Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

Короткий виклад позовної заяви. Представник ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту у розмірі 32 388,60 грн, з яких 13 800 грн - заборгованість по тілу кредиту, 9 308,10 грн - заборгованість за процентами, 2 380,50 грн - заборгованість за комісією, 6 900 грн - заборгованість за пенею. Крім того, просить стягнути з відповідача судові витрати, які складаються із судового збору у сумі 2422,40 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4500 гривень. Обгрунтовуючи заявлені вимоги, представник позивача зазначає, що 03 липня 2025 року між первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 8157667, за умовами якого надано кредит у розмірі 13 800, 00 грн, строком позики 360 днів із процентною ставкою у розмірі 0,95%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого Кредиту, що складає 2380,50 грн, у разі порушення строків повернення кредиту нараховується неустойка в розмірі 690 грн за кожен день понадстрокового користування. 16 жовтня 2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали договір факторингу № 16/10/25, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до [PERSON] . Однак відповідач не повернув кредиту на умовах договору, внаслідок чого виникла заборгованість. Процесуальні дії, рішення. Ухвалою суду від 21 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, відзиву на позовну заяву не подав. Про дату та час судового засідання повідомлений належним чином. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дійшов висновку про ухвалення заочного рішення у справі відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України. Встановлені обставини справи. 03 липня 2025 року між первісним кредитором ТОВ «1 Безпечене агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 8157667 (далі - Договір). Договір підписано електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 577173, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу. Відповідно до п. 2.1 Договору, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики та комісію за надання кредиту відповідно до умов цього Договору. Згідно з п.2.2.1 Договору, сума позики 13 800,00 грн. Згідно з п. 2.2.2. та п.2.2.3 та п.2.2.5 Договору, кредит надається строком на 360 днів, дата сплати першого обов`язкового платежу 3691,50 грн - 12.07.2025. Згідно з п.2.2.8 Договору комісія за надання кредиту - 17,25% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 2380,50 грн. Дата повернення 27.06.2026, орієнтовна загальна вартість кредиту - 63 376,50 грн, неустойка за день - 690 грн. Згідно з п.2.2.8 та п.2.2.9 Договору процентна ставка в день 0,95%. Відповідно до п.2.8 Договору, проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. Відповідно до п.2.9 Договору без допущення порушення умов Договору, сума до сплати позичальником в дату повернення становить 63 376,0 грн. Відповідно до п.2.3 Договору орієнтовна реальна річна процентна ставка 5098,35%. Позичальник ознайомився з Паспортом споживчого кредиту та Офертою, що містить в тому числі проект Договору, політикою конфіденційності, правила надання коштів та банківських металів у кредит за допомогою веб-сайту та мобільного додатку «ClickCredit» відповідно до п.5.1 Договору. Відповідно до п.9.7 Договору, якщо Позичальником не сплачено/ сплачено не в повному обсязі Перший обов`язковий платіж, за Договором нараховується неустойка у розмірі визначеному п.2.2., починаючи з першого дня прострочки та закінчуючи датою оплати несплаченого Першого обов`язкового платежу. З копії платіжної інструкції від 03.07.2025 вбачається, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на платіжний інструмент [NUMBER] , перераховано 13 800,00 грн. З відповіді АТ Універсал Банк від 25.11.2025 вбачається, що на імя [PERSON] було емітовано платіжну карту № [NUMBER] ; 03.07.2025 на вказану карту надійшли кошти в розмірі 13800,00 грн. 16 жовтня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу №16/10/25 від 16.10.2025, відповідно до якого ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором позики № 8157667 від 03 липня 2025 року. Згідно з п. 2.1.3. договору факторингу, перехід від клієнта до Фактора Прав Вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги, після чого Позивач/Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу. Підписані сторонами Реєстр прав вимоги в електронному та паперовому вигляді - є невідємною частиною цього Договору та підтверджує факт переходу від Клієнта/Кредитодавця до Фактора/позивача вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимог №16/10/25-01 від 16.10.2025 - Кредитодавець/Клієнт відступив Фактору/Позивачу право вимоги заборгованостей до Боржників на умовах, передбачених Договором факторингу № 16/10/25 від 16.10.2025, серед яких одним із боржників є [PERSON] . Згідно розрахунку заборгованості, складеної ТОВ «Фінпром Маркет», заборгованість [PERSON] за договором позики № 8157667 від 03 липня 2025 року за період 15 жовтня 2025 по 24 жовтня 2025 року становить 32 388,6 грн, з яких: 13 800,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9 308,1 грн - сума заборгованості за процентами, 6900 грн - заборгованість за пенею, 2380,5 грн - заборгованість за несплачену комісію. На час розгляду справи в суді відповідач [PERSON] простроченої кредитної заборгованості не погасив, не надав у судове засідання доказів, які б підтверджували хоча б часткове належне виконання ним зобов`язань взятих перед фінансовою установою, які б спростували суму заборгованості перед позичем та позовні вимоги взагалі. Норми права, застосовані судом, та мотиви рішення. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Встановлено, що позивач набув та підтвердив право вимоги до відповідача за Договором кредиту. Відповідно до статей 526, 530, 610, ч. 1 статті 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Так як своїх зобов`язань за кредитним договором [PERSON] добровільно не виконує належним чином, але як боржник він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, то у позивача обґрунтовано виникло право вимагати від боржника повернення кредитних коштів, а також процентів за користування кредитом. На підставі наведеного та враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. Щодо заявленої пені суд зазначає наступне. Відповідно п. 18 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідним договором, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та здійснено розрахунок неустойки в розмірі 6900 грн за період 15.10.2025 по 24.10.2025, однак в цій частині позивні вимоги не підлягають задоволенню. Висновок по суті спору. Підписавши кредитний договір, позичальник погодився з усіма його умовами, зокрема, й щодо сплати комісії, розмір якої визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, отримав грошові кошти, однак не повернув заборгованість по кредиту. З відповідача на користь позивача підлягають до стягнення сума основного боргу в розмірі 13800,00 грн, 9308,10 грн - заборгованість за процентами; 2380,50 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту. Розподіл судових витрат. Згідно з ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 2, 3 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивач на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надав договір про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25 серпня 2025 року, укладений між ТОВ «Фінпром Маркет» та адвокатом Ткаченко Ю.О., витяг з Акту приймання-передачі наданої правничої допомоги від 25 серпня 2025 року, вартість наданих послуг складає 4500 гривень, з яких: вивчення та збір документів, визначення правової позиції - 500 гривень, складання позовної заяви - 4000 гривень. Суд, з урахуванням складності категорії справи, спрощеного порядку її розгляду, задоволення позовних вимог, обсягу виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає, що вказані витрати є співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, доходить висновку про те, що з відповідача пропорційно підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 3541,00 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отож, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в пропорційному розмірі 1906,33 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved