Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-01 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут», третя особа без самостійних вимог на боці відповідача - акціонерне товариство «Полтаваобленерго», про захист прав споживачів. В позовній заяві вказав, що за Договором про користування електричною енергією №30010910-5, особовий рахунок № [NUMBER] , укладеним з Полтавською філією ВАТ «Полтаваобленерго», ним здійснюється споживання електричної енергії за адресом м. Полтава, вул. Навроцького, 5Г, характеристика об`єкта надання послуг: гараж. На виконання умов Договору №30010910-5, ним регулярно проводиться оплата спожитої електроенергії. З урахуванням проведених оплат станом на 01.01.2025 року, сума переплати становить 286,24 грн., що підтверджується Скріншотами повідомлень ТОВ «Полтаваенергозбут» за серпень-грудень 2024 року. В період дії Договору №30010910-5 і по даний час, Відповідач із пропозиціями про перегляд умов Договору №30010910-5, не звертався, однак, 27 грудня 2024 року від відповідача по справі надійшов Рахунок №А62301018 від 30.11.2024 за спожиту електричну енергію за листопад 2024 року з урахуванням послуг з розподілу та передачі згідного Договору 62301018 від 01.08.2024 на суму 5 383,30 грн. за тарифом 9,55657 грн/кВт*год, а також Попередження про припинення постачання електричної енергії від 24.12.2024 №12/24_22300039, що в зв`язку із заборгованістю з оплати за спожиту електричну енергію, починаючи 08:00 години 21.01.2025 будуть проведені роботи із припинення електропостачання об`єктів. Оскільки, він не має заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію, а також в зв`язку з тим, що із пропозиціями про перегляд умов Договору №30010910-5 ТОВ «Полтаваенергозбут» не зверталося, то такі дії Відповідача вважає протиправними і незаконними, які не відповідають вимогам чинного законодавства та нормативно-правовим актам у сфері електроенергетики. Він зазначає, що Договір №62301018 від 01.08.2024 року не підписував і про його існування йому нічого не відомо. 11 січня 2025 року ним отримано Попередження від 07 січня 2025 року за №ПП_2197907419 від АТ «Полтаваобленерго», про припинення розподілу електричної енергії за невиконання зобов`язань по п.5.5.5. Правил та на підставі отриманої заявки, повідомлення ТОВ «Полтаваенергозбут» про припинення електроживлення споживачів від електропостачальника. Вважає, що такі дії суперечать п.5.5.5. Правил, де зазначено що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію тільки за надані йому послуги відповідно до укладених договорів, але не за неіснуючий Договір №62301018 та за відсутності такого боргу, що не відповідає як п.7.5 Правил так і чинному законодавству України. 21 січня 2025 року АТ «Полтаваобленерго» його повідомлено про проведення робіт із припинення постачання електропостачання в Гараж через несплату Рахунку №А62301018 від 30.11.2024 та необхідність вирішення всіх питань з ТОВ «Полтаваенергозбут», який і подав заявку до АО «Полтаваобленерго» про припинення постачання електричної енергії. У ТОВ «Полтаваенергозбут» його повідомили про необхідність оплати Рахунку №А62301018 від 30.11.2024 та звернення до іншого структурного підрозділу Відповідача для переоформлення споживання електроенергії з «Побутового споживача» на «Юридичний споживач», в зв`язку зі змінами внесеними Постановою НКРЕКП №1272 від 05.10.2022 року до Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 року з посиланням на пункт 14.1.129-1 Податкового кодексу України, де вказано, що гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки відносяться до об`єктів нежитлової нерухомості, тому, відповідно до розділу 5 п.5.2. пп.5.2.2. та розділу 9 п.9.2. пп.9.2.2. Правил повідомлено, що з 01.06.2024 року споживачі, які мають у своїй власності гаражі будуть переведені на постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах комерційної пропозиції №1 УП. З метою уникнення негативних наслідків щодо відключення Гаража від подачі електроенергії, 22.01.2025 року він був вимушений сплатити зазначену у Рахунку №А62301018 суму в 5 383,30 грн.. Дії ТОВ «Полтаваенергозбут» суперечать вимогам ст.150 Конституції України. ТОВ «Полтаваенергозбут» безпідставно змінило тарифну категорію з «Побутовий споживач» на «Юридичний споживач» оскільки гараж, розташований за адресом м. Полтава, вул. Навроцького, 5Г, використовується ним для побутових потреб. Зміна Відповідачем тарифної категорії на підставі