Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося суду позовною заявою, у якій просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 127186 грн. 51 коп. та судові витрати, пов`язані з розглядом справи. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 04 травня 2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] укладено договір позики № 5547621, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до Договору позики № 5547621 від 04 травня 2023 року Позикодавець передає Позичальнику (відповідачу) у власність грошові кошти (позику), шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої Позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті на веб-сайті товариства, а Позичальник зобов`язався повернути Позикодавцеві суму кредиту та сплатити плату за користування кредитом (проценти). 15 листопада 2023 року між TOB «МАНІФОЮ» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу № 15-11/2023, відповідно до якого TOB «МАНІФОЮ» передало (відступило) за плату ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні TOB «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 15-11/2023 від 15 листопада 2023 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 32912 грн. 00 коп., з яких: 11000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 21912,00 грн. - заборгованість за процентами за користування позикою. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за договором позики № 5547621 від 04 травня 2023 року у розмірі 32912 грн. 00 коп. 11 червня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено кредитний договір № 9983293. Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі ТОВ «Мілоан» та доступний, зокрема, через сайт ТОВ «Мілоан» та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, передбачені договором. Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, Кредитні кошти надаються ТОВ «МІЛОАН» Позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані Відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Згідно з п.1.1. Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «МІЛОАН» грошових коштів у сумі, визначеній у п.1.2. Кредитного договору, за реквізитами, зазначеними у п.2.1. Кредитного договору. Підписанням Кредитного договору Відповідач підтвердив, що він ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами. Приймаючи умови Кредитного договору, Відповідач також підтверджує, що умови Договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану, а інформація надана йому Кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. 28 листопада 2023 року між TOB «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 28112023, у відповідності до умов якого TOB «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні TOB «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 1 від 28 листопада 2023 року до Договору факторингу №28112023 від 28 листопада 2023 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 32996 грн. 88 коп., з яких: 8160,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 23996,88 грн. - заборгованість за відсотками; 840,00 грн. - заборгованість за комісією. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 9983293 у розмірі 32996 грн. 88 коп. 03 липня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено кредитний договір № 100250835. Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі ТОВ «Мілоан» та доступний, зокрема, через сайт ТОВ «Мілоан» та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, передбачені договором. Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, Кредитні кошти надаються ТОВ «МІЛОАН» Позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані Відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Згідно з п.1.1. Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «МІЛОАН» грошових коштів у сумі, визначеній у п.1.2. Кредитного договору, за реквізитами, зазначеними у п.2.1. Кредитного договору. Підписанням Кредитного договору Відповідач підтвердив, що він ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами. Приймаючи умови Кредитного договору, Відповідач також підтверджує, що умови Договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану, а інформація надана йому Кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. 28 листопада 2023 року між TOB «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 28112023, у відповідності до умов якого TOB «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні TOB «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 2 від 28 листопада 2023 року до Договору факторингу №28112023 від 28 листопада 2023 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 23395 грн. 20 коп., з яких: 5850,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 17090,20 грн. - заборгованість за відсотками; 455,00 грн. - заборгованість за комісією. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 100250835 у розмірі 23395 грн. 20 коп. 10 червня 2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики № 78378895, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. 14 червня 2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 20 від 20.03.2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 34282 грн. 43 коп., з яких: 7500, 00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 26782, 43 грн. - заборгованість за відсотками. Таким чином, [PERSON] , має непогашену заборгованість перед позивачем за договором позики № 78378895 від 10 червня 2023 року у розмірі 34282 грн. 43 коп. 10 вересня 2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики № 4646469, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. 