overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-01 00:00:00

До суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано тим, що 06.07.2024 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №06.07.2024-100002155, відповідно до якого позивач надав відповідачу кошти в розмірі 19000 грн. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків виникла кредитна заборгованість. Оскільки до теперішнього часу відповідач заборгованість не погасив, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, позивач просить її стягнути в судовому порядку. Ухвалою суду провадження у справі відкрито, постановлено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного судового провадження. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач просив розглядати справу без його участі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, не подав відзив, тому з

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 8651750 від 20.01.2023 року в загальному розмірі 36100,00 грн. (тридцять шість тисяч сто грн. 00 коп.); а також стягнути з [PERSON] судовий збір в сумі 2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 40 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу 8 000,00 грн. (вісім тисяч грн. 00 коп.). 20.01.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 8651750, відповідно до умов якого Відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн. (десять тисяч грн. 00 коп.) на умовах визначених кредитним договором, а Позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та в терміни, що визначений Договором. Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. 27.04.2023 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-01 00:00:00

У квітні 2025 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 22030000544823 від 05.11.2021 р. у розмірі 79994,58 грн. (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто чотири грн. 58 коп.); стягнути з [PERSON] судові витрати в розмірі 2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 40 коп.), а також стягнути 6 000,00 грн. (шість тисяч грн. 00 коп.) витрат на правову допомогу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав на те, що 05.11.2021 між Акціонерним Товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 22030000544823. Відповідно до Кредитного договору, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ Банк Кредит Дніпро», розміщений на офіційному веб-сайті Банку: https://creditdnepr.com.ua/ та індивідуальної частини, якою є цей Кредитний договір, що разом становлять єдиний Кредитний договір, Банк зобов`язався надати Клієнту грошові кошти у тимчасове платне користування, а Клієнт зобов`язався повернути наданий Кредит, сплатити плату за Кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому Договором. Кредит надавався у формі кредитної лінії шляхом здійснення операцій (зняття коштів з Рахунку, платежі з Рахунку тощо) за рахунок ліміту кредитної лінії за поточним рахунком Клієнта, що відкритий в Банку. Операції використання ліміту кредитної лінії можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу. Позивач зазначає, що Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин ст. 526 та ст. 527 Цивільного кодексу України. Внаслідок чого,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс», за участю третіх осіб: приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 20 травня 2021 року нотаріусом було вчинено Виконавчий напис про стягнення з позивача заборгованості на користь фінансової компанії на загальну суму 14 514,46 грн. На підставі зазначеного Виконавчого напису приватним виконавцем Нордіо В.В. відкрито виконавче провадження №65696254, у межах якого до стягнення визначено суму 16 766 грн. [PERSON] вважає вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, з огляду на те, що надані стягувачем документи не містять належного та деталізованого розрахунку заборгованості. Поданий документ має характер бухгалтерської виписки та не містить періодів нарахування процентів, формули їх обчислення та обґрунтування кожної складової суми. Проценти за кредитним Договором були нараховані після завершення строку дії Договору, без зазначення конкретних дат та у розмірі, що перевищує допустимі межі, встановлені Законом України «Про споживче кредитування». Заборгованість не була безспірною на момент вчинення Виконавчого напису, що підтверджується наявністю різних сум боргу: 11 374,42 грн (виписка стягувача), 14 514,46 грн (виконавчий напис нотаріуса), 16 766 грн (сума у виконавчому провадженні). Нотаріус вчинив Виконавчий напис без перевірки реальності та безспірності заборгованості, без належних доказів правомірності нарахувань, що суперечить вимогам ст. 8788 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

До Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява представника [PERSON] - адвоката Сікорської І.С. до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій представник позивача просить розірвати зареєстрований між сторонами шлюб, посилаючись на те, що сторони шлюбних стосунків не підтримують. Також просить повернути позивачу прізвище " [PERSON] ". 24.11.2025 вказаний позов прийнято до розгляду, призначено судове засідання. Позвач та її представник у судове засідання не з`явилась, у позовній заяві представник позивача просила розглядати справу без участі позивача. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 серпня 2011 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 407. Сторони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

26 листопада 2025 року представник позивача адвокат Фурман В.О., діючи в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, шо сторони з 07.08.2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Мають спільних дітей доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки припинені в зв`язку з тим, що кожен з них має різні погляди на життя, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливі, тому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним і відповідачем. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 01.12.2025 р. відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. У встановлений законом строк клопотання про розгляд справи у судовому засіданні учасниками справи не подано. Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження разом з позовною заявою направлялась за місце реєстрації, конверт повернувся до суду 17.12.2025 року з відміткою «адресат відсутній». Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 07.08.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рокитнівського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №29, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.8) . Мають спільних дітей доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 7-8 зворот). Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з вимогами ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені і сім`я фактично розпалася. Сторони не підтримують подружніх стосунків, між ними відсутнє взаєморозуміння. Визнання відповідачем позову є свідченням того, що примирення між подружжям та збереження їх сім`ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Позивач просить залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу (СК) України, право на вибір прізвища після розірвання шлюбу особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу й надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання позивача залишити прізвище, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « [PERSON] ». На підставі ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