лише Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14 березня 2018 року, відповідно до яких гараж не належить до об`єктів побутового споживача електричної енергії, суперечить положенням пунктів 42,47,62 ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії» як нормативного акту вищої юридичної сили і який встановлює лише такі критерії розмежування індивідуального побутового і непобутового споживачів: 1) суб`єкт використання - фізична особа чи фізична особа-підприємець або юридична особа; 2) мета, з якою використовується електрична енергія - для власних побутових потреб або для професійної чи господарської діяльності, та не ставить у залежність віднесення споживача до побутового чи непобутового від спеціальних ознак об`єкта, на якому здійснюється використання електричної енергії. Відповідно до ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії» електропостачальником є суб`єкт господарювання, який здійснює продаж електричної енергії за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір між ним та відповідачем не укладався, що суперечить ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії» та ч.1 ст.714 ЦК України, пунктам 1.2.7, 1.2.15, Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312. А також в п.3.2.4 Правил зазначено, що у разі зміни умов договору про постачання електричної енергії споживачу, у тому числі комерційної пропозиції, електропостачальник не пізніше ніж за 20 днів до їх застосування повідомляє про це споживача з урахуванням інформації про право споживача розірвати договір. Припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється; …електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі, зокрема, заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електопостачальником… Якщо підставою для припинення постачання електричної енергії є заборгованість споживача перед відповідним учасником роздрібного ринку, у попередженні про припинення постачання електричної енергії додатково зазначається сума заборгованості за відповідним договором та період, за який ця заборгованість виникла, відповідно до п.7.5 Правил. Згідно до п.8 ч.1 ст.5 Закону України «Про ринок електричної енергії» - державна політика в електроенергетиці спрямована на захист прав споживача. Він вважає, що відповідачем порушені статті 1,4,21 Закону України «Про захист прав споживачів». Також зазначає, що постанова НКРЕП № 312 не є нормативно-правовим актом, а має рекомендаційний характер, оскільки, всупереч вимогам ст.17 Конституції України та Указу Президента України № 493/92 не зареєстрована у Міністерстві юстиції України. Зокрема, у самій постанові НКРЕКП №312 зазначено, що Правила роздрібного ринку електричної енергії затверджуються відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії». Згадані Правила докладно регламентують механізм реалізації закону, уточнюючи і доповнюючи його зміст. Проте положення постанови НКРЕКП не можуть суперечити закону як нормативно-правовому акту вищої юридичної сили, тим більше тому, на належне виконання якого вони спрямовані. Крім того, у ст.1 Податкового кодексу України зазначено: «1.1. Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства», тобто норми Податкового кодексу України не застосовуються у сфері цивільно-правових відносин, про що закріплено в ст.1 Цивільного кодексу України: «Стаття 1. Відносини, що регулюються цивільним законодавством: 1. Цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. 2. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом». Тобто, пункт 14.1.129-1 Податкового кодексу України, сам по собі не може бути підставою для зміни побутовому споживачу тарифної категорії на «непобутовий споживач» чи «малий непобутовий споживач». Згідно із правовою позицією Верховного Суду такі правові акти, зокрема підзаконні, не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12 березня 2019 у справі № 913/204/18, від 10 березня 2020 у справі № 160/1088/19, від 09 червня 2022 року у справі № 520/2098/19). На підставі викладеного просить визнати дії Відкритого акціонерного товариства «Полтаваенергозбут» щодо заміни споживачу [PERSON] тарифної категорії з «Побутовий споживач» на «Юридичний споживач» та в зв`язку з цим його дії направлені на відключення від мережі електропостачання гаража номер дев`ять за адресом по [ADDRESS] - незаконними; зобов`язати поновити електропостачання споживачу [PERSON] за тарифом «Побутовий споживач» за об`єктом споживання гаража номер дев`ять за адресом по [ADDRESS] , особовий рахунок [NUMBER] ; провести перерахунок вартості наданих послуг за тарифом «Побутовий споживач» за об`єктом споживання гаража номер дев`ять за адресом по [ADDRESS] , особовий рахунок [NUMBER] з 1 червня 2024 року. Витребувати з Відкритого акціонерного товариства «Полтаваенергозбут» оригінал не укладеного Договору №62301018 від 01 серпня 2024 року про приєднання та постачання електроенергії в гараж за адресом [ADDRESS] . Судові витрати та витрати на правничу допомогу покласти на відповідача. Ухвалою суду від 07.02.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, але з повідомлення учасників справи про дату та час її розгляду. Ухвалою суду від 30.01.2025 року позов був забезпечений шляхом заборони відключення гаражу № [NUMBER] за адресом по [ADDRESS] від електропостачання, до набрання законної сили рішенням суду. Позивач про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, просив задовольнити позов. Відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про час та дату слухання справи повідомлявся належним чином, надіслав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що ТОВ «Полтаваенергозбут» є окремою юридичною особою та відповідно до додатку № 3 постанови НКРЕКП від 26.10.2018р. №1268 виконує функції постачальника універсальних послуг на території Полтавської області. ТОВ «Полтаваенергозбут» у своїх взаємовідносинах зі споживачами керується Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018р. (далі - ПРРЕЕ) та іншими нормативно-правовими актами, які регулюють взаємовідносини, що виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії. Відповідно до п.8. Постанови НКРЕКП від 14.03.2018р. №312 (в редакції станом на 01.01.2019р.) - договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Наявність фактичного споживання обсягів електричної енергії у гаражі [ADDRESS] протягом січня 2019 року у кількості 211 кВт/год, згідно даних, отриманих від оператора системи розподілу АТ «Полтаваобленерго», свідчить про те, що Позивач приєднався з 01.01.2019 р. до публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, у порядку передбаченому п.8 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 р. №312. Для здійснення обліку та проведення нарахувань за спожиту електричну енергію, у Відповідача з 01.01.2019 р. був відкритий особовий рахунок за № [NUMBER] на ім`я Позивача щодо постачання електричної енергії до гаражу № [NUMBER] , за адресою [ADDRESS] . Постачання електричної енергії до Гаражу № 9 здійснювалося на умовах комерційної пропозиції № 8А-УП (розміщена у публічному доступі на вебсайті Відповідача за посиланням: https://www.energo.pl.ua/komerc-propozicii-pobut/) за фіксованою ціною на електричну енергію для побутових споживачів, встановленою Положенням про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, затвердженим Постановою КМУ від 05.06.2019 р. №483 (зі змінами). Таким чином, посилання Позивача на те, що постачання електричної енергії до Гаражу №9 здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією №30010910-5, не відповідає дійсності, оскільки вказаний Договір був укладений з іншою юридичною особою, не стосується Відповідача та станом на 01.01.2019 р. втратив свою дію. Наголошують, що із Позивачем не укладався інший договір. Постачання електричної енергії до Гаражу №9 здійснюється на умовах діючого (зі змінами) договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, до якого Позивач приєднався з 01.01.2019 року. Вони зазначають, що Постановою НКРЕКП №1272 від 05.10.2022 року внесені зміни до ПРРЕЕ і абзац пункту 1.1.2 глави 1.1 розділу I ПРРЕЕ визначає поняття «Побутовий споживач» - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) , а «Побутові потреби» - споживання (використання) електричної енергії для задоволення умов постійного або тимчасового проживання та/або перебування фізичних осіб на об`єкті побутового споживача, включаючи прибудинкову (присадибну територію) у тому числі для індивідуального будівництва (реконструкції) об`єктів приватного домогосподарства. До «Об`єкту побутового споживача» відноситься - квартира, житловий будинок (частина будинку), приватне домогосподарство, садовий будинок та інші об`єкти житлової нерухомості, визначені у пункті 14.1.129 Податкового кодексу України, що належать індивідуальному побутовому споживачу на правах власності або користування та яким присвоєні окремі адреси, а також земельна ділянка, призначена для індивідуального житлового будівництва зазначених об`єктів житлової нерухомості (абц. пункту 1.1.2 глави 1.1 розділу I ПРРЕЕ (зі змінами). Положенням пункту 14.1.129-1 статті 14 Податкового кодексу України, визначено, що до «об`єктів нежитлової нерухомості» відносяться будівлі, їх складові частини, що не є об`єктами житлової нерухомості, тому гаражі не є об`єктами житлової нерухомості і відносяться до об`єктів нежитлової нерухомості. З огляду на вищевикладене, у Постачальника відсутні правові підстави постачати електричну енергію на об`єкт нежитлової нерухомості гараж № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] , на умовах комерційної пропозиції №8А-УП, за Фіксованою ціною для побутовий споживачів, адже даний гараж не охоплюється поняттям «об`єкт побутового споживача», а відтак, споживач, який має на праві власності такий об`єкт, не являється побутовим. Вони зазначають, що НКРЕКП неодноразово надавала роз`яснення щодо впорядкування відносин з приводу споживання електричної енергії в гаражах, враховуючи зміни до ПРРЕЕ, згідно постанови від 05.10.2022 року №1272 за посиланням: https://www.nerc.gov.ua/, Листом від 09.08.2024 р. №8872/17.2.1/7-244, де вказано, що відповідно до норм чинного законодавства, електрична енергія, спожита у гаражі, має бути сплачена за вільною ціною, у той час, як у гаражно-будівельному кооперативі на території, де розміщено сам гараж, електрична енергія, спожита на технічні цілі та освітлення території, оплачується за цінами, за яким постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії побутовим споживачам. З позицією позивача щодо незалежності вартості електричної енергії від виду об`єкту споживання електричної енергії, вони не погоджуються, оскільки об`єктом нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , являється гараж, то враховуючи відсилочний характер норми абзацу пункту 1.1.2 глави 1.1 розділу I ПРРЕЕ, гараж є об`єктом нежитлової нерухомості та не відноситься до об`єктів побутового споживача, а тому споживання електричної енергії на такому об`єкті, не являється побутовими потребами. Регулятором був змінений підхід до визначення об`єктів побутового споживача, шляхом внесення відповідних змін до ПРРЕЕ постановою НКРЕКП від 05.10.2022 року №1272. У розумінні чинного законодавства позивач являється малим непобутовим споживачем, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг. На виконання підп.21 п.5.2.2 та п.9.2.2 ПРРЕЕ та п.6.1 Публічного Договору, ТОВ «Полтаваенергозбут» було проведено заходи з інформування споживачів про зміну тарифу за електричну енергію, спожиту у гаражах, шляхом опублікування повідомлення на офіційному вебсайті за посиланням: https://www.energo.pl.ua/novini/ у розділі «Новини» та Позивачу було направлено на поштову адресу письмове повідомлення про зміну умов Договору у частині зміни тарифу за електричну енергію, спожиту у Гаражі № 9. Від Позивача не надходила письмова заява про незгоду/неприйняття змін протягом 5 робочих днів з дня направлення вищезазначеного повідомлення, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що укладений з Позивачем, був змінений у частині застосування тарифу за електричну енергію, а саме на умовах комерційної пропозиції №13-УП, згідно якої ціна за електричну енергію розраховується відповідно до Постанови НКРЕКП від 05.10.2018 р. № 1177 «Про затвердження Порядку формування цін на універсальні послуги» (зі змінами), як для малих непобутових споживачів. Окрім того, по рахунку від 30.11.2024р. № 62301018, Позивачем було здійснено оплату за спожиту електричну енергію, що підтверджується платіжною інструкцією від 22.01.2025 р. № @PL418326 на суму 5 383.30 гривень, що свідчить про безумовну згоду споживача [PERSON] із змінами в договорі про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, у частині зміни ціни за електричну енергію. За ієрархією нормативно-правових актів, Закон має вищу юридичну силу за ПРРЕЕ, однак норми останнього мають спеціальний характер та підлягають застосуванню у першу чергу, до таких правових висновків дійшов Верховний Суд у справах №918/907/22 від 07.06.2024 року, №922/1970/19 від 17.09.2024 р., де зазначено про перевагу спеціального закону над загальним і «закон пізніший має перевагу над давнішим». Згідно п.6 ст.14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» рішення Регулятора не підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України. Відсутність державної реєстрації рішень Регулятора не є підставою для відмови суду у прийнятті заяви про їх оскарження. З урахуванням змін до ПРРЕЕ, внесених постановою НКРЕКП від 05.10.2022 року №1272, ТОВ «Полтаваенергозбут» було правильно кваліфіковано відносини з приводу постачання електричної енергії до гаражу № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] з [PERSON] , як з малим непобутовим споживачем. З підстав викладеного, вони вважають позов безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, в позові просять відмовити. Третя особа без самостійних вимог на боці відповідача - акціонерне товариство «Полтаваобленерго» про час та дату судового засідання повідомлялася належним чином, надіслала пояснення, в яких зазначила, що повністю погоджується з позицією і доводами відповідача. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, вважає, що даний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником гаражу № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності [NUMBER] від 04.02.2012 року, згідно з Витягом про державну реєстрацію прав №33499821. Правовідносини між ВАТ «Полтаваобленерго» та [PERSON] виникли на підставі договору №30010910-5 про користування електричною енергією,особовий рахунок № [NUMBER] , ним здійснюється споживання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , характеристика об`єкта: гараж. ТОВ «Полтаваенергозбут» у відповідності із Законом та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 року постачає електричну енергію споживачам та виконує функції постачальника універсальних послуг на території Полтавської області. Отже обов`язок щодо постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам, яким був наділений постачальник за регульованим тарифом у відповідності до Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, з 01.01.2019 року перейшов до постачальника універсальних послуг. Договір №62301018 від 01.08.2024 року, на який посилається відповідач, позивач не підписував. Вказана позивачем обставина знайшла своє підтвердження, оскільки відповідач в Відзиві вказав про відсутність такого Договору, з посиланням на укладення Договору шляхом приєднання споживача [PERSON] .. У статті 629 ЦК України закріплений один із фундаментів, на якому базується цивільне право - Обов`язковість договору, про що зазначено в правових висновках Верховного Суду, а саме в Постанові №754/17518/15-ц від 08.07.2020 року. Суд вважає, що за відсутності укладеного сторонами договору, жодна зі сторін не може посилатися на його укладення, або пункти договору, що не підписаний сторонами. Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - До житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Верховний Суд України у справах №6-56220св10 рішення від 07.09.2011 року, у справі №6-2951цс15 рішення від 20.04.2016 року та багатьох інших, зазначив, що «відсутність укладеного договору про надання житлово-комунальних послуг не є підставою для звільнення споживача від оплати спожитих житлово-комунальних послуг». Суд вважає, що відсутність укладеного сторонами Договору, не звільняє [PERSON] від оплати за спожиту електроенергію. Скріншотами повідомлень ТОВ «Полтаваенергозбут» за серпень-грудень 2024 року, підтверджується, що позивачем регулярно проводиться оплата спожитої електроенергії, що не заперечувалось відповідачем. Тобто, суд вважає, що [PERSON] оплачував кошти за спожиту електроенергію. Рахунком №А62301018 від 30.11.2024 року та Попередженням про припинення постачання електричної енергії від 24.12.2024 №12/24_22300039, підтверджується, що ТОВ «Полтаваенергозбут» зверталося до [PERSON] з вимогою оплатити за спожиту електричну енергію за листопад 2024 року з урахуванням послуг з розподілу та передачі згідного Договору 62301018 від 01.08.2024 на суму 5 383,30 грн. за тарифом 9,55657 грн/кВт*год, або, у зв`язку із заборгованістю з оплати за спожиту електричну енергію, будуть проведені роботи із припинення електропостачання об`єктів. Позивач, з метою уникнення негативних наслідків щодо відключення Гаража від подачі електроенергії, 22.01.2025 року був вимушений сплатити зазначену у Рахунку №А62301018 суму в 5 383,30 гривень. Дана обставини обґрунтована позивачем, тому посилання відповідача, що «здійснена позивачем оплату за спожиту електричну енергію, що підтверджується платіжною інструкцією від 22.01.2025 р. № @PL418326 на суму 5 383,30 гривень, свідчить про безумовну згоду споживача [PERSON] із змінами в договорі про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, у частині зміни ціни за електричну енергію», є безпідставною і не підтверджує виникнення правовідносин внаслідок неукладеного і неіснуючого Договору 62301018 від 01.08.2024 року. Відповідно до ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії» електропостачальником є суб`єкт господарювання, який здійснює продаж електричної енергії за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір між позивачем та відповідачем не укладався, що суперечить ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії» та ч.1 ст.714 ЦК України, пунктам 1.2.7, 1.2.15, Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312. В п.3.2.4 Правил зазначено, що у разі зміни умов договору про постачання електричної енергії споживачу, у тому числі комерційної пропозиції, електропостачальник не пізніше ніж за 20 днів до їх застосування повідомляє про це споживача з урахуванням інформації про право споживача розірвати договір. Припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється; …електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі, зокрема, заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електопостачальником… Якщо підставою для припинення постачання електричної енергії є заборгованість споживача перед відповідним учасником роздрібного ринку, у попередженні про припинення постачання електричної енергії додатково зазначається сума заборгованості за відповідним договором та період, за який ця заборгованість виникла, відповідно до п.7.5 Правил. Згідно до п.8 ч.1 ст.5 Закону України «Про ринок електричної енергії» - державна політика в електроенергетиці спрямована на захист прав споживача. Суд вважає доведеним позивачем, що за відсутності пропозиції від відповідача про перегляд умов Договору №30010910-5 або укладання нового Договору, а також нарахування розміру заборгованості за новим зміненим тарифом без погодження зі споживачем, з направленням Попередження про необхідність сплатити заборгованість, інакше будуть проведені роботи із припинення електропостачання об`єктів, дії Відповідача є протиправними і незаконними. 05.10.2022 року постановою НКРЕКП № 1272 були затверджені Зміни до Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312. Зокрема, об`єктом побутового споживача, у відповідності до абз. 38 п. 1.1.2. оновленої редакції ПРРЕЕ, є квартира, житловий будинок (частина будинку), приватне домогосподарство, садовий будинок та інші об`єкти житлової нерухомості, визначені у пункті 14.1.129 Податкового кодексу України, що належать індивідуальному побутовому споживачу на праві власності або користування та яким присвоєні окремі адреси, а також земельна ділянка, призначена для індивідуального житлового будівництва зазначених об`єктів житлової нерухомості. Суд зазначає, що в Постанові НКРЕКП №1272 зі змінами до Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №312 відсутнє посилання на пункт 14.1.129-1 Податкового кодексу України, відповідно, ТОВ «Полтаваенергозбут» не має права застосовувати вказаний пункт для визначення об`єкту споживача. Тобто, відповідач самостійно, без посилання на норму в Постанові НКРЕКП №1272 зі змінами до Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №312, а лише за Роз`яснення щодо впорядкування відносин з приводу споживання електричної енергії в гаражах та Листа від 09.08.2024 р. №8872/17.2.1/7-244, здійснив тлумачення норм на власний розсуд, не врахувавши положення п.8 ч.1 ст.5 Закону України «Про ринок електричної енергії», де закріплено, що державна політика в електроенергетиці спрямована на захист прав споживача, порушив статті 1,4,21 Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, як вірно зазначив позивач, в ст.1 Податкового кодексу України закріплено: «1.1. Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства». В ст.1 Цивільного кодексу України закріплено: «Цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. 2. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом». Тобто, норми Податкового кодексу України не застосовуються у сфері цивільно-правових відносин. Як вже зазначалось, Постановою НКРЕКП №1272 були затверджені Зміни до Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312, і в Постанові відсутнє посилання на пункт 14.1.129-1 Податкового кодексу України, відповідно, зазначене унеможливлює застосування вказаної норми Податкового кодексу України, тим більше у сфері цивільно-правових відносин. Суд погоджується з позицією позивача, що пункт 14.1.129-1 Податкового кодексу України, сам по собі не може бути підставою для зміни побутовому споживачу тарифної категорії на «непобутовий споживач» чи «малий непобутовий споживач», тим більше за відсутності посилання на нього в Постановах НКРЕКП. Положеннями пунктів 42,47,62 ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлені критерії розмежування індивідуального побутового і непобутового споживачів: 1) суб`єкт використання - фізична особа чи фізична особа-підприємець або юридична особа; 2) мета, з якою використовується електрична енергія - для власних побутових потреб або для професійної чи господарської діяльності. Позивач - [PERSON] вірно зазначив, що положення Закону України «Про ринок електричної енергії» не ставить у залежність віднесення споживача до побутового чи непобутового від спеціальних ознак об`єкта, на якому здійснюється використання електричної енергії, а розмежовують споживачів за статусом - Юридична особа, ФОП та фізична особа та цільовим використаннями електроенергії. Відповідний об`єкт безпосередньо пов`язаний зі споживачем, адже комунальні послуги надаються саме певній особі, а не об`єкту нерухомості. Тому не погодження відповідача з позицію позивача щодо незалежності вартості електричної енергії від виду об`єкту споживання електричної енергії, є безпідставним. А також є безпідставним і посилання відповідача, що Регулятором був змінений підхід до визначення об`єктів побутового споживача, шляхом внесення відповідних змін до ПРРЕЕ постановою НКРЕКП від 05.10.2022 року №1272. Жодних змін до ПРРЕЕ постановою НКРЕКП від 05.10.2022 року №1272 відносно визначення об`єкту споживача не вносилось, а посилання на п.14.1.129 Податкового кодексу України, не дає підстав для застосування п.14.1.129-1 Податкового кодексу України. Зокрема, у самій постанові НКРЕКП №312 зазначено, що Правила роздрібного ринку електричної енергії затверджуються відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії». Правила докладно регламентують механізм реалізації закону, уточнюючи і доповнюючи його зміст. Проте положення постанови НКРЕКП не можуть суперечити закону як нормативно-правовому акту вищої юридичної сили, тим більше тому, на належне виконання якого вони спрямовані. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що дії ТОВ «Полтаваенергозбут» щодо заміни споживачу [PERSON] тарифної категорії з «Побутовий споживач» на «Юридичний споживач» та дії направлені на відключення від мережі електропостачання гаража є незаконними. Підтвердженням про застосування відповідачем тарифу у розмірі 9,55657 грн/кВт*год, тобто як для «Юридичного споживача», є Рахунок №А62301018 від 30.11.2024 року та не оспорювалось ТОВ «Полтаваенергозбут». Суд вважає, що позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню, тому необхідно зобов`язати ТОВ «Полтаваенергозбут» провести перерахунок вартості наданих послуг за тарифом «Побутовий споживач» за об`єктом споживання - гаражу номер дев`ять за адресом по [ADDRESS] , особовий рахунок [NUMBER] з 1 червня 2024 року. Що стосується зазначення позивача, що постанова НКРЕП №312 не є нормативно-правовим актом, а має рекомендаційний характер, оскільки, всупереч вимогам ст.17 Конституції України та Указу Президента України № 493/92 не зареєстрована у Міністерстві юстиції України, то суд вважає таку позицію хибною, оскільки згідно п.6 ст.14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» рішення Регулятора не підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України. Позовні вимоги в частині відновити постачання електроенергії в гараж № [NUMBER] за адресом по вул. Навроцького, будинок 5а-г, у м. Полтаві споживачу [PERSON] за тарифом «Побутовий споживач» - не обґрунтовані і не відповідають способу захисту, оскільки з наданих позивачем доказів, судом не встановлено, що гараж позивача був відключений від постачання електроенергії, а також судом визнано незаконність застосування ТОВ «Полтаваенергозбут» тарифу «Юридичний споживач» для індивідуального побутового споживача [PERSON] .. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при поданні заяви про забезпечення позову у розмірі 605,60 гривень за платіжною інструкцією 0.0.4156981579.1, а також підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 968,96 гривень. На підставі ст.ст.629,714 ЦК України, ст.ст.1,5 Закону України «Про ринок електричної енергії»,

Outcome: partial