Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

[PERSON] , через свого представника, звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області із заявою, де заінтересованою особою вказав: [PERSON] та виконавчий комітет Нижньовербізької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, як орган опіки і піклування, та просить визнати недієздатною [PERSON] ( [INFO] ; що проживає у [ADDRESS] ; РНОКПП: [NUMBER] ), встановити над нею опіку та призначити [PERSON] ( [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ; РНОКПП: [NUMBER] ) її опікуном. Позиції учасників справи. Аргументи заявника. Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серія 10 ААА № 886135, [PERSON] , являється особою з інвалідністю першої А групи з дитинства. У цій же довідці зазначається, що [PERSON] потребує постійного стороннього нагляду та фактичною нездатністю до самообслуговування. Окрім того згідно із висновком лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу [PERSON] є інвалідом І А групи дитинства внаслідок психічного розладу встановленої 01 вересня 2011 року довічно. Сторонній догляд за [PERSON] здійснює [PERSON] . Захворювання [PERSON] зумовлює необхідність її постійно рухати робити з нею постійні вправ, обслуговувати фізіологічні потреби. Також [PERSON] важко самій себе обслуговувати, забезпечувати свої щоденні побутові потреби, зокрема вона не може самостійно одягатись, харчуватись, тощо а тому [PERSON] просив визнати останню недієздатною та призначити його опікуном. Аргументи виконавчого комітету Нижньовербізької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області. Не заперечували щодо позовних вимог. Аргументи [INFO] . Просили відмовити у задоволенні позовних вимог в частині встановлення над [PERSON] опіки та призначення опікуном [PERSON] . Оцінка суду щодо фактів. Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААА № 886135 від 01.09.2011 року [PERSON] є інвалідом з дитинства першої «А» групи довічно та потребує постійного стороннього нагляду та фактичною нездатністю до самообслуговування (а.с. 12), що також підтверджується висновком лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу від 06.02.2024 року (а.с. 13). Довідкою від 26 лютого 2024 року № 50 яка видана [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає і здійснює догляд за своєю тіткою [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с.21), що також підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 26 лютого 2024 року (а.с.23). Актом від 26 лютого 2024 року встановлено, що [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.22). Висновком опікунської ради Нижньовербізкої сільської ради про доцільність призначення [PERSON] , [INFO] , опікуном над [PERSON] , [INFO] встановлено, що [PERSON] визнано згідно копії довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 10 ААА № 886135 від 01.09.2011 року довічною особою з інвалідністю першої «А» групи з дитинства. Вищевказана особа проживає разом з [PERSON] за адресою [ADDRESS] , та потребує постійного стороннього догляду. Згідно копії довідки про отримання соціальної допомоги № 534 [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Коломийської РДА та одержує допомогу на догляд за [PERSON] . У зв`язку із чим орган опіки та піклування Нижньовербізької сільської ради визнає доцільним призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] у разі визнання останньої судом недієздатною (а.с.25, 82-83). Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 72/2025 від 07 березня 2025 року, [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом глибокою розумовою відсталістю, що згідно МКХ-10 А 73. Зазначене захворювання позбавляє [PERSON] здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. (а.с. 114-116). Застосовані судом норми права. Відповідно до положень частини 1 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються права і свободи людини, гарантії цих прав і свобод. Як учасник цивільних відносин, людина, вважається фізичною особою. При цьому здатність мати цивільні права та обов`язки - цивільну правоздатність, будь-яка фізична особа отримує у момент свого народження (стаття 24, частина 1 і 2 статті 25 Цивільного кодексу України). Але здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх не виконання - цивільну дієздатність, має тільки така фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними (стаття 30 Цивільного кодексу України). Згідно з положеннями статті 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. При цьому порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Так, в силу положень пункту 2 частини 1 статті 105 та частини 1 статті 298 названого кодексу, для встановлення психічного стану фізичної особи, в обов`язковому порядку, суд призначає судово-психіатричну експертизу. І згідно з висновком судово-психіатричної експертизи [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом глибокою розумовою відсталістю, що згідно МКХ-10 А 73. Зазначене захворювання позбавляє [PERSON] здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. (а.с. 114-116). Висновки суду. Тому суд упевнений, що [PERSON] не здатна самостійно усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому її дійсно слід визнати недієздатною але в силу положень частини 1 статті 40 ЦК України, тільки з моменту набрання законної сили рішенням суду. Разом з цим суд враховує, що відповідно до положень частини 1 статті 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Тому, суд вважає за необхідне встановити над [PERSON] опіку та призначити її опікуном, [PERSON] . При цьому приймаючи таке рішення суд врахував ч.4 ст.63 Цивільного кодексу України за якою, опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. І встановив, що заявник перебуває з [PERSON] у родинних відносинах, має із нею гарні особисті стосунки, що підтвердили двоє свідків, і саме він здійснює за нею фактичний і постійний догляд, починаючи з 2020 року, а тому зможе виконувати обов`язки її опікуна. Таким чином,

Outcome: approved