14 червня 2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 21 від 20.03.2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 3600 грн. 00 коп., з яких: 1000, 00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 2600, 0 грн. - заборгованість за відсотками. Таким чином, [PERSON] , має непогашену заборгованість перед позивачем за договором позики № 4646469 від 10 вересня 2023 року у розмірі 3600 грн. 00 коп. Оскільки, відповідач свої зобов`язання за кредитними договорами не виконав, кредитні кошти не повернув, у нього утворилася заборгованість. Враховуючи наведене, просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитними договорами в загальному розмірі 127186 грн. 51 коп. та судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, представник відповідача надав суду заяву, в якій він просив розглянути справу за його відсутністю та за відсутністю його довірителя, з врахуванням викладених у відзиві на позов заперечень, та в задоволенні позову відмовити. У відзиві на позовну заяву (арк. с. 112-117) відповідач зазначив, що з вимогами позивача незгоден, у зв`язку з тим, що позивачем проігноровано правову позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12), що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Тому такі позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки є необґрунтованими. Щодо договорів факторингу. Договір факторингу між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (кредитний договір № 78378895 від 10.06.2023) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» складений 14.06.2021 року. Договір факторингу між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (договір позики № 4646469 від 10.09.2023)т та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» складений 14.06.2021 року. Ці обидва договори факторингу складені на два роки раніше ніж складені самі кредитні договори, що викликає сумнів у їх автентичності. Просить суд не приймати їх до уваги. А також, відповідно до глави 73 ЦК України правова природа факторингу полягає у наданні фактором (посередником) платної фінансової послуги клієнту. Зміст цієї послуги полягає у наданні (фінансуванні) фактором грошових коштів клієнту за плату. Якщо предметом та метою укладеного договору є відступлення права вимоги, а інші суттєві умови договору притаманні як договорам відступлення права вимоги, так і договорам факторингу, то за відсутності доказів, що підтверджують надання новим кредитором фінансової послуги (надання грошових коштів за плату) передньому кредитору, у суду немає підстав вважати такий договір відступлення права вимоги договором факторингу. Договори факторингу мають ключову особливість - наявність плати за фінансову послугу. Факторинг трактується як послуга, яку надає банк чи інша фінансова установа, яка має на це ліцензію (від НБУ від Нацкомфінпослуг). Усі вищевказані ознаки договору факторингу відсутні у всіх п`яти договорах. Так як у розділі 3 (в усіх договорах факторингу)- порядок розрахунків, відсутня ціна продажу та точна ціна фінансової послуги, а також не підтверджені платіжними документами. Щодо заборгованості: по договору позики № 5547621 від 04.05.2023 між Відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» - дата повернення позики 23.07.2023 року; по кредитному договору № 9983293 від 11.06.2023 року між Відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» - дата поверненняпозики 24.09.2023 року; по кредитному договору № 100250835 від 03.07.2023 року між Відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» - дата повернення позики 16.10.2023 року; по кредитному договору № 78378895 від 10.06.2023 року між Відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» - дата повернення позики 10.07.2023 року. по договору позики № 4646469 від 10.09.2023 року між Відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» - дата повернення позики 30.09.2023 року. В своєму позові Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути з [PERSON] заборгованість. При цьому Позивач не надав обґрунтованих доказів: документи первинного бухгалтерського обліку (належним чином оформлені розрахункові документи, які підтверджують факт видачі/перерахування кредитних коштів та згідно якого можна було б встановити суму, яку надав/перерахував Відповідачу згідно кредитного договору первісний кредитор) оформлені у відповідності зі статтею 9 Закону Україна «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Те що позивач надав Відповідачу кредитні кошти і що Відповідач використовував саме їх, позивач не надав доказів (документи первинного бухгалтерського обліку). Перерахування коштів позичальнику, під час надання позики, здійснюється з офіційного розрахункового рахунку фінансової установи, який зафіксовано у фінансовому звіт до податкової служби і знову повертаємось до документів первинного бухгалтерського обліку. Обставини справи, які за законам мають бути підтверджені певними засоби доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 сш.1 ЦПК України). Графіки платежів в усіх кредитних договорах не підписані, ані Відповідачем, ані кредитодавцями. Розрахунок заборгованості за кредитним договором виконано представником позивача. Цей розрахунок є носієм особистої інтелектуальної роботи представника позивача, а не Документом на підтвердження факту отримання коштів Відповідачем. Так, Відповідач дійсно звертався-до багатьох фінансових установ для отримання кредитних коштів, як варіант у переліку фінансових установ могли бути і ці установи. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на Позивача. За таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування обґрунтованості заперечень Відповідача, оскільки це не позбавляє Позивача його процесуальних обов`язків. Наголошує на тому, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Щодо електронного підпису. Незрозуміло, яким електронним підписом, як зі сторони кредиторів, так із сторони позичальника, підписані самі оригінали Договорів позики № 5547621 від 04.05.2023 № 9983293 від 11.06.2023 року, № 100250835 від 03.07.2023 року, № 78378895 від 10.06.2023 року, № 4646469 від 10.09.2023 року, які дають змогу зрозуміти на яких умовах будуть перераховані кошти та інші суттєві і додаткові умови згідно Законодавства України. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій і мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ст. 207 ЦК України). Зокрема, електронний підпис - це дані в електронній формі, які додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язані та призначені для ідентифікації підписувача цих даних. Позивач ототожнює поняття «пароль - одноразовий ідентифікатор» для входу в систему «ITC Товариства» з електронним підписом, який використовується виключно для підпису документів в електронному форматі. Щодо паспорту споживчого кредиту - ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, підписання такого паспорта не означає укладення кредитного договору. Паспорт споживчого кредиту не є тим документом, який Закон України «Про споживче кредитування» включає до форми договору про споживчий кредит (стаття 13). Неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог свідчить про їх недоведеність та необґрунтованість, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях та є підставою для відмови у задоволенні цих позовних вимог. Таким чином, просить в задоволені позову ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до нього - відмовити, так як неможливо визначити яку саме суму надав/перерахував кредитор Відповідачу та ч дійсно такий факт мав місце. 30 липня 2024 року представником позивача надіслано відповідь на відзив на позовну заяву (арк. с. 121-131). На обґрунтування відповіді на відзив зазначено, що кредитні договори з позичальником укладено в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Кредитні договори, які укладені між сторонами в електронній формі мають силу договорів, які укладені в письмовій формі та підписані сторонами. Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання Одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до Правил с електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу Відповідачем на веб-сайт за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Відповідачем та Первісним Кредитором не було б укладено. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Звертають увагу суду на те, що Позивач не є банківською установою, а отже на підтвердження зарахування кредитних коштів перерахованих [PERSON] за кредитними договорами на його банківську картку номер [NUMBER] . ТОВ «ФК «ЄАПБ» не може надати жодної інформації, адже згідно ст.60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта - є банківською таємницею. Відповідач, як тримач карткового рахунку на який було перераховано кредитні кошти може,власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження та/або спростування Факту перерахування кредитних коштів по вищенаведених договорах. Щодо нарахування відсотків. Нарахована заборгованість відповідає погодженим умовам за кредитом, тому Первісний кредитор нараховував % відповідно до умов погоджених договорів з Відповідачем. Доводи Відповідача, щодо невірного нарахування відповідних відсотків, спростовуються умовами вищезазначеного договору. Тому, враховуючи вищенаведене, нарахування відсотків за користування кредитом є абсолютно правомірним, яке підтверджується умовами договорів. Щодо відступлення прав вимоги. Право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги. Відповідно до реєстру боржників (прав вимог) до договору факторингу № 14/06/21 укладеного між TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором. Наголошують на тому, що відповідно до реєстру боржників (прав вимог) до договору факторингу № 14/06/21 укладеного між TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором. Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх прав вимог, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеної у постанові від 24.04.2018 по справі N° 914/868/17. За таких обставин, у ТОВ «ФК«ЄАПБ», як нового кредитора (на підставі договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 укладеного з TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», який набув право вимоги в межах сум зазначеного у договорі, наявне право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за договором позики № 78378895 від 10 червня 2023 року та № 4646469 від 10 вересня 2023 року. У даній справі договори факторингу у встановленому законом порядку Відповідачем не визнавалися недійсними. Надані Позивачем докази є належними, допустимими та достатніми для підтвердження надання/перерахування коштів Позичальнику, обґрунтування розміру заборгованості Відповідача за вищезазначеним договором та відповідного відступлення права вимоги, отже позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» є законними та обґрунтованими. Просять Відзив відповідача на позов про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення, оскільки він є безпідставним. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити в повному обсязі. Судове засідання проводити за відсутності представника позивача. Враховуючи вищенаведене у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 04 травня 2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] укладено договір позики № 5547621, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача (арк.