Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Андрусенко І. Я., звернувся до суду з позовом до Монастириської міської ради, у якому просить встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини, а також визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що після смерті його діда [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилася спадщина, до складу якої входить таке майно: житловий будинок на [ADDRESS] ; земельні ділянки площею 0,6593 га та 0,2361 га згідно з державним актом серії Р1 № 669886 з кадастровими номерами 6124289200:01:001:0011 і 6124289200:01:001:0622, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Лядської сільської ради Монастириського (теперішнього Чортківського) району Тернопільської області; земельна ділянка площею 0,3835 га з кадастровим номером 6124285900:01:001:0011 згідно з державним актом серії Р1 № 678043, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Комарівської сільської ради Монастириського (теперішнього Чортківського) району Тернопільської області. Вказану спадщину прийняла дружина спадкодавця [PERSON] (баба позивача), оскільки належала до спадкоємців першої черги за законом та вступила у фактичне управління спадковим майном. Окрім того, [PERSON] належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,7470 га та 0,1426 га з кадастровими номерами 6124289200:01:001:0257 і 6124289200:01:001:0932 згідно з державним актом серії Р1 № 669701, розташовані на території Лядської сільської ради Монастириського (теперішнього Чортківського) району Тернопільської області, а також земельна ділянка площею 0,2748 га з кадастровим номером 6124285900:01:001:0257 згідно з державним актом серії Р1 № 678157, розташована на території Комарівської сільської ради Монастириського (теперішнього Чортківського) району Тернопільської області. Він є спадкоємцем [PERSON] , яка померла [INFO] , першої черги за законом за правом представлення після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Вказує, що прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини без реєстрації постійно проживав разом із спадкодавцем, проте не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що підлягають спадкуванню. Окрім того, для нотаріального оформлення спадкових прав на вищевказаний житловий будинок йому необхідно встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. З огляду на наведені обставини просить позов задовольнити. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 12.11.2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано у Монастириської державної нотаріальної контори інформацію про те, чи заведено спадкові справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Якщо такі справи заведено, просить надати їхні засвідчені копії. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 16.12.2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано у Державного архіву Тернопільської області і в Бучацького відділу державної реєстрації актів цивільного стану інформацію про наявність актового запису про шлюб [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] та його представник адвокат Андрусенко І. Я. у підготовче засідання не з`явилися, проте представник позивача разом із позовом заявив клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності. Представник відповідача Монастириської міської ради у підготовче засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просить розглянути справу за відсутності представника Монастириської міської ради. З обставинами, викладеними у позові, Монастириська міська рада погоджується та не заперечує проти задоволення позовних вимог. З огляду на наведене суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у підготовчому засіданні відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України у порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Суд установив такі обставини. Як видно зі змісту архівної довідки Державного архіву Тернопільської області № 864/04-15 від 26.12.2025 року, у Метричній книзі про шлюб сіл Лядське, Бобрівники Монастириського району за 1916-1944 роки є відомості про те, що жителі с. Бобрівники [PERSON] (син [PERSON] і [PERSON] ), [INFO] , та [PERSON] (дочка [PERSON] і [PERSON] ), [INFO] , уклали шлюб 03.02.1944 року у с. Бобрівники Монастириського (теперішнього Чортківського) району Тернопільської області (метричний запис № 3). Вищевказане також підтверджується фотокопією метричного запису № 3 з метричної книги про шлюб по с. Лядське, с. Бобрівники Монастириського району за 1916-1944 роки. У погосподарській книзі с. Бобрівники Монастириського району Тернопільської області за 1991-1995 роки [PERSON] , 1922 р. н., був зазначений головою домогосподарства (особовий рахунок № [NUMBER] ), іншим членом якого була його дружина [PERSON] , 1924 р. н. Після смерті [PERSON] (актовий запис № 17 від 01.09.2003 року) головою домогосподарства зазначено [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.04.1956 року [PERSON] народилася [INFO] . Її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Установлено, що у свідоцтві про народження [PERSON] її батько зазначений як [PERSON] , а у вищезазначеному метричному записі № 3 як [PERSON] . Як видно зі змісту витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00048903155 від 22.01.2025 року, [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб 19.02.1977 року. Після реєстрації шлюбу остання змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 31.05.1977 року [PERSON] народився [INFO] . Батьками позивача зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про право власності на житловий будинок з належними до нього будівлями від 29.06.2005 року дідові позивача [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] . У зв`язку із впорядкуванням назв вулиць і нумерації будинків належний [PERSON] будинок [ADDRESS] відповідає будинку [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Лядської сільської ради № 202 від 13.05.2019 року. Впорядкування назв вулиць і нумерації будинків проведено згідно з рішенням дев`ятої сесії Лядської сільської ради п`ятого скликання № 46 від 28.03.2007 року. Зі змісту фотокопії державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 669886 від 17.11.2002 року видно, що [PERSON] належала земельна ділянка загальною площею 0,90 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Лядської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, до складу якої входять земельні ділянки площею 0,24 га та 0,66 га. Належність [PERSON] державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 669886 від 17.11.2002 року підтверджується відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області № 29-19-0.2131-4591/2-25 від 24.10.2025 року. Відповідно до фотокопії державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 678043 від 19.11.2002 року [PERSON] також належала земельна ділянка площею 0,38 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Комарівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області. Внесення даних вищевказаних земельних ділянок до Державного земельного кадастру підтверджується долученими до матеріалів справи витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0002253622025, № НВ-0002253652025 та № НВ-0002253602025 від 07.11.2025 року. Відповідно до вказаних витягів земельним ділянкам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,2361 га та 0,6593 га, що належали [PERSON] згідно з державним актом серії Р1 № 669886 від 17.11.2002 року, а також земельній ділянці площею 0,3835 га, що належала [PERSON] згідно з державним актом серії Р1 № 678043 від 19.11.2002 року, присвоєно кадастрові номери 6124289200:01:001:0622, 6124289200:01:001:0011, 6124285900:01:001:0011. Державні акти на право приватної власності на землю серії Р1 № 669886 від 17.11.2002 року та серії Р1 № 678043 від 19.11.2002 року втрачено, про що розміщено оголошення у місцевій газеті «Свобода» (редакція від 05.11.2025 року). [PERSON] (дід позивача) помер [INFO] , про що 01.09.2003 року складено відповідний актовий запис № 17 (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 01.09.2003 року). Як видно зі змісту довідки Лядської сільської ради № 200 від 19.05.2019 року, дід позивача [PERSON] , який помер [INFO] , проживав на [ADDRESS] . На момент смерті [PERSON] та протягом шести місяців з дня його смерті у вказаному домогосподарстві проживала дружна спадкодавця [PERSON] . Вищевказане також підтверджується довідкою Монастириської міської ради № 15 від 15.10.2025 року. Згідно з відповіддю Монастириської державної нотаріальної контори № 519/01-16 від 20.11.2025 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкової справи не заведено. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.10.2011 року [PERSON] (мати позивача) померла [INFO] . Як видно з фотокопії державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 669701 від 17.11.2002 року, [PERSON] належала земельна ділянка загальною площею 0,89 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Лядської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, до складу якої входять земельні ділянки площею 0,14 га та 0,75 га. Належність [PERSON] державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 669701 від 17.11.2002 року підтверджується відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області № 29-19-0.2131-4591/2-25 від 24.10.2025 року. Відповідно до фотокопії державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 678157 від 19.11.2002 року, [PERSON] також належала земельна ділянка площею 0,27 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Комарівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області. Внесення даних вищевказаних земельних ділянок до Державного земельного кадастру підтверджується долученими до матеріалів справи витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0002253482025, № НВ-0002253552025 та № НВ-0002253532025 від 07.11.2025 року. Відповідно до вказаних витягів земельним ділянкам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,1426 га та 0,7470 га, що належали [PERSON] згідно з державним актом серії Р1 № 669701 від 17.11.2002 року, а також земельній ділянці площею 0,2748 га, що належала [PERSON] згідно з державним актом серії Р1 № 678157 від 19.11.2002 року, присвоєно кадастрові номери 6124289200:01:001:0932, 6124289200:01:001:0257, 6124285900:01:001:0257. Державні акти на право приватної власності на землю серії Р1 № 669701 від 17.11.2002 року