові витрати. Ухвалою суду від 18.11.2025 р. прийнято позовну заяву до розгляду та постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачам встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Інших процесуальних дій не вчинялося. Суд створив учасникам процесу належні умови для реалізації ними своїх процесуальних прав та обов`язків, а також надав сторонам строк для подачі відзиву, відповіді на відзив та заперечень для висловлення своїх доводів і заперечень, повідомлення усіх відомих їм обставин та подання усіх можливих доказів. Відповідачка [PERSON] в поданому до суду відзиві на позовну заяву заперечила проти позову та просила у його задоволенні відмовити.В обґрунтування заперечень проти позову відповідачка вказує на те, що їй на праві власності належить земельна ділянка площею 4,2635 га, кадастровий номер 5624287100:06:003:0066, розташована на території Острозької міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області (до ліквідації Острозького району знаходилася на території Сіянцівської сільської ради Острозького району Рівненської області). Не заперечувала щодо існування між нею та ТОВ «Західна агровиробнича компанія» договірних правовідносин щодо оренди належної їй вищевказаної земельної ділянки. Зазначає, що вона в письмовій формі повідомляла позивача про те, що вона не має наміру поновлювати, продовжувати строк дії орендних відносин з ТОВ «Західна агровиробнича компанія» щодо належної їй вищевказаної земельної ділянки, та нею двічі було направлено позивачу відповідні листи-повідомлення від 06.02.2025 р. та від 30.06.2025 р. Вказує, що основною причиною її небажання продовжувати строк дії орендних відносин з позивачем є неодноразове порушення останнім строків виплати орендної плати. Посилається на те, що в період з 07.02.2025 р. по 08.08.2025 р. будь-яких листів ТОВ «Західна агровиробнича компанія» з наміром продовжити дію договору оренди землі належної їй земельної ділянки, як і проекту додаткової угоди до договору оренди землі, вона не отримувала. Зазначила, що номер поштового відправлення 0505296378067, згідно якого позивачем нібито було здійснено направлення їй листа-повідомлення з пропозицією продовжити строк дії договору оренди землі та з проектом додаткової угоди, не відстежується, та звернувшись на «гарячу лінію» Укрпошти її повідомили, що таке поштове відправлення 20.05.2025 р. прибуло до м.Рівне у відділення 33024 та того ж дня дане відправлення було повернуто відправнику і отримане останнім 21.05.2025 р. у м.Дубно у відділенні 35601. Вважає, що позивач вводить суд в оману з приводу отримання нею вищевказаного поштового відправлення. Крім того, вказує, що 08.08.2025 р. вона зверталась до ЦНАПу Корнинської сільської ради із заявою про припинення іншого речового права (права оренди належної їй вищевказаної земельної ділянки) та 11.08.2025 р. таке право оренди згідно договору оренди землі від 01.08.2018 р. було припинено. Таким чином вважає, що нею було вчинені всі дії, передбачені Законом Україні «Про оренду землі» щодо припинення договору оренди. Вказує, що після припинення договірних відносин з ТОВ «Західна агровиробнича компанія» 15.08.2025 р. вона уклала договір оренди землі із ФГ «Агро-Батьківське». Зазначає, що ні вона, ні ФГ «Агро-Батьківське» не чинили будь-яких перешкод для ТОВ «Західна агровиробнича компанія» при зборі врожаю соняшника 2025 року. Враховуючи наведене вказує, що позовні вимоги є безпідставними і такими, що порушують її законні права та інтереси, суперечать вимогам чинного законодавства, оскільки нею було письмово попереджено позивача про припинення будь-якого використання належної їй земельної ділянки і про те, що вона не має наміру в подальшому заключати (поновлювати) з ним договір оренди землі. Вважає, що відсутні підстави для поновлення договору оренди землі з підстав та за умов, на які посилається позивач, які нібито ним були виконані, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач ФГ «Агро-Батьківське» в поданому до суду відзиві на позовну заяву заперечив проти позову та просив у його задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що обставини, викладені у позові не відповідають дійсності, адже посилання позивача на те, що він відповідно до ст.33 Закону України «Про оренду землі» має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) та на те, що [PERSON] належним чином не виконала умови ст.33 Закону України «Про оренду землі» є помилковим. Посилається на те, що [PERSON] завчасно двічі було підготовлено та направлено листи-повідомлення про припинення права оренди земельної ділянки, в яких вона висловила відсутність наміру продовжувати строк дії орендних відносин з ТОВ «Західна агровиробнича компанія». Відтак вважає, що договір оренди землі від 15.08.2025 р., зареєстрований 15.08.2025 р., було укладено між фермерським господарством та [PERSON] після припинення договірних відносин між [PERSON] та ТОВ "Західна агровиробнича компанія", а тому позов є безпідставним та задоволенню не підлягає. Представник позивача ТОВ "Західна агровиробнича компанія" в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Відповідачі [PERSON] та представник ФГ «Агро-Батьківське» в судовому засіданні заперечили проти позову та просили у його задоволенні відмовити, надали пояснення, аналогічні доводам, викладеним у відзивах на позовну заяву. Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З досліджених доказів судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 4,2635 га, кадастровий номер 56247100:06:003:0066, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Острозької міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області (до ліквідації Острозького району знаходилася на території Сіянцівської сільської ради Острозького району Рівненської області), що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 09.10.2025 року (а.с.27-28). Судом також встановлено, що між [PERSON] (орендодавець) та ТОВ «Західна агровиробнича компанія» (орендар) було укладено договір оренди землі від 01.08.2018 року щодо належної позивачці вищевказаної земельної ділянки, строк дії оренди - 7 років, що підтверджується договором оренди землі від 01.08.2018 р. та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.10.2025 року (а.с.15-17, 27-28). Вказаний договір оренди землі сторонами не оспорений та в судовому порядку недійсним не визнавався. Відповідно до умов вищезазначеного договору оренди землі, договір укладено строком на 7 років, сплив якого починається з моменту державної реєстрації права оренди в порядку, передбаченому законодавством, але в будь-якому випадку право оренди є чинним до моменту закінчення збирання врожаю орендарем. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Розмір орендної плати складає 9 334,80 грн. за рік оренди, яка щороку сплачується до 31 грудня (пункти 3.1, 3.2, 4.1, 4.5 договору оренди). Маючи намір продовжити договірні відносини із [PERSON] , ТОВ «Західна агровиробнича компанія» листом-повідомленням за вих. №3069 від 22.04.2025 р. звернулося до відповідачки [PERSON] з пропозицією поновити договір оренди земельної ділянки. До вказаного листа було долучено додаткову угоду від 22.04.2025 року, в якій запропоновано: 1.1 доповнити розділ "Строк дії Договору" новим пунктом: 3.3. Даний Договір поновлюється на той самий строк і на тих самих умовах. Жодних заяв, заперечень щодо не поновлення цього договору сторони не мають та ними не направлялись;1.2. доповнити розділ 5 "Умови використання земельної ділянки" новим пунктом: 5.5. Поновлення Договору оренди. Договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах в разі відсутності заяви однієї зі Сторін цього Договору про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення Договору. Вчинення інших дій Сторонами Договору для його поновлення не вимагається. Сторона даного Договору , яка бажає скористатися правом відмови від поновлення цього Договору, подає до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заявку про виключення з цього реєстру відомостей про поновлення Договору не пізніше, ніж за 1 (один) місяць (якщо інший більший строк, не буде передбачений законодавством) до дати закінчення строку дії Договору, з одночасним відправленням іншій Стороні за договором повідомлення про надання заяви про виключення з ДРРПНМ відомостей про поновлення Договору; 1.3. доповнити розділ 14 "Прикінцеві положення" наступним пунктом : 14.5. Сторони домовилися, що для комунікації з приводу виконання умов Договору, Орендар використовує усі можливі засоби зв`язку, в тому числі: - направлення рекомендованих листів з повідомленнями на адресу Орендодавця, вказану у реквізитах даного Договору; - повідомлення Орендодавця за номером телефону, вказаним ним у цьому Договорі (усно, текстові/голосові повідомлення у будь-який доступний спосіб); - направлення листів/повідомлень на адресу електронної пошти Орендодавця. При цьому офіційною адресою електронної пошти Орендодавця є: e-mail: _________, офіційною електронною адресою електронної пошти Орендаря є : e-mail:zakhidna-ahro-co-llc@ulf.com.ua та такий спосіб повідомлення Орендодавця вважається достатнім (а.с.18, 19). Відповідачка [PERSON] заперечує факт отримання нею вказаного листа-повідомлення з долученим до нього проектом додаткової угоди, та судом встановлено, що докази на підтвердження отримання [PERSON] вищевказаного листа-повідомлення і проекту додаткової угоди від 22.04.2025 р. в матеріалах справи відсутні та позивачем таких доказів суду не надано. Водночас судом встановлено, що відповідачкою [PERSON] , до закінчення строку дії договору оренди землі, було направлено два листи-повідомлення від 06.02.2025 р. та від 30.06.2025 р., в яких вона висловила відсутність наміру надалі продовжувати строк дії орендних відносин з ТОВ "Західна агровиробнича компанія" щодо належної їй земельної ділянки з кадастровим номером 5624287100:06:003:0066, мотивуючи, зокрема, тим, що товариство систематично несвоєчасно сплачувало орендну плату (а.с.43-46). ТОВ "Західна агровиробнича компанія" вищевказані листи отримало 07.02.2025 р. та 01.07.2025 р. (а.с.44 на звороті, 46 на звороті). Судом встановлено, що 11.08.2025 р. державним реєстратором відділу «Центр надання адміністративних послуг» Корнинської сільської ради Рівненської області Яким`юк Н.В. на підставі заяв [PERSON] від 06.02.2025 р. та від 30.06.2025 р. було припинено право оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія» щодо вищевказаної земельної ділянки, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав від 15.08.2025 року та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.10.2025 р. (а.с.47, 27 на звороті). Також судом встановлено, що 15.08.2025 р. між відповідачами [PERSON] та ФГ «АГРО-БАТЬКІВСЬКЕ» було укладено договір оренди землі від 15.08.2025 року щодо земельної ділянки площею 4,2635 га, кадастровий номер 5624287100:06:003:0066, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав від 19.08.2025 року та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.10.2025 р. (а.с.48, 27-28). Таким чином, між ТОВ "Західна агровиробнича компанія" та [PERSON] не було досягнуто домовленості щодо поновлення договору оренди землі №б/н від 01.08.2018 року, строк якого закінчився 08.08.2025 року, а тому відповідачка [PERSON] після спливу строку його дії 15.08.2025 року уклала з іншим орендарем ФГ «АГРО-БАТЬКІВСЬКЕ» договір оренди землі, який 15.08.2025 року був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Звертаючись до суду з вищевказаним позовом, ТОВ "Західна агровиробнича компанія" посилається на те, що дії відповідачки [PERSON] не відповідають умовам договору оренди землі, положенням земельного законодавства та порушують переважне право позивача на поновлення оренди землі. Відповідно до положень ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно ст.90 ЗК України власники земельних ділянок мають право передавати їх в оренду. За змістом ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян та юридичних осіб здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно ст.16 Закону України "Про оренду землі" укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Відповідно до ч.1 ст.407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб. Отже, користуватися чужою земельною ділянкою, яка належить особі на праві приватної власності, можливо на праві оренди, підставою для якої є відповідний договір оренди. Згідно ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України). В силу вимог ч.ч.1-3 та ч.ч.5-6 ст.203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків. Як визначено в ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно із ч.1 ст.19 Закону України "Про оренду землі" строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін. За змістом ч.2 ст.792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі". Правові підстави переважного права орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк визначені статтею 33 Закону України "Про оренду землі". Так, відповідно до приписів ч.1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина четверта статті). Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передання земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина п`ята статті). Ці положення узгоджуються із загальною нормою ч.1 ст.777 ЦК України. Як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ст.33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору (постанови від 10 квітня 2018 року у справі №594/376/17-ц, від 22 вересня 2020 року у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18). Без укладення додаткової угоди до договору оренди землі завершення процедури поновлення такого договору було неможливим. Така угода має ознаки не тільки зобов`язального, але й речового договору, оскільки засвідчує волю сторін на передання земельної ділянки у тимчасове володіння орендареві на новий строк. Тому зазначена додаткова угода згідно з пунктом 1 частини першої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк. Саме з цією реєстрацією закон пов`язує виникнення права оренди (стаття 125 ЗК України). Тому не можна вважати, що поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ст.33 Закону України "Про оренду землі", є "автоматичною" пролонгацією орендних правовідносин. При цьому реалізація переважного права на поновлення договору оренди, передбаченого частиною першою статті 33 Закону України "Про оренду землі", можлива за умови як дотримання встановленої цією нормою (частини друга-п`ята статті 33 Закону України "Про оренду землі") процедури, так і наявності волевиявлення сторін. Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23 січня 2019 року в справі № 902/619/17, від 27 червня 2019 року в справі № 923/925/18. Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору. Судом встановлено, що ТОВ "Західна агровиробнича компанія" листом-повідомленням за вих.№ 3069 від 22.04.2025 р. мало намір повідомити відповідачку [PERSON] про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк. Разом з тим, докази отримання вказаного повідомлення відповідачкою [PERSON] в матеріалах справи відсутні та відповідачка заперечує факт отримання такого повідомлення. Позивач не надав суду трекінг поштового відправлення № 0505296378067, вказаний ним на підтвердження своїх доводів про направлення ним та отримання відповідачкою [PERSON] пропозиції про поновлення договору оренди землі, та в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження отримання відповідачкою [PERSON] вищевказаної пропозиції позивача з проектом додаткової угоди. Чинним законодавством, виходячи з аналізу положень статті 33 Закону України "Про оренду землі", не визначено спосіб повідомлення орендодавця. Зокрема такими способами можуть бути: подання такого повідомлення безпосередньо орендодавцю, надсилання його засобами поштового зв`язку, кур`єрською доставкою тощо. Орендар, реалізовуючи зазначений обов`язок щодо повідомлення про намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди разом із проектом додаткової угоди (за частиною другою, частиною третьою статті 33 Закону України "Про оренду землі") також повинен усвідомлювати необхідність документального підтвердження виконання такого обов`язку. У свою чергу, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку AT "Укрпошта" (висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 25.04.2018 р. у справі № 800/547/17, у справі № 24/260-23/52-6, від 21.01.2021 р. у справі № 910/16249/19, від 18.03.2021 р. у справі №911/3142/19, від 19.05.2021 р. у справі №910/16033/20, від 07.02.2024 р. у справі №904/853/23). Виходячи з принципу добросовісності переговорів сторін орендних правовідносин, відтвореного у положеннях статті 33 Закону України "Про оренду землі", таке повідомлення повинно бути реалізовано у спосіб, який передбачав би можливість його вчасного отримання орендодавцем, обізнаність щодо руху та стану відправлення, та пред`явлення доказів на підтвердження виконання даної операції. Водночас, позивач, встановивши що надіслані відповідачці документи, в тому числі проект додаткової угоди від 22.04.2025 р. до договору оренди землі № б/н від 01.08.2018 р., не були належним чином вручені, не вжив жодних дій для повторного надіслання їй листа-повідомлення разом з проектом додаткової угоди чи повідомлення її засобами телефонного зв`язку про свій намір вручити вказані документи у будь-який зручний спосіб. Одночасно судом встановлено, що відповідачка [PERSON] до закінчення строку договору оренди землі двічі направила на адресу товариства лист-повідомлення від 06.02.2025р. та від 30.06.2025 р., в яких вона висловила відсутність у неї наміру надалі продовжувати строк дії орендних відносин з ТОВ "Західна агровиробнича компанія" щодо належної їй на праві власності земельної ділянки з кадастровим номером 5624287100:06:003:0066. Вказані листи ТОВ "Західна агровиробнича компанія" отримало 07.02.2025 року та 01.07.2025 року. Зазначене чітко та послідовно підтверджує безпідставність тверджень позивача щодо порушення його прав, оскільки [PERSON] до закінчення строку договору оренди землі повідомила позивача про небажання поновлювати, продовжувати, переукладати, укладати в новій редакції договір оренди землі або в будь-який інший спосіб надавати йому право користування належною їй земельною ділянкою. Лист орендодавця є достатнім підтвердженням відмови орендодавця від подальшої пролонгації відповідного договору на новий строк. Окрім того, запропонований позивачем до укладення проект додаткової угоди до договору оренди землі містить інші умови, аніж сам договір оренди, та позивачем запропоновано доповнити такий договір новими пунктами. Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Тобто для включення до договору оренди землі нових положень, запропонованих позивачем, необхідна згоди обидвох сторін правочину та у разі недосягнення домовленості щодо істотних умов договору переважне право на укладення договору оренди землі припиняється (ч.4 ст.33 Закону України "Про оренду землі"). Подібних висновків Верховний Суд дійшов у своїх постановах від 21 березня 2024 року у справі № 604/423/23, від 08 березня 2024 року у справі № 604/425/23, від 08 травня 2024 року у справі № 604/483/23. Доводи позивача про те, що він виконав всі визначені статтею 33 Закону України "Про оренду землі" умови щодо реалізації свого переважного права перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк, однак орендодавець не повідомив про намір укласти договір з іншим орендарем, є необґрунтованими, оскільки у визначений законом строк сторони договору оренди землі не дійшли згоди щодо укладення додаткової угоди до нього і орендодавець завчасно повідомив орендаря про відмову в їх продовженні, що підтверджується відповідним листом. Доводи позивача про те, що [PERSON] не надала відповіді саме на лист ТОВ "Західна агровиробнича компанія" від 22.04.2025р. щодо реалізації переважного права на укладення відповідного договору оренди землі на новий строк на увагу не заслуговують, так як не спростовують відсутність у відповідачки наміру продовжувати договірні правовідносини з позивачем як орендарем, про що вона його завчасно повідомила. Окрім того, позивачем не надано доказів отримання відповідачкою [PERSON] вказаного листа-повідомлення з проектом додаткової угоди. Також, як вже вище зазначалося, згідно ч.1 ст.33 Закону України "Про оренду землі" після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Так, згідно п.4.5 договору оренди землі від 01.08.2018 р. орендна плата вноситься до 31 грудня кожного року та з досліджених судом доказів встановлено, що сплата орендної плати здійснювалась позивачем з порушенням вищевказаного строку, зокрема, орендну плату за 2022 рік було сплачено 09.02.2023 р., за 2024 рік - 07.02.2025 р., що підтверджується платіжними інструкціями від 09.02.2023 р., 07.02.2025 р. (а.с.21 на звороті, 22 на звороті). Відомості про сплату орендної плати за 2018-2020 роки в матеріалах справи відсутні. Таким чином, доводи позивача про наявність у нього переважного право на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк у зв`язку з належним виконання ним умов договору не відповідають дійсності та підлягають спростуванню. Відповідно до ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, крім іншого, свобода договору. Згідно ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч.4 ст.373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ст.203 ч.3 ЦК України). Аналізуючи вищевказане, суд дійшов переконання, що для реалізації переважного