Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

12 вересня 2025 року, засобами поштового зв`язку, представник позивача адвокат Підмогильна Ярослава Ярославівна, діючи на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії СВ № 1141818 від 11.09.2025 року та в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за [PERSON] право приватної власності на житловий будинок [ADDRESS] , в цілому. Позовні вимоги вмотивовані тим, що у свідоцтві на право власності на вказане вище домоволодіння, що видано на ім`я голови колгоспного двору, не зазначені інші члени колгоспного двору, які також мають право на частку в майні колгоспного двору, а тому, позивач не має можливості належним чином оформити свої права на зазначене домоволодіння, і вимушена звернутися з позовом до суду. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 вересня 2025 року відкрито провадження по даній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 листопада 2025 року закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду. Позивач та її представник адвокат Підмогильна Я.Я. в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду представником позивача надано заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити ( а.с. 126 ). Відповідач Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання явку свого представника не забезпечила, у поданому клопотанні просить справу розглядати у відсутності їх представника, заперечень проти позову немає ( а.с.100, 101). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, засобами поштового зв`язку на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Наміру реєструвати право власності на частину спірного житлового будинку не має ( а.с. 78 ). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Державний нотаріус Чернігівської районної державної нотаріальної контори Деркач Наталія Борисівна у поданому клопотанні просить розгляд справи проводити без її участі ( а.с. 106). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 (із подальшими змінами) Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 05 лютого 1992 року, житловий будинок по [ADDRESS] , належить колгоспному двору, головою якого була [PERSON] (а.с. 17-18). Зі змісту вказаного свідоцтва вбачається, що право власності на спірний будинок визнано за [PERSON] як за головою колгоспного двору, при цьому в свідоцтві не перераховані всі члени двору та не визначені їх частки. Відповідно до довідки Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 422 від 13.11.2024, станом на 01.07.1990 головою колгоспного двору по [ADDRESS] була [PERSON] ,а членами даного господарства були: [PERSON] - син, [PERSON] - невістка, [PERSON] - онука, [PERSON] правнук ( а.с. 16). Згідно ст.120 ЦК УРСР колгоспний двір це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ був введений в дію Закон України Про власність. Таким чином, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] мали рівне право на майно колгоспного двору, а значить, і на вказаний вище житловий будинок з господарськими спорудами, тобто по 1/5 частині. [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , видане повторно 26.03.2025 виконавчим комітетом Анисівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області (а.с. 19). До спадкового майна спадкодавця [PERSON] належить 1/5 частка домоволодіння [ADDRESS] , яка належала йому як голові колгоспного двору. На день своєї смерті [INFO] [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом зі своєю матір`ю - [PERSON] , дружиною - [PERSON] , донькою - [PERSON] , онуком - [PERSON] , що підтверджується довідкою Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області ради Чернігівського району Чернігівської області 339 від 20.11.2025 ( а.с. 120). Вищезазначеною довідкою підтверджено фактичне прийняття [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , що узгоджується з положеннями ст.549 ЦК УРСР (в редак.1963 року), яка була чинною на час відкриття спадщини. До того ж, дана обставина не заперечується і відповідачами. Таким чином, [PERSON] (мати [PERSON] ), [PERSON] (дружина [PERSON] ) та [PERSON] (донька [PERSON] ) після смерті [PERSON] стали мати право кожна на 4/15 частини спірного домоволодіння: на 1/15 частину як спадкоємці першої черги за законом після смерті [PERSON] та на 1/5 частку, що належала кожній як колишньому члену колгоспного двору. Як вбачається із листа Державного нотаріального архіву Чернігівської області № 2559/01-11 від 22.10.2025, за результатами перевірки, проведеної по алфавітним книгам обліку спадкових справ Чернігівської районної державної нотаріальної контори за період з січня 1993 року по грудень 2008 року, спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не відкривалась (а.с. 28). Дана інформація також підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 82977627 від 22.10.2025 (а.с. 83). [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , видане 12.02.1994 року виконавчим комітетом Анисівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області (а.с. 109). До спадкового майна спадкодавця [PERSON] належить 4/15 частки домоволодіння [ADDRESS] , яка належала йому як голові колгоспного двору. На день своєї смерті [INFO] [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом зі своєю онукою - [PERSON] , правнуком - [PERSON] , невісткою - [PERSON] що підтверджується довідкою Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області ради Чернігівського району Чернігівської області № 340 від 20.11.2025 ( а.с. 120). Таким чином, [PERSON] після смерті [PERSON] на підставі ст.549 ЦК УРСР (в редак.1963 року), яка була чинною на час відкриття спадщини, фактично прийняла спадщину після смерті бабусі [PERSON] та, виходячи із положень ч. 2 ст.529 ЦК УРСР (в редак.1963 року) є спадкоємицею за законом після смерті останньої. Відповідно до копії спадкової справи № 149/2014, яка надійшла із Чернігівської районної державної нотаріальної контори (а.с. 108-114), після померлої [INFO] [PERSON] , спадщину за законом прийняла [PERSON] (позивач по справі), свідоцтва про право на спадщину за законом не видавалося. Отже, частка у спадщині [PERSON] після смерті батька [PERSON] та бабусі [PERSON] склала 8/15 частин спірного домоволодіння. Мама позивачки - [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , видане повторно 26.03.2025 року виконавчим комітетом Анисівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області (а.с. 20). На день своєї смерті [INFO] - [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом зі своєю донькою - [PERSON] , онуком - [PERSON] , що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області ради Чернігівського району Чернігівської області № 341 від 20.11.2025 ( а.с. 119). Як вбачається із листа Чернігівської районної державної нотаріальної контори № 1354/01-16 від 21.10.2025, спадкова справа після померлої [INFO] - [PERSON] не відкривалась (а.с. 80). Таким чином, після смерті [PERSON] до позивача [PERSON] , як спадкоємиці першої черги за законом, перейшли 4/15 частки спірного домоволодіння, що належала спадкодавиці [PERSON] . Отже, позивач [PERSON] після смерті батьків: [PERSON] та [PERSON] , бабусі [PERSON] стала мати право власності на домоволодіння по [ADDRESS] , на 12/15 (1/5 частина їй належала, як члену колгоспного двору + 1/15 частина, як спадкоємцю першої черги за законом після смерті батька+ 4/15 частина, як спадкоємцю першої черги за законом після смерті матері+ 4/15 частина, як спадкоємцю першої черги за законом після смерті бабусі). Родинні відносини [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а саме, що остання є їхньою донькою, підтверджується копією свідоцтва про народження позивача [PERSON] Серії [NUMBER] ( а.с. 110 зворот.). Родинні відносини [PERSON] та [PERSON] як бабусі та онуки підтверджується копією свідоцтва про народження позивача [PERSON] Серії [NUMBER] ( а.с. 110 зворот.), копією свідоцтва про народження [PERSON] Серії [NUMBER] ( а.с. 111). Витягом із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00044363028 ввід 03.04.2024 підтверджується факт укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 113 зворот. - 114), а копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] факт його розірвання ( а.с. 112). Копія свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] підтверджує факт перебування у зареєстрованому шлюбі [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 113). 26 березня 2024 року позивачу [PERSON] державним нотаріусом Чернігівської районної нотаріальної контори було роз`яснено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину на вказаний вище житловий будинок в зв`язку з тим, що в документі про право власності вказано лише голову «колгоспного двору», а інформація про інших членів «колгоспного двору» відсутня, про що державним нотаріусом зазначено у письмовому роз`ясненні № 1941/02-14 від 10.12.2024 ( а.с. 15). Як вбачається із копії Звіту про оцінку майна від 28.05.2025 житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] загальною площею 69,30 кв.м, має ринкову вартість 79019,00 грн ( а.с. 44-60 ). Таким чином, враховуючи те, що відповідач по справі та син позивачки [PERSON] позовні вимоги визнав, виділяти свою частку житлового будинку в натурі наміру не має, про що вказав у заяві (а.с 78), суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати за позивачем право власності - вищезазначений житловий будинок в цілому. Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, виходячи з наведеного, позивач позбавлена можливості відновити свої права у позасудовому порядку, а тому її права підлягають судовому захисту. На підставі викладеного,

Outcome: approved