Ухвалою від 24.12.2025 року провадження у даній справі відкрито. Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що із відповідачем має спільну дитину, неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини. Власних коштів їй не вистачає на утримання дитини. Батько має можливість надавати матеріальну допомогу, у зв`язку із чим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі частини від усіх видів доходу, до його повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка не з`явилась, надала заяву, якою позовні вимоги підтримує просить стягувати аліменти в розмірі частини, та просить справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином через ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116)». Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм сімейного законодавства. Сторони не оспорюють, що має спільну дитину, неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач. Сторони не оспорюють факт окремого проживання та знаходження дитини на утриманні позивачки. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, враховуючи матеріальний стан сторін, їхній стан здоров`я, наявність обов`язку у відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визначення аліментів в частковому відношенні до заробітку відповідача на утримання дитини. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі задоволення позову судовий збір та інші витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

09 грудня 2025 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 15 квітня 2021 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. В установлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. У судове засідання позивач не з`явилася, її представник подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, вказавши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, з використанням засобів поштового зв`язку подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. 15 квітня 2021 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що складено відповідний актовий запис № 380 (а.с. 5). За змістом позову, сторони спільних дітей не мають, подружні відносини припинили, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим. Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до положень частин третьої, четвертої статті 56 Сімейного кодексу України кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

враховуючи, що виготовлення описової і мотивувальної частини рішення, вимагає тривалого часу, суд, вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частини рішення, відклавши складання повного рішення суду на строк до п`яти днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

В грудні 2025 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 30.09.2017 року. Вважає подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливим через відсутність взаєморозуміння. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 11.12.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнає, на примирення не згоден, просить розірвати шлюб. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що заявлений позов є обґрунтованим та законним, у зв`язку з чим підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 30.09.2017 у Старосинявському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 30.09.2017. В шлюбі сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини сторін припинені. Причиною розпаду шлюбу став факт втрати почуття кохання та поваги між подружжям. На примирення сторони не згодні. Враховуючи ці обставини, суд приходить до висновку про те, що сторони дійшли до стійкого переконання про необхідність розірвання шлюбу, оскільки судом встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, у зв`язку з цим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1211 гривні 20 копійок, згідно квитанції від 08.12.2025.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області із заявою, де заінтересованими особами вказав: Головне управління Держеокадастру в Івано-Франківській області та приватний нотаріус Сахро Григорій Федорович, та просить встановити факт належності [PERSON] державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 096772 від 31.12.2005 року, виданого на підставі розпорядження Коломийської РДА № 275 від 29.07.2005 року на ім`я [PERSON] . Ухвалою від 24 листопада 2025 року провадження у справі було відкрито та призначено судове засідання на 05 січня 2026 року. За цих обставин, а також в силу положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Позиції учасників справи. Позиція заявника полягала у тому, що він є спадкоємцем після смерті [PERSON] , який був власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0.2727 га, кадастровий номер 2623287800:02:002:0054. 06 травня 2025 року приватний нотаріус Сахро Григорій Федорович зареєстрував спадкову справу спадкодавця [PERSON] в Спадковому реєстрі. Однак в результаті перевірки документів було виявлено, що при видачі Державного акта на право власності на земельну ділянку в ньому була допущена помилка у прізвищі власника. У зв`язку із чим у видачі свідоцтва про право на цю спадщину заявнику було відмовлено нотаріусом, у зв`язку із тим, що цей документ було видано на ім`я « [PERSON] », а не « [PERSON] ». Тому заявник просить суд визнати, що вказаний державний акт дійсно належав [PERSON] . Оцінка суду обставин у справі. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] . (а.с. 19). 31 грудня 2005 року [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку (серія ІФ №096772), виданий на підставі розпорядження Коломийської РДА № 275 від 29 липня 2005 року, в якому було зазначено його прізвище: « [PERSON] » замість « [PERSON] » (а.с. 5). [INFO] [PERSON] помер, про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 17 березня 2025 року (а.с. 20). Оцінка суду щодо факту. З огляду на викладене, суд не має жодних сумнівів у тому, що державний акт ІФ №096772 від 31 грудня 2005 року, виданий на ім`я [PERSON] в дійсності належить [PERSON] , але при видачі цього акту була допущена помилка. І оскільки від встановлення цього факту судом залежить реалізація права заявника на отримання спадщини, в силу положень статті 315 ЦПК України, його заяву слід задовольнити. Отже,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

Враховуючи складність виготовлення повного тексту рішення, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, а повний його текст скласти у строк, визначений ч. 6 ст. 259 ЦПК України.

Outcome: approved