Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради в інтересах дитини: [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що на обліку у службі у справах дітей Гайворонської міської ради перебуває неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , як така, що перебуває в складних життєвих обставинах. Батько дитини записаний відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного Кодексу України. Мати дитини [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно доньки. До березня 2025 року неповнолітня дитина проживала зі своєю бабою, [PERSON] . Мама зі своїм співмешканцем проживала окремо. Після смерті баби мати з дитиною стали проживати однією сім`єю. [PERSON] влаштувалася на роботу в комунальне підприємство «Гайворонський комунальник», але пропрацювала тільки 2 тижні. Стосунки між мамою та дитиною не складалися, не було порозуміння, виникали часто конфліктні ситуації. Дитина по відношенню до мами висловлювала небажання проживати з нею та соромилася її, часто жалілася, що та не слідкує за своїм зовнішнім виглядом, не забезпечує належні умови проживання, не має постійного доходу. Неповнолітня [PERSON] , [INFO] звернулася у службу у справах дітей міської ради з заявою, в якій просила влаштувати її у сім`ю патронатного вихователя, оскільки її мати протягом двох тижнів з нею не проживає та не забезпечує її. Рішенням виконавчого комітету міської ради від 24 червня 2025 року №124 «Про влаштування в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] неповнолітньої [PERSON] », дитину тимчасово влаштовано в сім`ю патронатного вихователя. З червня 2025 року [PERSON] за адресою реєстрації не проживає. У службу у справах дітей жодного разу не зверталася. На запит служби у справах дітей міської ради від 17 липня 2025 року надійшло повідомлення з відділення поліції №1 м. Гайворона про те, що па території обслуговування відділення поліції №1 Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області громадянка [PERSON] , [INFO] відсутня. На запит служби у справах дітей у відділення поліції №1 від 01 серпня 2025 року надійшло повідомлення проте, що працівниками поліції, під час проведення перевірки встановлено місце знаходження [PERSON] , яка перебуває в жіночому монастирі. [PERSON] самоусунулася від виконання батьківських обов`язків відносно своєї неповнолітньої доньки. Просить суд: позбавити батьківських прав [PERSON] [INFO] відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] аліменти на користь органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі всіх видів її заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття [PERSON] . Неповнолітню дитину [PERSON] , передати під опіку органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради. Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24.09.2025 року відкрито провадження у справі порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи. Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22.10.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Представник Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради Кіровоградської області в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про дату, час і місце слухання справи повідомлена належним чином. Відзив на позовну заяву відповідач не надіслала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що працює соціальним педагогом в КЗ «Гайворонський ліцей №1». Вказала, що вихованням [PERSON] займалась її бабуся. Дитина згадувала, що матір допомагала робити їй уроки з англійської мови. З березня 2025 року матір дитини неодноразово приходила до школи, дитина реагувала на такі дії матері негативно. Соціальний педагог вказувала [PERSON] на необхідність змінити ставлення до своїх батьківських обов`язків, на що [PERSON] надавала згоду, але реальних дій не здійснювала. Зі слів дитини, матір не ночує вдома, дитина проживає вдома сама. Востаннє свідок бачила відповідача в травні 2025 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що працює старшим інспектором з ювенальної превенції. Вказала, що поліції шукала [PERSON] , так як остання зникла. [PERSON] перебуває в монастирі, але де саме невідомо. На зауваження по вихованню доньки відповідач не реагувала. Неповнолітня [PERSON] сама за собою доглядала, займалась самовихованням. Відповідач веде бродяжний спосіб життя. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що працює головним спеціалістом служби у справах дітей Гайворонської міської ради. Вказав, що родина [PERSON] з 2024 року перебуває на обліку в службі, так як опинилась у тяжких життєвих обставинах. Вихованням дитини займалась бабуся. Після смерті баби, дитина фактично проживала сама в квартирі. Між дитиною [PERSON] та матір`ю [PERSON] склалися погані відносини. Після того, як дитину влаштувала в сім`ю патронатного вихователя, мати жодного разу не навідувала свою дитину. Опитана в судовому засіданні неповнолітня [PERSON] в судовому засіданні вказала, що не бажає, щоб її матір позбавляли батьківських прав. Хоче жити разом з матір`ю. Востаннє бачилась з мамою в м. Гайворон, коли мати її побачила та дуже зраділа. [PERSON] вказала дитині, що хоче забрати її, але цього зробити не може бо має проблеми з ногою. Матір обіцяла забрати дитину з патронатної сім`ї, як приїде з монастиря. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. На підставі наведеного, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого 05.08.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гайворонського районного управління юстиції у Кіровоградській області, [PERSON] народилася [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , актовий запис №96 (а.с. 6). З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України №00014402473 від 04.09.2014 вбачається, що в актовий запис № 96 від 05.08.2011 року про народження [PERSON] , [INFO] , відомості про батька внесено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто зі слів матері (а.с. 8). Відповідно до характеристики наданої Комунальним закладом «Гайворонський ліцей №1» Гайворонської міської ради [PERSON] навчається у 8 -Б класі. За роки навчання зарекомендувала себе як здібна, наполеглива та працьовита учениця. Мас навчальні досягнення високого рівня. Багато читає, любить малювати. Без поважних причин заняття не пропускає. Відвідує комунальний заклад «Гайворонська школа мистецтв». За період навчання в ліцеї вихованням дівчинки займалася лише баба, [PERSON] . Після смерті баби [PERSON] ні разу не відвідувала батьківські збори, не контактувала з класним керівником та вчителями - предметниками. Мати не приділяє належної уваги вихованню, навчанню та розвитку дитини (а.с.11). Згідно копії акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 20.06.2025 року стосовно [PERSON] , [INFO] , дитина повідомила про те, що майже 14 днів проживає в будинку сама, мама відсутня. Дитина має зовнішні ознаки недогляду чи занедбаності, низький рівень гігієни, дитина одягнута в брудний одяг, мама не забезпечує достатнього догляду (а.с. 12-16). Згідно копій актів обстеження умов проживання №104 від 05.06.2025 року, №111 від 13.06.2025 року, №116 від 19.06.2025 року, №117 від 20.06.2025 року, складених працівниками Служби у справах дітей Гайворонської міської ради, було проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання: на момент обстеження виявлено, що дитина вдома сама, без догляду матері. Дівчина повідомила, що мама не прийшла додому ночувати. Всю хатню роботу дитина виконує без допомоги матері, запаси продуктів харчування відсутні. Стосунки та традиції в сім`ї: мама схильна до бродяжницького способу життя, часто залишає дитину без нагляду (а.с.21,22,23,24). Неповнолітня [PERSON] , [INFO] звернулася у службу у справах дітей Гайворонської міської ради з заявою, в якій просила влаштувати її у сім`ю патронатного вихователя, оскільки її мати з нею не проживає, не займається її вихованням, всі хатні обов`язки виконує сама (а.с.18). Рішенням виконавчого комітету Гайворонської міської ради від 24 червня 2025 року №124 «Про влаштування в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] неповнолітньої [PERSON] » - [PERSON] влаштовано в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] з 20.06.2025 року (а.с.17). Відповідно до листа комунального закладу «Гайворонський міський центр соціальних служб» Гайворонської міської ради від 08.09.2025 року №01-05/265 [PERSON] відмовилася співпрацювати з працівниками комунального закладу, рекомендації фахівців з соціальної роботи не виконувала. У зв`язку з відсутністю власного мобільного телефону зв`язатися з нею немає змоги (а.с.25). Норми права, які застосовує суд при вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] . Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Принцип «найкращих інтересів дитини» є пріоритетним при вирішенні справ цієї категорії. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (Наведена позиція відображена в постанові Верховного суду від 28.03.2019 р. по справі №559/1553/16-ц). Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, тлумачення пункту 4 частини першої статті 164 СК України хронічний алкоголізм може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови, що батьки постійно зловживаючи алкоголем являються хронічними алкоголіками. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно - правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] . В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] . Як вбачається з досліджених в судовому засіданні актів обстеження умов проживання [PERSON] , з метою перевірки умов проживання неповнолітньої [PERSON] , неодноразово проводились обстеження працівниками служби у справах дітей Гайворонської міської ради, при яких встановлено, що на момент обстеження виявлено, що дитина вдома сама, без догляду матері. Дівчина повідомила, що мама не прийшла додому ночувати. Всю хатню роботу дитина виконує без допомоги матері, запаси продуктів харчування відсутні. Стосунки та традиції в сім`ї: мама схильна до бродяжницького способу життя, часто залишає дитину без нагляду. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на даний час перебуває в патронатній сім`ї [PERSON] .. В судовому засіданні беззаперечно встановлено та підтверджено доказами, що [PERSON] не приділяє уваги догляду та утриманню дитини, не створила належних умов для її проживання, виховання та загального розвитку, що негативно впливає на фізичний та духовний розвиток дитини. Суд враховує думку дитини [PERSON] , яка в судовому засіданні вказала, що не бажає, щоб її матір позбавляли батьківських прав. Хоче жити разом з матір`ю. Востаннє бачилась з мамою в м. Гайворон, коли мати її побачила та дуже зраділа. [PERSON] вказала дитині, що хоче забрати її, але цього зробити не може бо має проблеми з ногою. Матір обіцяла забрати дитину з патронатної сім`ї, як приїде з монастиря. Суд враховує, що [PERSON] неодноразово приходила в навчальний заклад де навчається [PERSON] та цікавилась навчанням дитини. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ними батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад (п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 р.) З огляду на викладені обставини вбачається, що відповідач не у повній мірі виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, однак, при цьому, не втратила інтересу до дитини, має бажання виховувати її, враховуючи доведеність певних намагань відповідача проявити турботу про дитину, а також врахувавши інтереси дитини, яка повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків, і у всякому випадку, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, та те, що неповнолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своїми батьками, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав. Однак, враховуючи протиправну поведінку відповідача щодо ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, по відношенню до дитини, яка виражається в неналежному догляді та піклуванні за нею, суд попереджає [PERSON] про необхідність зміни ставлення до виховання неповнолітньої [PERSON] та вважає за необхідне покласти на орган опіки та піклування контроль за виконанням нею батьківських обов`язків. Разом з тим, відмовляючи у задоволенні позову про позбавлення відповідачів батьківських прав, враховуючи обставини справи, інтереси дитини, та з метою захисту останньої, суд вважає за необхідне відібрати у [PERSON] її неповнолітню доньку [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Суд роз`яснює [PERSON] , що відповідно до СК України вона має право на звернення до суду з позовом про повернення їй дитини, якщо відпадуть причини, що перешкоджали належному вихованню дитини. Норми права, які застосовує суд при вирішенні питання щодо стягнення аліментів з [PERSON] . Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язані виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 Сімейного кодексу України). За змістом ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Також у відповідності до ч. 2, 3 ст. 193 СК України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову в частині стягнення аліментів з [PERSON] . Суд погоджується з аргументами представника позивача щодо стягнення аліментів [PERSON] , вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Так, стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. У зв`язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення аліментів слід задовольнити та слід стягувати з відповідачки [PERSON] аліменти в розмірі в розмірі всіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття [PERSON] . Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Стаття 430 ЦПК України передбачає випадки обов`язкового і факультативного негайного виконання рішення суду. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн.20 коп.

Outcome: partial