Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Свеа Фінанс» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. 01.05.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено Договір №4612016 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до Кредитного договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язався надати Позичальнику грошові кошти в гривні (далі - кредит) в сумі 3000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 360 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,50% на день. В окремих випадках, вcтановлених Договором (що в свою чергу не передбачають неналежне виконання позичальником зобов`язань) може застосовуватися знижена (акційна) процентна ставка, яка становить 0,01% на день. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № [NUMBER] , яку Позичальник вказав при оформленні кредиту. Це підтверджується документом від надавача платіжних послуг ТОВ «ПЕЙТЕК», що включено до реєстру платіжної інфраструктури Національного Банку України. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, не здійснивши передбачені договором платежі вчасно , що спричинило виникнення простроченої заборгованості Тож, станом на дату складання позовної заяви заборгованість за Договором №4612016 від 01.05.2024 року становить: заборгованість за сумою кредиту - 3000,00 грн; заборгованість по відсотках - 10710,00 грн; пеня, штраф - 1500,00 грн; комісія - 0,00 грн; загальна заборгованість - 15210,00 грн. 24.12.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «CВЕА ФІНАНС» ( надалі - Позивач, Новий кредитор) було укладено ДОГОВІР ФАКТОРИНГУ № 01.02-36/24, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до ДОГОВІР ФАКТОРИНГУ № 01.02-36/24 від 24.12.2024 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №4612016 складає: 15210,00 грн. За наведеного, позивач просить суд прийняти позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення виклику сторін; стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 4612016 від 01.05.2024 у розмірі 15 210,00 грн та судові витрати у сумі 2 422, 40 грн. Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 20.11.2025 справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Тож, сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Копію зазначеної ухвали надіслано сторонам у справі. 18.12.2025 до суду повернуто відправлення (конверт) адресований відповідачу. Будь-яких заяв або клопотань від сторін до суду не надано, зокрема відзиву на позовну заяву або клопотання буд-якої зі сторін про розгляд справи з повідомленням сторін. Однак, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 83 ЦПК) Разом із тим, суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, встановивши суть спірних правовідносин, що склалися між сторонами, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про доцільність задоволення позовних вимог, виходячи із наступного. За змістом ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Між банком ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] 01.05.2024 укладено договір № 4612016 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. За договором товариство зобов`язалось надати Позичальнику грошові кошти в гривні (далі - кредит) в сумі 3000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 360 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,50% на день. Може застосовуватися знижена (акційна) процентна ставка, яка становить 0,01% на день. Кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок позичальника № [NUMBER] . Дати надання кредиту 01.05.2024 або 02.05.2024. Додано додаток №1 до зазначеного вище договору, а саме таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит; паспорт споживчого кредиту та правила надання коштів та банківських матеріалів у кредит ТОВ «Лінеура Україна». Факт перерахування коштів від товариства на платіжну картку клієнта № [NUMBER] підтверджено довідкою директора ТОВ «Пейтек». З доданого первісним кредитором розрахунку заборгованості за договором № 4612016 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 24.12.2024 вбачається що заборгованість становить суму 15 210.00 грн. 24.12.2024 між клієнтом ТОВ «Лінеура Україна» та фактором ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-36/24. У відповідності до умов цього договору клієнт відступає (передає) фактору свої права вимоги, а фактор набуває права вимоги клієнта за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах визначених цим договором. Додатком 1 до зазначеного договору є реєстр боржників. Окрім того, наявні інші додатки до зазначеного вище договору факторингу, зокрема і платіжна інструкція. У реєстрі боржників №1 до зазначеного вище договору факторингу зазначено боржника [PERSON] загальною сумою заборгованості 15 210.00 грн. Товариство з Обмеженою Відповідальністю «Росвен Інвест Україна» на Товариство з Обмеженою Відповідальністю «Свеа Фінанс», про що є копія нотаріально посвідченого рішення його єдиного учасника від 25.03.2024. Додано правовстановлюючі документи Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Свеа Фінанс» (ІК юридичної особи 37616221). Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, що передбачає ч. 1 ст. 627 ЦК України. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Частиною 1 ст. 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, судом встановлено, що між первісним кредитором та відповідачем було укладено кредитний договір, тож сторони взяли на себе відповідні зобов`язання. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). З наданих до суду письмових доказів вбачається, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, через що у нього виникла заборгованість перед кредитодавцем. Наразі він продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість не погашає. Частиною 1 ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Правові наслідки порушення зобов`язання передбачено статтею 611 ЦК України. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Разом із тим у ч. 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст. 617 ЦК України. Суд вважає вірним зазначити про те, що відповідно до вимог ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Тож, тлумачення ст. 516, частини другої ст. 517 ЦК свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок зроблено і Верховним Судом України, в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15. При цьому, відповідачем до суду не надано доказів сплати заборгованості ні на користь первісного кредитора ні на користь фактора, тобто позивача у справі. Отже, судом встановлено, що первісний кредитор свої зобов`язання перед позичальником виконав у повному обсязі, шляхом перерахування на картку позичальника суми кредиту 3000.00 грн. Однак, позичальник порушив вимоги договору, чим порушив права товариства, через що утворилась заборгованість. Згодом кредитодавець відступив фактору свої права вимоги до боржника, а фактор прийняв їх. Тож, оскільки первісний кредтор у передбачений законом спосіб передав право вимоги до відповідача фактору, тобто позивачу, а відповідач не надав суду доказів погашення заборгованості перед позивачем, тож суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про судовий збір, суд виходить із наступного. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір за подання даного позову до суду у розмірі 2 422.40 грн, що підтверджено платіжною інструкцією кредитного переказу коштів від 28.10.2025. Через що суд вважає вірним стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору.

Outcome: approved