с. 11-15). Уклавши договір позики, Відповідач погодився, що сума позики становить 11 000,00 грн., строк кредиту 80 днів, строк позики складається з розрахункових періодів, визначених Розрахунком. Акційна процентна ставка, фіксована: 1.74300 % на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання Позичальником умов оплати заборгованості за цією ставкою відповідно до п. 3.1.1 цього Договору. Базова процентна ставка, фіксована: 2.49000 % на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до п. 3.1.2 цього Договору, а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду згідно з умовами відповідної Додаткової угоди, укладеної Сторонами цього Договору. Основна процентна ставка, фіксована: 2.49000 % на день - застосовується протягом усього строку позики. П. 3.2 Договору передбачено, що після спливу першого розрахункового періоду, у межах всього подальшого строку позики проценти за користування позикою нараховуються за основною процентною ставкою в розмірі, визначеному п. 2.4.3 цього Договору, за кожен день користування позикою в межах строку позики. 03 червня 2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 до договору позики № 5547621 від 04.05.2023 року, відповідно до якого строк договору було продовжено до 22 серпня 2023 року (ар.с.21). 03 липня 2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №2 до договору позики № 5547621 від 04.05.2023 року, відповідно до якого строк договору було продовжено до 21 вересня 2023 року (ар.с.24). Отже твердження представника відповідача стосовно того, що договір № 5547621 діє до 23.07.2023 року не відповідають дійсності, так як судом встановлено, що договір діє до 21 вересня 2023 року. Відповідачем не були виконані умови по яким би могла нараховуватись акційна процентна ставка. У разі відсутності акційних пропозицій значення акційної ставки відповідає значенню базової процентної ставки. 15 листопада 2023 року між TOB «МАНІФОЮ» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу № 15-11/2023, відповідно до якого TOB «МАНІФОЮ» передало (відступило) за плату ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні TOB «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників (арк.с. 27-30). Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 15-11/2023 від 15 листопада 2023 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 32912 грн. 00 коп., з яких: 11000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 21912,00 грн. - заборгованість за процентами за користування позикою. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за договором позики № 5547621 від 04 травня 2023 року у розмірі 32912 грн. 00 коп.(арк.с. 31). На підтвердження перерахування плати за договором факторингу, позивач надав платіжну інструкцію № 20476 від 15.11.2023 року (арк. с. 136). 11 червня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено кредитний договір № 9983293 (арк. с. 37-42). Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі ТОВ «Мілоан» та доступний, зокрема, через сайт ТОВ «Мілоан» та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, передбачені договором. Згідно з п.1.1. Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «МІЛОАН» грошових коштів у сумі, визначеній у п.1.2. Кредитного договору, за реквізитами, зазначеними у п.2.1. Кредитного договору. Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, Кредитні кошти надаються ТОВ «МІЛОАН» Позичальнику у безготівковій формі на рахунок з використанням карти 473121*92. Уклавши кредитний договір, Відповідач погодився, що сума кредиту становить 12000,00 гри, строк кредиту 105 днів, які складаються з пільгового та поточного періодів. Відповідно до п. 1.3.1. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 26.06.2023 (рекомендована дата платежу). 1.3.2. Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 24.09.2023 (дата остаточного погашення заборгованості). Відповідно до Кредитного договору, процентна ставка пільгового періоду становить 1,05 % за кожен день. Процентна ставка поточного періоду становить 3.0% за кожен день. Таким чином шляхом простого математичного розрахунку суд приходить до висновку, що загальна сума процентів за весь період користування кредитними коштами становить 34290, 00грн. Така ж сума процентів зазначена і в додатку №1 до договору про споживчий кредит № 9983293 від 11 червня 2023 року (ар.с.42). Відповідно до п 1.5.1. Комісія за надання кредиту, яка нараховується за ставкою 7.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту, тобто 840,00 грн. 28 листопада 2023 року між TOB «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 28112023, у відповідності до умов якого TOB «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні TOB «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (арк.с. 44-47). Відповідно до реєстру боржників № 1 від 28 листопада 2023 року до Договору факторингу №28112023 від 28 листопада 2023 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 32996 грн. 88 коп., з яких: 8160,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 23996,88 грн. - заборгованість за відсотками; 840,00 грн. - заборгованість за комісією. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 9983293 у розмірі 32996 грн. 88 коп. (арк.с. 48). На підтвердження перерахування плати за договором факторингу, позивач надав платіжну інструкцію № 20533 від 01.12.2023 року (арк. с. 137). 03 липня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено кредитний договір № 100250835 (арк. с. 50-55). Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі ТОВ «Мілоан» та доступний, зокрема, через сайт ТОВ «Мілоан» та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, передбачені договором. Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, Кредитні кошти надаються ТОВ «МІЛОАН» Позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані Відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Згідно з п.1.1. Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «МІЛОАН» грошових коштів у сумі, визначеній у п.1.2. Кредитного договору, за реквізитами, зазначеними у п.2.1. Кредитного договору. Уклавши кредитний договір, Відповідач погодився, що сума кредиту становить 6500,00 грн., строк кредиту 105 днів, які складаються з пільгового та поточного періодів. Відповідно до п. 1.3.1. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 18.07.2023 (рекомендована дата платежу), п.1.3.2. Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 16.10.2023 (дата остаточного погашення заборгованості). Відповідно до Кредитного договору, процентна ставка пільгового періоду становить 1,05 % за кожен день. Процентна ставка поточного періоду становить 3.0 % за кожен день. Таким чином шляхом простого математичного розрахунку суд приходить до висновку, що загальна сума процентів за весь період користування кредитними коштами становить 18573, 75 грн. Така ж сума процентів зазначена і в додатку №1 до договору про споживчий кредит № 100250835 від 03 липня 2023 року (ар.с.55). 28 листопада 2023 року між TOB «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 28112023, у відповідності до умов якого TOB «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні TOB «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (арк.с. 44-47). Відповідно до Витягу з реєстру боржників № 2 від 28 листопада 2023 року до Договору факторингу №28112023 від 28 листопада 2023 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 23395 грн. 20 коп., з яких: 5850,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 17090,20 грн. - заборгованість за відсотками; 455,00 грн. - заборгованість за комісією. (арк.с. 59). На підтвердження перерахування плати за договором факторингу, позивач надав платіжну інструкцію № 20533 від 01.12.2023 року (арк. с. 137). 10 червня 2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики № 78378895, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (арк. с. 67-68). Уклавши договір позики, Відповідач погодився, що сума позики становить 12000,00 грн, строк кредиту 30 днів, процентна ставка 2,5 %. 10 вересня 2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики № 4646469, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (арк. с. 77-79). Уклавши договір позики, Відповідач погодився, що сума позики становить 1 000,00 грн., строк кредиту 20 днів, процентна ставка 2,5 %. Згідно п.17 вищевказаних договорів № 78378895 від 10 червня 2023 року та № 4646469 від 10 вересня 2023 року зазначено, що якщо сума позики, зазначена в пп.2.1 п.2 договору, не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк позикодавець має право у випадку невиконання позичальником умов цього договору нараховувати пеню в розмірі, визначеному п.2 договору (2,7% на день) за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «про споживче кредитування» та іншими актами законодавства (зокрема, щодо незастосування в період карантинних обмежень). Пунктом 18 вищевказаних договоруів позики визначено, якщо сума позики, зазначена в пп.2.1 п.2 договору перевищує розмір однією мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк нараховується процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) в розмірі, визначеному п.2 договору (2,7% на день) за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства (зокрема, щодо незастосування в період карантинних обмежень). 14 червня 2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21 (та додаткові угоди до нього від 28.07.2021, 20.03.2024), відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників (арк.с. 70-74). Відповідно до реєстру боржників № 20 від 20.03.2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 34282 грн. 43 коп., з яких: 7500, 00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 26782, 43 грн. - заборгованість за відсотками (арк.с. 75). Відповідно до реєстру боржників № 21 від 20.03.2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 3600 грн. 00 коп., з яких: 1000, 00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 2600, 0 грн. - заборгованість за відсотками. (арк.с. 83). На підтвердження перерахування плати за договором факторингу, позивач надав платіжну інструкцію № 21043 від 26.03.2024 року (арк. с. 135). До суду Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надало: інформаційну довідку Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» від 28 травня 2024 року, з якої вбачається, що товариство надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «МАНІФОЮ» укладено договір на переказ коштів ФК-П-20/05-05 від 2020-07-08. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 04-05-2023 21:12:26 на суму 11000,00 грн., маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - 233457474, призначення платежу: зарахування 11000 грн. на карту [NUMBER] (арк. с. 133); розрахунок заборгованості ТОВ «МАНІФОЮ» за договором позики № 5547621 від 04 травня 2023 року (арк. с. 134); платіжне доручення 67781163 від 03.07.2023 на підтвердження перерахування від ТОВ «МІЛОАН» [PERSON] коштів на платіжну картку [NUMBER] в розмірі 6500 грн. згідно договору 100250838 (арк. с. 152); платіжне доручення 102662720 від 11.06.2023 на підтвердження перерахування від ТОВ «МІЛОАН» [PERSON] коштів на платіжну картку [NUMBER] в розмірі 12000 грн. згідно договору 9983293 (арк. с. 154); розрахунок заборгованості ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за договором № 78378895 від 10 червня 2023 року (арк. с. 155-157); розрахунок заборгованості ТОВ «МІЛОАН» за договором № 100250835 від 03 липня 2023 року (арк. с. 159-160), в якому також відображено, що відповідач продовжував договір та сплачував комісію за пролонгацію договору 18.07.2023; розрахунок заборгованості ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за договором № 4646469 від 10 вересня 2023 року та додатковою угодою 4646469-1 (арк. с. 162-164); розрахунок заборгованості ТОВ «МІЛОАН» за договором № 9983293 від 11 червня 2023 року (арк.с.166-167), в якому також відображено, що відповідач п`ять разів продовжував договір та сплачував комісію за пролонгацію договору 26.06.2023, 03.07.2023, 18.07.2023, 25.07.2023, 03.08.2023. З моменту отримання права вимоги до відповідача за кредитними договорами ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювало нарахування штрафних санкцій на суму заборгованості відповідача. Таким чином, за розрахунком позивача [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в загальному розмірі 127186 грн. 51 коп. Всупереч умовам кредитних договорів, відповідач не виконав свого зобов`язання та не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунок попередніх кредиторів. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Судом встановлено, що оспорювані договори були укладені сторонами в електронній формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звертаючись до суду з позовом зазначало, що [PERSON] через особистий кабінет на веб-сайті первісних кредиторів подавав заявки на отримання кредитів за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого первісні кредитори надсилали [PERSON] за допомогою засобів зв`язку на зазначений ним номер телефону [NUMBER] одноразові ідентифікатори у вигляді смс-кодів (одноразовий ідентифікатор - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності), які відповідач використовував для підтвердження підписання вищевказаних договорів. Суд вважає доведеним, що Договори позики № 5547621 від 04 травня 2023 року, № 78378895 від 10 червня 2023 року, № 4646469 від 10 вересня 2023 року, та кредитні договори № 9983293 від 11 червня 2023 року, № 100250835 від 03 липня 2023 року, були підписані позичальником [PERSON] за допомогою одноразових паролів-ідентифікаторів, які були надіслані первісними кредиторами на номер телефону, зазначений відповідачем при реєстрації на сайті кредитодавців, на підтвердження чого у ідентифікаційній частині договорів містяться коди ідентифікатори відповідача, що і є його безпосереднім підписом. При цьому, у вказаних договорах номер телефону [NUMBER] , за допомогою якого здійснювалася ідентифікація [PERSON] шляхом направлення на зазначений номер одноразових ідентифікаторів у вигляді смс-кодів, відповідач та його представник відповідача зазначали як контактний у відзиві на позов, поданому ними до суду. Суду не надано будь-яких доказів того, що вищевказані номера телефонів йому не належали, тому слід прийняти до уваги твердження позивача, що вищевказані кредитні договори були підписані відповідачем за допомогою одноразових паролів-ідентифікаторів, які були надіслані первісними кредиторами на номер телефону, зазначений відповідачем при реєстрації на сайті кредитодавців. Встановивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем кредитні договори не були б укладеними сторонами, суд дійшов висновку, що ці правочини відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі, та укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). Отже, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] було укладено п`ять договорів: Договори позики № 5547621 від 04 травня 2023 року, № 78378895 від 10 червня 2023 року, № 4646469 від 10 вересня 2023 року, та кредитні договори № 9983293 від 11 червня 2023 року, № 100250835 від 03 липня 2023 року, за умовами яких відповідач отримав грошові кошти шляхом їх перерахування на банківські карткові рахунки, зазначені у вказаних договорах. Вказані договори було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказані договори прирівнюється до укладених в письмовій формі. Заперечуючи проти позову [PERSON] не спростовував того факту, що він є держателем банківських карткових рахунків, зазначених у вищевказаних договорах, на які первісними кредиторами здійснювалося перерахування позичених грошових коштів. Крім того, Договори позики № 5547621 від 04 травня 2023 року, № 78378895 від 10 червня 2023 року, № 4646469 від 10 вересня 2023 року, та кредитні договори № 9983293 від 11 червня 2023 року, № 100250835 від 03 липня 2023 року [PERSON] не були оспорені. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Позичальником не доведено належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаними договорами, презумпція правомірності яких не спростована. Окрім того, відповідач, зазначаючи, що він не укладав вищезазначені договори, не надав жодних доказів на підтвердження цього, зокрема не звертався до суду із позовами про визнання цих договорів недійсними або до правоохоронних органів з приводу шахрайських дій. Доводи відповідача про ненадання первісних бухгалтерських документів не приймається судом до уваги з огляду на те, що позивач не є банківською установою, а тому не має доступу до карткового рахунку відповідача, та не в змозі отримати такі дані, оскільки вони є банківською таємницею. Крім того, відповідачем не надано до суду виписки за вказаним рахунком на підтвердження відсутності зарахування кредитних коштів, або довідки з банку про відсутність у нього такого карткового рахунку. Щодо договорів факторингу слід зазначити наступне. Відповідно до умов договору факторингу, вбачається, що право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги. Сутність договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року полягає не у відступленні прав вимоги за самими договорами факторингу, а у передачі прав вимоги, визначених у відповідних Реєстрах прав вимоги. Згідно з п.1.2 цього договору, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру прав вимоги, який є невід`ємною частиною договору. Це означає, що фактичне відступлення прав вимоги не обмежується моментом укладення кредитного чи факторингового договору, а здійснюється на підставі реєстру, який містить перелік прав вимоги, що можуть виникати як до, так і після укладення договору факторингу. Таким чином, перехід права вимоги за кредитним договором стосувався дійсного на той момент зобов`язання та відбувся на законних підставах, оскільки реєстри прав вимоги були укладені в межах чинності договорів факторингу та вже після укладення кредитного договору. Тобто, право вимоги за договором позики № 78378895 від 10 червня 2023 року та за договором позики N° 4646469 від 10 вересня 2023 року перейшло до ТОВ «ФК«ЄАПБ», - 20 березня 2024 року року, відповідно до підписаного сторонами акту прийому передачі (ар.с.74, 82) та реєстру боржників № 20 від 20.03.2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року (ар.с.75, 83) Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. Отже, відповідно до реєстру боржників (прав вимог) до договору факторингу № 14/06/21 (та додаткові угоди до нього від 28.07.2021, 20.03.2024) укладеного між TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитними договорами. За таких обставин, у ТОВ «ФК«ЄАПБ», як нового кредитора (на підставі договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 укладеного з TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»), який набув право вимоги в межах сум зазначеного у договорі, наявне право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за договором позики № 78378895 від 10 червня 2023 року та за договором позики N° 4646469 від 10 вересня 2023 року Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх прав вимог, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеної у постанові від 24.04.2018 по справі N° 914/868/17. За таких обставин, у ТОВ «ФК«ЄАПБ», як нового кредитора (на підставі договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 укладеного з TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», який набув право вимоги в межах сум зазначеного у договорі, наявне право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за договором позики № 78378895 від 10 червня 2023 року та № 4646469 від 10 вересня 2023 року. Також, в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року у справі №6-14194св14, зроблено висновок, що підтвердженням суми заборгованості є кредитний договір, договір факторингу, який у встановленому порядку недійсним не визнаний та в якому визначено розмір відступленої заборгованості, та розрахунок кредитної заборгованості, здійснений банком при відступленні права вимоги. Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надало належні, достатні та допустимі докази на підтвердження переходу права вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», а саме договори факторингу, укладені між первісними кредиторами та відповідачем, Договори факторингу, укладені між первісними кредиторами та ТОВ «ФК «ЄАПБ» у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто в силу ст.204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину. Щодо неповідомлення боржника про зміну кредитора, то таке не повідомлення не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише визначає його право на погашення заборгованості первісному кредитору. Позикодавець, перерахувавши відповідачу обумовлені грошові кошти, виконав умови договорів, натомість [PERSON] свої зобов`язання з повернення коштів за договорами не виконав. На підтвердження вказаного розміру заборгованості позивачем було надано суду розрахунки заборгованості, з яких вбачається, що [PERSON] не здійснював плату в рахунок погашення заборгованості. При цьому, відповідачем не спростовано розмір цієї заборгованості, свій контррозрахунок він не надав. Відтак, позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а отже такими, що підлягають задоволенню, однак частковому шляхом стягнення заборгованості: договором позики № 5547621 від 04 травня 2023 року у розмірі 32912 грн. 00 коп., з яких: 11000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 21912,00 грн. - заборгованість за процентами за користування позикою; кредитним договором № 9983293 від 11 червня 2023 року у розмірі 32996 грн. 88 коп., з яких: 8160,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 23996,88 грн. - заборгованість за відсотками; 840,00 грн. - заборгованість за комісією. кредитним договором № 100250835 від 03 липня 2023 року у розмірі 23395 грн. 20 коп., з яких: 5850,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 17090,20 грн. - заборгованість за відсотками; 455,00 грн. - заборгованість за комісією; договором позики № 78378895 від 10 червня 2023 року у розмірі 16500 грн. 00 коп., з яких: 7500, 00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 9000 грн. - заборгованість за відсотками (розрахунок відсотків 12000 х 2,5% х 30 днів, як передбачено договором в межах строку дії договору); договором позики № 4646469 від 10 вересня 2023 року у розмірі 1400 грн. 00 коп., з яких: 1000, 00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 400, 0 грн. - заборгованість за відсотками (розрахунок відсотків 1000 х 2,5% х 20 днів, як передбачено договором в межах строку дії договору, мінус 100грн. сплачених по розрахунку). Наведена вище частковість задоволення позовних вимог за договорами позики № 78378895 від 10 червня 2023 року та № 4646469 від 10 вересня 2023 року зумовлена наступним. Так, відповідно до усталеної судової практики після спливу строку кредитування (строку, на який надавалась позика) внаслідок закінчення цього строку, визначеного у відповідному договорі, або внаслідок реалізації кредитором свого права на дострокове стягнення всієї суми заборгованості за кредитом (позикою) в порядку ст.1050 ч.2 ЦК України (шляхом направлення позичальнику відповідної вимоги або шляхом подання відповідного позову до суду) припиняється право кредитора нараховувати передбачені кредитним договором (договором позики) проценти за користування кредитом, а також неустойку (пеня, штрафи). В таких правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, та підлягає застосуванню до всього періоду прострочення виконання грошового зобов`язання від дати спливу строку кредитування (строку, на який надається позика). Зазначена вище правова позиція суду підтверджується правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 04 липня 2018 року по справі №310/11534/13-ц, 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц,від 04 червня 2019 року по справі №916/190/18,від 08 листопада 2019 року по справі №127/15672/16-ц, від 23 жовтня 2019 року по справі №723/304/16-ц, від 04 лютого 2020 року по справі №912/1120/16, від 23 червня 2020 року по справі №536/1841/15-ц, від 26 січня 2021 року по справі №522/1528/15-ц. Законодавство встановлює наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу в межах дії договору, так і наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто за період до прострочення виконання зобов`язання боржником підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. При цьому кредитний договір (договір позики) може встановлювати проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті кредитодавцем (позикодавцем) й після спливу визначеного кредитним договором (договором позики) строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. Наведена вище правова позиція знайшла своє відображення у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року по справі №910/1238/17, від 04 лютого 2020 року по справі №912/1120/16, від 25 травня 2021 року по справі №149/1499/18, від 18 січня 2022 року по справі №910/17048/17, а також у постанові Верховного Суду від 05 березня 2019 року по справі №5017/1987/2012. Таким чином, спираючись на наведені вище правові позиції, встановлені судом в ході розгляду справи фактичні обставини спірних правовідносин сторін за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики, суд приходить до висновку, що нарахована відповідачу за вказаними договорами позики заборгованість включає в себе як заборгованість за процентами за строкове користування позикою протягом періоду, на який надавалась така позивача (плата за правомірне користування відповідачем позикою), так і неправомірно нараховані проценти за період після закінчення строку, на який надавалась позика (проценти за понадстрокове користування позикою). Неправомірність такого нарахування процентів, а відтак і неможливість стягнення їх суми з відповідача, слідує з того, що з огляду на суму позики, враховуючи зміст п.п.17, 18 договору позики, а також ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» це мала б бути пеня, а не проценти за понадстрокове користування позикою по договору № 4646469 від 10 вересня 2023 року та проценти на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України по договору № 78378895 від 10 червня 2023 року. В той же час, навіть при оцінці такої суми як пені її нарахування та стягнення неможливе з огляду на наведену вище правову позицію суду касаційної інстанції про те, що зі спливом строку кредитування/строку, на який надавалась позика, кредитор втрачає право на нарахування неустойки, різновидом якої є пеня, а має право лише на нарахування інфляційних втрат та процентів різних за ст.625 ч.2 ЦК України. Однак, у спірних правовідносинах, з огляду на зміст п.п.17, 18 договору позики, а також ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» та суму позики, можливість нарахуванням позивачем та/або його правопопередником передбачених ст.625 ч.2 ЦК України сум також не вбачається за можливе. Більш того, у спірних правовідносинах, враховуючи дату укладення договору позики та дату спливу строку, на який надавалась позика (останній день повернення позики 24 серпня 2023 року), вимоги п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, здійснення нарахувань на підставі ст.625 ч.2 ЦК України після 24 лютого 2022 року, а також неустойки взагалі є прямо забороненим законом. Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в загальній сумі 107204, 08 грн., а саме за: - договором позики № 5547621 від 04 травня 2023 року у розмірі 32912 грн. 00 коп., з яких: 11000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 21912,00 грн. - заборгованість за процентами за користування позикою; - кредитним договором № 9983293 від 11 червня 2023 року у розмірі 32996 грн. 88 коп., з яких: 8160,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 23996,88 грн. - заборгованість за відсотками; 840,00 грн. - заборгованість за комісією. - кредитним договором № 100250835 від 03 липня 2023 року у розмірі 23395 грн. 20 коп., з яких: 5850,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 17090,20 грн. - заборгованість за відсотками; 455,00 грн. - заборгованість за комісією; - договором позики № 78378895 від 10 червня 2023 року у розмірі 16500 грн. 00 коп., з яких: 7500, 00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 9000 грн. - заборгованість за відсотками (розрахунок відсотків 12000 х 2,5% х 30 днів, як передбачено договором в межах строку дії договору); договором позики № 4646469 від 10 вересня 2023 року у розмірі 1400 грн. 00 коп., з яких: 1000, 00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 400, 0 грн. - заборгованість за відсотками (розрахунок відсотків 1000 х 2,5% х 20 днів, як передбачено договором в межах строку дії договору, мінус 100грн. сплачених по розрахунку). Виходячи з викладеного, з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 107204 грн. 08 коп. Підстав для звільнення [PERSON] від сплати зазначеної суми судом не встановлено. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.ст.133, 141 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, понесені останнім при зверненні до суду судові витрати у справі у вигляді судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто в розмірі 2552 грн. 27 коп.

Outcome: approved