та серії Р1 № 678157 від 19.11.2002 року втрачено, про що розміщено оголошення у місцевій газеті «Свобода» (редакція від 05.11.2025 року). [PERSON] (баба позивача) померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.11.2015 року. Відповідно до довідки Лядської сільської ради № 201 від 13.05.2019 року [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала на [ADDRESS] . На час смерті [PERSON] разом із нею за вищевказаною адресою без реєстрації проживав її онук [PERSON] . Згідно з відповіддю Монастириської державної нотаріальної контори № 519/01-16 від 20.11.2025 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкової справи не заведено. Постановою завідувача Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В. І. № 490/22-31 від 04.11.2025 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,24 га, 0,66 га згідно з державним актом серії Р1 № 669886, площею 0,14 га, 0,75 га згідно з державним актом серії Р1 № 669701, розташовані на території Лядської сільської ради Монастириського (теперішнього Чортківського) району Тернопільської області, а також площею 0,38 га згідно з державним актом серії Р1 № 678043 та площею 0,27 га згідно з державним актом серії Р1 № 678157, розташовані на території Комарівської сільської ради Монастириського (теперішнього Чортківського) району Тернопільської області, що залишилися після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відмова у вчинені нотаріальної дії мотивована відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що підлягають спадкуванню. Окрім того, установлено, що [PERSON] не може підтвердити факт постійного проживання разом з [PERSON] на час її смерті. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (далі ЦК України) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК (2003 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК (2003 року) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом (п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року). Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно з правилами ст. 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У силу вимог ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України). Згідно з приписами ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно з п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. У постанові від 07.06.2023 року у справі № 227/5018/21 Верховний Суд зауважив, що частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав з спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав з спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем та оцінені судом. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України (далі ЗК України) громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, серед іншого, на підставі прийняття спадщини. У силу ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з приписами ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Установлено, що дідові позивача [PERSON] належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,6593 га та 0,2361 га згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 669886, розташовані на території Лядської сільської ради Монастириського (теперішнього Чортківського) району Тернопільської області, з кадастровими номерами 6124289200:01:001:0011, 6124289200:01:001:0622, а також земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,3835 га згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 678043, розташована на території Комарівської сільської ради Монастириського (теперішнього Чортківського) району Тернопільської області, з кадастровим номером 6124285900:01:001:0011. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , належне йому майно успадкувала його дружина [PERSON] (баба позивача), оскільки фактично вступила в управління спадковим майном. Останній, окрім того, належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,7470 га та 0,1426 га згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 669701, розташовані на території Лядської сільської ради Монастириського (теперішнього Чортківського) району Тернопільської області, з кадастровими номерами 6124289200:01:001:0257, 6124289200:01:001:0932, а також земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,2748 га згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 678157, розташована на території Комарівської сільської ради Монастириського (теперішнього Чортківського) району Тернопільської області, з кадастровим номером 6124285900:01:001:0257. Позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] , яка померла [INFO] , першої черги за законом за правом представлення після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] прийняв спадщину після смерті баби [PERSON] , оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Вказаний юридичний факт породжує правовий наслідок і від нього залежить виникнення у [PERSON] права на спадкування, а також здійснення позивачем нотаріального оформлення спадкових прав на інше, окрім зазначених земельних ділянок, майно, що залишилося після смерті [PERSON] . Дані про інших спадкоємців, які прийняли спадщину, відсутні. Отже, на підставі наведеного суд приходить висновку, що позов [PERSON] є підставним та підлягає задоволенню.

Outcome: approved