права необхідна наявність двох складових в їх сукупності - дотримання встановленої законом процедури та наявності волевиявлення сторін. Водночас судом встановлено, що позивачем було порушено процедуру повідомлення орендодавця про намір скористатись переважним правом на поновлення договору оренди, оскільки повідомлення про намір скористатись переважним правом на поновлення договору оренди, виходячи з умов договору, хоч і було надіслано орендодавцю завчасно, однак позивач як орендар, який бажав скористатися переважним правом на укладення договору оренди на новий строк, не надав доказів отримання такого повідомлення відповідачкою. З досліджених доказів судом достовірно встановлено, що у відповідачки [PERSON] було відсутнє волевиявлення на пролонгацію договору оренди землі на новий строк, про що вона завчасно повідомила позивача. Водночас, наявність незгоди орендодавця щодо поновлення договору оренди земельної ділянки згідно з положеннями ч.5 ст.33 Закону України "Про оренду землі" виключає можливість визнання поновленим попереднього договору в обраний позивачем спосіб. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 21.01.2020 р. у справі №379/1354/18, від 25.03.2020 р. у справі 379/1439/18, від 15.02.2023 р. у справі №399/295/11, від 15.05.2023 р. у справі №693/137/22. Також Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі. Такий висновок викладений у постановах Верховного суду від 28.05.2024 р. у справі №604/648/23, від 12.04.2024 р. у справі №131/970/23. Направлення орендарем пропозиції про продовження відносин оренди не є безумовною підставою для їх поновлення між сторонами у разі відсутності волевиявлення орендодавця на продовження договору оренди. Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 31 січня 2025 р. в справі №604/646/23 (провадження № 61-1814св24). Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. За приписами статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Згідно зі статтями 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. В ході судового розгляду не встановлено наявність у позивача суб`єктивного матеріального права та охоронюваного законом інтересу на захист якого подано позов, зокрема, щодо порушення переважного права ТОВ "Західна агровиробнича компанія", оскільки [PERSON] вказала на відсутність наміру продовжувати договірні відносини з оренди землі з позивачем, що беззаперечно свідчить про відсутність її волевиявлення на поновлення договору оренди землі чи укладення його на новий строк з позивачем. Встановивши відсутність волевиявлення [PERSON] на продовження договору оренди землі, у зв`язку з її бажанням, як власника землі, самостійно користуватися земельною ділянкою, а також порушення позивачем процедури повідомлення орендодавця про намір скористатись переважним правом на поновлення договору оренди суд, врахувавши положення ст.33 Закону України "Про оренду землі", дійшов до висновку про те, що переважне право ТОВ "Західна агровиробнича компанія" на укладення з [PERSON] договору оренди землі на новий строк є припиненим і не підлягає захисту. Водночас суд зауважує, що укладення [PERSON] нового договору оренди землі з іншим орендатором не порушує переважне право ТОВ "Західна агровиробнича компанія" та підстав для скасування державної реєстрації права оренди ФГ «АГРО-БАТЬКІВСЬКЕ» на спірну земельну ділянку немає, оскільки дія попереднього договору оренди землі закінчилася 08.08.2025 року, а новий договір укладений відповідачами вже після припинення попереднього договору оренди, а саме 15.08.2025 року (зареєстрований 15.08.2025р.), тому причин відмовляти у проведенні державної реєстрації права оренди земельної ділянки з підстав, зазначених у позовній заяві, у державного реєстратора не було. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Проаналізувавши матеріали справи, вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позивач не підтвердив наявність у нього порушеного переважного права на укладення договору оренди землі, при цьому судом встановлено недотримання позивачем процедури повідомлення орендодавця про намір скористатись переважним правом на поновлення договору оренди та відсутності згоди власника земельної ділянки на продовження орендних відносин, відтак позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed