Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

26 вересня 2025 року заступник керівника Миколаївської окружної прокуратури звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області в інтересах держави в особі Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Миколаївській області до [PERSON] із зазначеним позовом. Свої вимоги прокурор обґрунтовувала тим, що постановою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 листопада 2024 року у справі № 483/1159/24 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. Зазначена постанова в апеляційного порядку не оскаржена та набрала законної сили 15 листопада 2024 року. Судом встановлено, що 26 серпня 2024 року [PERSON] , перебуваючи на березі Березанського лиману в районі с. Чорноморка Миколаївського району Миколаївської області, здійснював вилов водних біоресурсів забороненим знаряддям лову месиновою сіткою. Під час затримання у [PERSON] виявлено рибу тарань в кількості 24 шт. розміром 10-16 см та незаконне знаряддя лову сітку месинову довжиною 50 м, ячія 28 мм, висотою 1,5 м. Вказаними діями [PERSON] порушив вимоги пп.1 п.1 розділу ІV Правил любительського рибальства, затвердженого наказом Мінагрополітики від 19.09.2022 № 700 та заподіяв шкоду внаслідок незаконного добування водних біоресурсів у водних об`єктах України на суму 37536 грн. Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, складеним провідним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів Миколаївського рибоохоронного патруля від 26 серпня 2024 року за № 00027/326, [PERSON] здійснював вилов водних біоресурсів забороненим знаряддям лову, а саме месиновою сіткою. Неправомірними діями [PERSON] заподіяно шкоду у розмірі 37536 грн. Таким чином, [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП. Розрахунок збитків, завданих рибному господарству України незаконними діями [PERSON] у розмірі 37536 грн., проведено Управлінням Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Миколаївській області відповідно до встановлених такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктів України, затверджених Постановою КМУ від 29.09.2023 № 1042. Оскільки [PERSON] в добровільному порядку збитки не відшкодовано, Управлінням Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Миколаївській області 04 липня 2025 року на адресу місця проживання [PERSON] ( [ADDRESS] ) рекомендованою кореспонденцією було направлено претензію № 38.7-10/9 з пропозицією добровільно сплатити збитки, нанесені водним біоресурсам, у сумі 37 536 грн. Однак, згідно з інформацією Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Миколаївській області від 18 вересня 2025 року завдані [PERSON] збитки добровільно не відшкодовано. Посилаючись на те, що незаконними діями відповідача заподіяно шкоду навколишньому природному середовищу внаслідок незаконного вилову водних біоресурсів, яку в добровільному порядку відповідачем не відшкодовано, прокурор просив стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Чорноморської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області 37536 грн. та судові витрати зі сплати судового збору. Прокурор в судовому засіданні повністю підтримала заявлені вимоги та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник позивача управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Миколаївській області будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився та про причини неявки представника не повідомив. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 3 ст. 131 ЦПК України, до суду не з`явився та про причини своєї неявки не повідомив. Представник третьої особи Чорноморської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, про причин неявки суд не повідомив, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду прокурора і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення прокурора, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. Згідно з постановою судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 листопада 2024 року у справі № 483/1159/24, провадження № 3/483/529/2024 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 12). Відповідно до зазначеної постанови, [PERSON] , 26 серпня 2024 року о 15 год 30 хв. перебуваючи на березі Березанського лиману в районі с. Чорноморка Миколаївського району Миколаївської області, здійснював вилов риби за допомогою забороненого знаряддя лову сітки месинової. Під час затримання у [PERSON] виявлено рибу тарань в кількості 24 шт. розміром 10-16 см та незаконне знаряддя лову сітку месинову довжиною 50 м, ячія 28 мм, висотою 1,5 м. Вказаними діями [PERSON] порушив вимоги пп. 1 п. 1 розділу ІV Правил любительського рибальства,затвердженого наказом Мінагрополітики від 19 вересня 2022 року № 700 та заподіяв шкоду внаслідок незаконного добування водних біоресурсів у водних об`єктах України на суму 37536 грн., за що передбачено адміністративну відповідальність за ч. 4 ст. 85 КУпАП. Під час затримання у [PERSON] виявлено рибу тарань в кількості 24 шт. розміром 10-16 см та незаконне знаряддя лову сітку месинову довжиною 50 м, ячія 28 мм, висотою 1,5 м. Відповідно до розрахунку матеріальної шкоди, на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 1042 від 29 вересня 2023 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів, а також незаконного знищення чи погіршення середовища існування водних біоресурсів», своїми діями [PERSON] заподіяв збитки рибному господарству у розмірі 37536 грн. (а.с. 21-22). Заступник керівника Миколаївської окружної прокуратури 24 вересня 2025 року звернулася із повідомленням до Управліннядержавного агентства з розвитку меліорації та рибного господарства та продовольчих програм у Миколаївської області, щодо пред`явлення позову в їх інтересах до [PERSON] (а.с. 24). Крім того, з метою досудового вирішення спору, на адресу [PERSON] 28 серпня 2025 року скеровано претензію № 38.7-10/9 про сплату суми завданих збитків (а.с. 15). Разом з тим, в добровільному порядку відповідач [PERSON] не відшкодував шкоду, завдану внаслідок незаконного добування водних біоресурсів у водних об`єктах України на суму 37536 грн., що встановлено постановою суду. Статтею 131-1 Конституції України встановлено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом та закріплено, що організація і порядок діяльності прокуратури визначається законом. Право на звернення прокурора або його заступника до суду передбачено ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 56 ЦПК України. Підставою для звернення до суду із позовом є виявлений прокурором факт неналежного здійснення органами, уповноваженими державою на здійснення захисту її інтересів, в частині повного та своєчасного відшкодування збитків, що завдані навколишньому природному середовищу. Прокурор довів в судовому засіданні своє право ініціювання даного позову. Статтею 66 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Статтею 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», визначено, що до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить пред`являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про тваринний світ» об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону, серед іншого, є: дикі тварини хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі (абзац другий частини першої статті 3). Згідно зі ст. 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси (водні біологічні ресурси) сукупність водних організмів (гідробіонтів), життя яких неможливе без перебування (знаходження) у воді. До водних біоресурсів належать прісноводні, морські, анадромні та катадромні риби на всіх стадіях розвитку, круглороті, водні безхребетні, у тому числі молюски, ракоподібні, черви, голкошкірі, губки, кишковопорожнинні, наземні безхребетні у водній стадії розвитку, водорості та інші водні рослини. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів» зазначено, що добування (вилов) це вилучення водних біоресурсів із середовища їх перебування. Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про тваринний світ» до спеціального використання об`єктів тваринного світу належать усі види використання тваринного світу (за винятком передбачених законодавством випадків безоплатного любительського і спортивного рибальства у водних об`єктах загального користування), що здійснюються з їх вилученням (добуванням, збиранням тощо) із природного середовища. Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про тваринний світ», користувачі об`єктами тваринного світу в установленому законодавством порядку зобов`язані додержуватися встановлених правил, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу. Згідно зі ст. 52-1 Закону України «Про тваринний світ» для добування об`єктів тваринного світу забороняються виготовлення, збут, застосування, зберігання, серед іншого, монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом. Відповідно до пунктів 3.15, 4.11 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15 лютого 1999 року, зареєстрованих Міністерством юстиції України 28 квітня 1999 року за № 269/3562, забороняється: лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї, промислових і інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 1042 від 29 вересня 2023 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів, а також незаконного знищення чи погіршення середовища існування водних біоресурсів», яка була чинна на час притягнення до відповідальності відповідача, оцінка збитків, заподіяних [PERSON] становить 37536 грн., з розрахунку: риба тарань 24 шт. х 1564 грн. (один неоподаткований мінімум доходів громадян 17 грн. х 92) = 37536 грн. Згідно з ч. 1 ст. 68, ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» - шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Частиною 1 статті 63 Закону України «Про тваринний світ» встановлено, що порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Аналіз наведених спеціальних правових норм у галузі охорони навколишнього середовища дає підстави для висновку про те, що незаконне вилучення водних біоресурсів, у тому числі, і риби із середовища їх перебування є окремим видом правопорушення, за яке передбачена, зокрема, матеріальна відповідальність у виді відшкодування шкоди відповідно до визначених розмірів (такс). Водночас, загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду закріплені в статті 1166 ЦК України. Так, ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачено що, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Постанова суду про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП набрала чинності 15 листопада 2024 року. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином обставини, встановленні постановою Очаківського місьрайонного суду Миколаївської області від 04 листопада 2024 року у справі № 483/1159/24, провадження № 3/483/529/2024 є встановленими та не підлягають доказуванню. Враховуючи наявність протиправної поведінки відповідача [PERSON] , завданих ним збитків, причинного зв`язку між поведінкою заподіювача шкоди та збитками, відповідно до ст. 22 ЦК України, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Також, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави 2422 грн. 40 коп. судового збору, від сплати якого при зверненні до суду прокурор звільнений. На підставі викладеного,

Outcome: approved