Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

25.06.2021 АТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачі є споживачами послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] з особовим рахунком № [NUMBER] . У зв`язку з тим, що відповідачі не здійснювали своєчасну оплату за надані їм позивачем послуги, у них утворилася заборгованість за період з квітня 2016 року по квітень 2019 року, що станом на 01.06.2021 становить 19135 грн. 29 коп., яку позивач просив стягнути з відповідачів. Також позивач просив стягнути з відповідачів на його користь індекс інфляції у розмірі 1149 грн. 70 коп., 3% річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 506 грн. 32 коп. та 2270 грн. 00 коп. на відшкодування понесених ним витрат з оплати судового збору. Ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 21.07.2021 відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 11.02.2022 заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука позов було задоволено. 11.11.2025 ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука заяву адвоката Доник Г.В., подану в інтересах [PERSON] , про перегляд заочного рішення суду від 11.02.2022 задоволено, скасовано заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.02.2022 та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 25.11.2025 від представника відповідача [PERSON] адвоката Доник Г.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просила у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування відзиву зазначила, що [PERSON] з травня 2014 року у вказаній квартирі не проживає, оскільки у цей час працювала у ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат», що підтверджується копією трудової книжки, а з лютого 2017 року фактично проживає в с. Жуки Кременчуцького району, що підтверджується довідкою, виданою Жуківським старостинським округом виконкому Глобинської міської ради № 184 від 10.11.2025. Таким чином, вона фактично не користувалась послугою з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Крім того, права власності на квартиру за адресою [ADDRESS] відповідач не має. Враховуючи, що [PERSON] не є і не була власником або співвласником квартири за вищевказаною адресою, квартирою не користувалась та послугу з централізованого опалення та гарячого водопостачання не отримувала, стягнення заборгованості за вказану житлово-комунальну послугу з неї є безпідставним. Крім того, представник відповідача заявила про застосування строку позовної давності. Представник позивача в судове засідання не прибула, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позов підтримала. Відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не прибули, причини своєї неявки суду не повідомили. 06.01.2026 від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача та її представника. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що [PERSON] і [PERSON] у період з квітня 2016 року по травень 2019 року були зареєстровані за адресою [ADDRESS] . АТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії надавало за вказаною адресою послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у відповідності до якісних показників згідно вимог нормативно - технічних документів. Відповідно до довідки Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 16.07.2021 що [PERSON] , [INFO] , значиться знятою з реєстрації за адресою: [ADDRESS] з 31.05.2021. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого Глобинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, відповідачем [PERSON] 25.10.2019 було зареєстровано шлюб із [PERSON] та змінено прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до довідки №184 від 10.11.2025, виданої старостою Жуківського старостинського округу виконавчого комітету Глобинської міської ради Зембіцька М.А. з лютого 2017 року по 31.05.2021 проживала без реєстрації, з 31.05.2021 по 13.06.2023 була зареєстрована, з 13.06.2023 і по даний час фактично проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] та має такий склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] , чоловік, [PERSON] , [INFO] , - дочка, [PERSON] , [INFO] , - син. З 08.05.2014 по 01.12.2015 відповідач [PERSON] працювала у ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат», що підтверджується копією її трудової книжки серії [NUMBER] . Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 року індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Отже, з наявних у справі матеріалів суд установив, що [PERSON] та [PERSON] були споживачами послуг Кременчуцької філії АТ «Полтаваобленерго» з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] з особовим рахунком № [NUMBER] : [PERSON] у період з квітня 2016 року по січень 2017 року, а [PERSON] з квітня 2016 року по травень 2019 року. У зв`язку із створенням нових районів на підставі постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 «Про утворення та ліквідацію районів», зокрема у Полтавській області, територію Кременчуцького району передано до обслуговування Кременчуцької об`єднаної філії, що у свою чергу свідчить про зміни у структурі АТ «Полтаваобленерго», що вбачається з листа Кременчуцької об`єднаної філії АТ «Полтаваобленерго» від 11.02.2022. За п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 року споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Цьому праву кореспондує обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 року). Відповідно до ст. 162 ЖК УРСР відповідач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги у строки, встановлені чинним законодавством. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, що діяли на момент виникнення спірних правовідносин, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідачі свої зобов`язання по оплаті послуг з теплопостачання належним чином не виконували, своєчасно не здійснювали оплату за одержані ними послуги, внаслідок чого за адресою [ADDRESS] утворилася заборгованість за період з квітня 2016 року по квітень 2019 року, що станом на 01.06.2021 становить 19135 грн. 29 коп., з яких: 11448 грн. 87 коп. - заборгованість за послугу з централізованого опалення, 7686 грн. 42 коп. - заборгованість за послугу з централізованого постачання гарячої води, що підтверджується розрахунком заборгованості, який був наданий позивачем. Щодо застосування строків позовної давності до спірних правовідносин. Позивач просив стягнути з відповідачів суму заборгованості по оплаті послуг з теплопостачання за період з квітня 2016 року по квітень 2019 року. За приписами статті 257 Цивільного кодексуУкраїни загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року на всій території України було встановлено карантин. Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 540-IX) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Цей Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року. Відтак початок продовження строку для звернення до суду потрібно пов`язувати саме з моментом набрання чинності 02 квітня 2020 року Законом № 540-IX. Подібний правовий висновок висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06 вересня 2023 року у справі № 910/18489/20 (провадження № 12-46гс22). Строк дії карантину неодноразово продовжувався, а відмінений він був з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Отже, під час дії карантину позовна давність була продовжена. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» було введено воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, цей стан триває до теперішнього часу. Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-ІХ) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Закон № 2102-IX набрав чинності 17 березня 2022 року. Надалі Законом України від 08 листопада 2023 року № 3450-ІХ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» (далі - Закон № 3450-ІХ) пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України викладено в новій редакції, відповідно до якої у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Закон № 3450-ІХ набрав чинності 30 січня 2024 року. Законом «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» № 4434-IX від 14.05.2025 пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України виключено. Перебіг позовної давності відновився після набрання цим законом чинності 04.09.2025. Таким чином, в умовах дії воєнного стану строк звернення до суду (позовна давність) було продовжено від початку воєнного стану до 29 січня 2024 року, а після 30 січня 2024 року перебіг такого строку зупинявся до 04.09.2025. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. За ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів 25.06.2021 з вимогою про стягнення заборгованості за період з квітня 2016 року по квітень 2019 року. Оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року на всій території України було встановлено карантин, під час дії якого строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України продовжувалися вимоги позивача про стягнення із відповідачів заборгованості за період з квітня 2016 року по січень 2017 року пред`явлені із пропуском строку позовної давності. При цьому суд враховує, що строк оплати послуг з теплопостачання за лютий 2017 року сплинув 20 березня 2017 року. Оскільки [PERSON] була споживачем послуг Кременчуцької філії АТ «Полтаваобленерго» з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] з особовим рахунком № [NUMBER] у період з квітня 2016 року по січень 2017 року суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за період з лютого 2017 року по квітень 2019 року необхідно відмовити у зв`язку із їх недоведеністю, а у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за період з квітня 2016 року по січень 2017 року у зв`язку із пропуском позивачем встановленого ЦК України строку позовної давності. У постанові ВП ВС від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц зроблено висновок про застосування позовної давності у спорах із кількома відповідачами та з кількома позовними вимогами. Суд вказав, що один із відповідачів може заявити суду про застосування позовної давності тільки щодо тих вимог, які звернуті до нього, а не до інших відповідачів. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] з квітня 2016 року по квітень 2019 року була споживачем послуг Кременчуцької філії АТ «Полтаваобленерго» з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] з особовим рахунком № [NUMBER] та нею в свою чергу не було заявлено про застосовування позовної давності щодо вимог, пред`явлених до неї позивачем, суд дійшов висновку, що з неї підлягає стягненню заборгованість за надані послуги з квітня 2016 року по квітень 2019 року що станом на 01.06.2021 становить 19135 грн. 29 коп. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що вимоги позивача підтверджуються належними доказами, а також те, що факт існування заборгованості не був спростований відповідачем [PERSON] , вимоги позивача до [PERSON] є обґрунтованими. За таких обставин, з урахуванням змін, що відбулися у структурі АТ «Полтаваобленерго», суд вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької об`єднаної філії заборгованість за надані послуги в розмірі 19135 грн. 29 коп., з яких: 11448 грн. 87 коп. - заборгованість за послугу з централізованого опалення, 7686 грн. 42 коп. - заборгованість за послугу з централізованого постачання гарячої води, а також індекс інфляції у розмірі 1149 грн. 70 коп. та 3% річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 506 грн. 32 коп. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи викладене, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача 2270 грн. 00 коп. на відшкодування понесених ним витрат зі сплати судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved