Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі представника звернулося до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором №73933245 в розмірі 24920,00 грн., з яких 14000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 2100,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 6720,00 грн. сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування кредитом, 2100,00 грн. комісія за надання кредиту, та понесені судові витрати. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що16.01.2025 між ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено в електронній формі договір про надання коштів у кредит №№73933245. Згідно з п.2.1 договору позики, позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики та комісію за надання кредиту. 27.03.2025 між ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27/03/25, у відповідності до умов якого ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права вимоги, а ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №6 від 27.05.2025 до договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025, позивач набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 24920,00 грн., з яких 14000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 2100,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 6720,00 грн. сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування кредитом, 2100,00 грн. комісія за надання кредиту. Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості, ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, відповідача має непогашену заборгованість перед позивачем за договором позики №73933245 в розмірі 24920,00 грн.. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області від 17.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін у судове засідання. Ухвалою від 17.12.2025 в порядку в порядку витребування доказів зобов`язано АТ «Універсал Банк» (04082, м.Київ, вул.Автозаводська, 54/19) в особі керівника надати до суду в строк до 05 січня 2026 року належним чином завірені копії наступних документів та інформацію: інформацію щодо наявності у [PERSON] , [INFO] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) картки банку (рахунку) відкритого у банку станом на 16.01.2025 року; інформацію щодо належності [PERSON] , [INFO] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ), картки банку (рахунку) № [NUMBER] ; інформацію щодо надходження на картковий рахунок № [NUMBER] грошових коштів у розмірі 14000,00 грн. в період з 16.01.2025 по 19.01.2025; виписку по картці банку (рахунку) № [NUMBER] в період з 16.01.2025 по 16.02.2025. 01.01.2026 року на адресу суду від АТ «Універсал Банк» надійшли витребувана судом інформація та копії документів. Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно змісту позовної заяви, представник позивач просить розгляд даної справи проводити без його участі. Також не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, не подав відзиву на позовну заяву, клопотання про проведення судового засідання без його участі не надходило та не повідомив суд про причину неявки, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи. При цьому, [PERSON] повідомлялася про розгляд справи в суді за зареєстрованим в передбаченому законом порядку місцем проживання. Направлені на його адресу рекомендоване повідомлення повторно повернуто до суду з відміткою органу поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою», що є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку суду (правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17). Також, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України повідомлення відповідача було здійснено через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України (через веб-сайт Жидачівського районного суду Львівської області). У зв`язку з цим суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає, що справу можливо слухати у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Оскільки відповідач відзив на позовну заяву не подав, представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 16.01.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] в електронному вигляді було укладено договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №73933245 (надалі - договір) (а.с.5-11). [PERSON] для підписання договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №73933245 від 16.01.2025 було надано одноразовий ідентифікатор 87680. Відповідно до п.2.1 договору, за цим Договором Кредитодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Кредит»), на погоджений умовами Договору строк (надалі «Строк кредиту»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку кредиту, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (Проценти) від Суми кредиту та Комісію за надання кредиту. Згідно п.2.2 договору, параметри та умови кредиту: Сума кредиту 14000,00 грн. Строк кредитування/строк договору 30 днів. Процентна ставка/день 0,500% (фіксована). Комісія за надання кредиту 15.00 % від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 2100,00 грн.). Дата надання кредиту 16.01.2025, дата повернення кредиту (останній день) 14.02.2025, проценти за понадстрокове користування кредитом (його частиною % в день) 4,00%, пеня 4,00%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка, % - 2617,16%, орієнтовна загальна вартість кредиту 18200,00 грн.. Згідно п.2.3 договору, розрахунок денної процентної ставки, з урахуванням показників, визначених умовами Договору, здійснюється за наступною методикою: (загальні витрати за споживчим кредитом за весь строк дії Договору: 4200 грн.) / (Загальний розмір споживчого кредиту (Сума Кредиту): 14000 грн.) / (строк дії договору: 30 днів) ? 100% = 1,000% відсотків в день. Ставки, визначені цим пунктом є незмінними протягом всього Строку кредиту та можуть бути змінені виключно на підставі укладеної між Кредитодавцем та Позичальником додаткової угоди до Договору. Параметри, порядок і графік повернення Кредиту, сплати Процентів та Комісії за надання кредиту визначено в додатку № 1 до цього Договору. Згідно п.6.1 договору, за користування Кредитом Позичальник сплачує Кредитодавцю Проценти у розмірі, визначеному пунктом 2.2. Договору. Проценти за користування Кредитом нараховуються на суму Кредиту (його залишок), виходячи із строку фактичного користування Кредитом, за кожен день (календарну дату) користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту (включно) та включаючи день (дату) його повернення, до повного погашення Заборгованості за Договором. За надання Кредиту Позичальник сплачує Кредитодавцю Комісію за надання кредиту, яка нараховується в день надання Кредиту та підлягає сплаті Позичальником в останній день користування Кредитом відповідно до п. 2.2. Договору. Розмір Комісії, яка нараховується за надання Кредиту визначений п.п. 2.2.4. п. 2.2. Договору (п.6.2 договору). Позичальник зобов`язаний повернути повністю суму отриманого Кредиту, сплатити Проценти в строк, визначений Договором та Комісію за надання кредиту, будь-яким доступним йому способом. За умовами укладеного Договору у Позичальника відсутня необхідність укладення договорів щодо додаткових та/або супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням Кредиту. Позичальником самостійно оплачуються послуги фінансових посередників, що здійснюють перерахування грошових коштів, відповідно до їх тарифів. Вартість послуг третіх осіб установлюється виключно такими особами, відповідно Кредитодавець не здійснює інформування про розмір відповідних витрат та/або їх зміну протягом строку дії Договору і не включає їх до розрахунку реальної річної процентної ставки та загальної вартості Кредиту для Позичальника (п.6.3 договору). Згідно п.7.1 договору, Позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження Строку кредитування та/або строку виплати Кредиту, установлених цим Договором (Пролонгація) на підставі поданого до Кредитодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Продовження Строку кредитування здійснюється шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації Позичальником такого права. Ініціювання Позичальником продовження Строку кредитування відбувається без змін умов Договору в бік погіршення для Позичальника, якщо інше не визначено додатковою угодою. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням Строку кредитування обираються Позичальником самостійно під час ініціювання укладення додаткової угоди про продовження Строку кредитування та визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між Сторонами, а також відображаються Позичальнику в особистому кабінеті. У разі Пролонгації після закінчення Строку кредитування (застосовується до договорів, за якими Сума Кредиту, одержана Позичальником, не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати), за продовження Строку кредитування Позичальник вносить Кредитодавцю платіж, який, окрім платежу, визначеному в пункті 7.2. Договору, включає в себе також суму нарахованої та несплаченої пені (п.7.3 договору). Відповідно до п.7.4 договору, Позичальник має право подовжити строк користування Кредитом необмежену кількість разів, за наявності неповернутого Кредиту/його частини на момент оформлення Пролонгації. Згідно п.п.9.2.6 договору, кредитодавець має право, зокрема Відступити право вимоги за Договором або звернутися до суду для примусового стягнення Заборгованості, у разі невиконання Позичальником зобов`язань за Договором. Відповідно до п.10.5 договору, у разі порушення строків повернення кредиту позичальником: Якщо сума Кредиту, що надається Позичальнику за Договором, перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на дату укладення Договору, користування Кредитом понад встановлений Договором строк нараховуються Проценти за понадстрокове користування Кредитом (його частиною) в розмірі, визначеному п. 2.2. Договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства (п.п.10.5.1 договору). Якщо сума Кредиту, що надається Позичальнику за Договором, не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на дату укладення Договору, за користування Кредитом (його частиною) понад встановлений Договором строк, у випадку невиконання Позичальником умов Договору, Кредитодавець має право нараховувати пеню в розмірі, визначеному п. 2.2. Договору з першого дня понадстрокового користування Кредитом (його частиною) за кожен день такого користування, з урахуванням обмежень, визначених Законом України «Про споживче кредитування» (п.п.10.5.2 договору). Відповідно до п.11.1 договору, укладаючи Договір, Позичальник засвідчує наступне: Позичальник ознайомився на Сайті Кредитодавця https://mycredit.ua/ua/documentslicense/ з повною інформацією щодо Кредитодавця та його послуги, в тому числі інформацією, що передбачена ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та нормативно-правовими актами Національного банку України. Позичальник до моменту підписання Договору вивчив умови Договору та Правила надання коштів та банківських металів у кредит, що розміщені на веб-сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ (надалі Правила), а його зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі. Позичальник підтверджує, що Договір уклався ним без нав`язування, відповідає його вільному вибору, намірам та інтересам, а інформація, надана Кредитодавцем є зрозумілою та достатньою для прийняття усвідомленого рішення. Позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ з Офіційними правилами програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (TM «MYCREDIT»), в якій визначені умови застосування процентної ставки зі знижкою. Пункт 12 договору містить реквізити сторін, зокрема дані позичальника, а саме: ПІБ позичальника [PERSON] , дата народження, його реєстраційний номер облікової картки платника податків, номер паспорта, адресу місця реєстрації, номер телефону, електронну пошту, а також номер електронного платіжного засобу - [NUMBER] . Відповідно до Додатку №1 до договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №73933245 від 16.01.2025 Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором про споживчий кредит (а.с.12) та Паспорту споживчого кредиту до договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма) (а.с.13-16), який підписаний [PERSON] шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором, у таких зокрема зазначено: дата видачі кредиту дата платежу 16.01.2025/14.02.2025, кількість днів у розрахунковому періоді 30, чиста сума кредиту 5500,00 грн., сума платежу за розрахунковий період 9625,00 грн., сума кредиту за договором/погашення суми кредиту 14000,00 грн./18200,00 грн., проценти за користування кредитом 2100,00 грн., комісія за надання кредиту 2100,00 грн., реальна річна процентна ставка 2617,16 %, загальна вартість кредиту 18200,00 грн.. Згідно з інформацією, наданою АТ «Універсал Банк» від 31.12.2025, на ім`я [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] ) банком було емітовано платіжну карту № [NUMBER] , на яку 16.01.2025 зараховано платіж на суму 14000,00 грн. (а.с.75-78). Як видно із розрахунку заборгованості за договором №73933245 від 16.01.2025, який сформовано ТзОВ 1 Безпечне агенство необхідних кредитів» за період з 16.01.2025 по 27.05.2025, станом на 18.07.2025 заборгованість [PERSON] за вищевказаним кредитним договором складає 24920,00 грн., з яких 14000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 2100,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 6720,00 грн. сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування кредитом, 2100,00 грн. комісія за надання кредиту (а.с.17-19). 27.03.2025 між ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27/03/25 (а.с.20-24), за умовами яких клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, у передбачений цим договором спосіб. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрі Боржників, які формуються згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною Договору (пункт 1.1. Договору). Перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до Божника відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру до боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору (п.1.2 Договору). 27.05.2025 між ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено додаткову угоду №4 до договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 (а.с.25), відповідно до п.3 договору, загальна сума прав вимоги, що відступаються згідно реєстру боржників №6 від 27.05.2025 становить 61217547,37 грн.. В якості ціни продажу згідно реєстру боржників №6 від 27.05.2025 фактор сплачує клієнтові суму грошових коштів, яка становить 18,25% від основної суми заборгованості (тіло кредиту), що становить 4400367,96 грн. (п.4 договору). 27.05.2025 між ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було підписано акт прийому-передачі Реєстру боржників №6 від 27.05.2025 за договором факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 (а.с.26). На виконання умов додаткової угоди №4 від 27.05.2025 до договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було сплачено ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» кошти в розмірі 4400367,96 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №724 від 30.05.2025 (а.с.28-29). Відповідно до витягу з Реєстру боржників №6 від 27.05.2025 до Договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №73933245 від 16.01.2025 в розмірі 24920,00 грн., з яких 14000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 2100,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 6720,00 грн. сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування кредитом, 2100,00 грн. комісія за надання кредиту (а.с.27). Враховуючи вищевикладене, із наявних матеріалів справи вбачається, що кредитором по виконанню зобов`язань боржника [PERSON] за кредитним договором №73933245 від 16.01.2025, відповідно до укладеного договору факторингу виступає позивач. Вирішуючи даний спір суд виходить з такого. Порядок укладання договорів в електронній формі передбачений зокрема Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавцю встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1, 2 статті 12 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України). У відповідності до вимог ст.ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази підтверджують укладення між ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та [PERSON] кредитного договору в електронній формі, отримання відповідачем кредитних грошових коштів та їх неповернення правонаступнику ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» - ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», тобто невиконання відповідачем умов, укладеного договору, у зв`язку з цим позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення із боржника фактично отриманої та неповернутої суми кредитних коштів в розмірі 14000,00 грн. та сплати комісії у розмірі 2100,00 грн. Враховуючи вищенаведене, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, те, що відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав та не представив суду жодних доказів на спростування вимог позивача, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині стягнення із відповідача заборгованості за основною сумою боргу за кредитним договором №73933245 від 16.01.2025 в розмірі 14000,00 грн. та сплати комісії у розмірі 2100,00 грн., підлягають задоволенню. Одночасно, вирішуючи питання правомірності нарахування заборгованості за відсотками за кредитним договором №73933245 від 16.01.2025, суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 1ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Стаття 625 ЦК України передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання. У частині 2 цієї статті зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до приписів частини 4 статті 263 ЦПК України суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц (провадження №14-10цс18) відступлено від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-249цс15, та зроблено висновок, що «за змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». У постанові від 04.02.2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. У постановах Великої Палати Верховного Суду вже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою ст. 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення ст. 625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти встановлені ст. 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2 ст. 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Враховуючи вищевикладене, право позикодавця нараховувати передбачені договором відсотки припиняється після спливу визначеного договором строку дії договору чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Як вказувалось вище, позивач просить стягнути з відповідача проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку, а саме за період з 16.01.2025 по 14.02.2025 у розмірі - 2100,00 грн., та за період з 15.02.2025 по 26.02.2025 у розмірі 6720,00 грн.. Одночасно, вищевказаним кредитним договором №73933245 від 16.01.2025 сторони встановили строк кредитування 30 днів до 14.02.2025, а відтак саме протягом даного строку первісний кредитор мав право нараховувати відповідачу передбачені цим договором відсотки. Таким чином, розмір заборгованості по процентам за користування кредитними коштами за кредитним договором №73933245 від 16.01.2025 становитиме станом на 14.02.2025, тобто за 30 днів користування кредитними коштами - 2100,00 грн. (14000 (сума кредиту) х 0,5% ?100) х 30 (днів). При цьому, суд не приймає до уваги інші, визначені у договорі процентні ставки: проценти за понадстрокове користування кредитом (його частиною % в день) 4,00%, пеня 4,00%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка, % - 2617,16%,, оскільки договором встановлена фіксована процентна ставка, умови договору сторонами не змінювалися, а тому до правовідносин застосовуються положення частини 3 статті 1056-1 ЦК України щодо незмінності фіксованої процентної ставки і неможливості її зміни в односторонньому порядку. Крім того, як вказувалось вище згідно п.7.1 договору, Позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження Строку кредитування та/або строку виплати Кредиту, установлених цим Договором (Пролонгація) на підставі поданого до Кредитодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Продовження Строку кредитування здійснюється шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації Позичальником такого права. Ініціювання Позичальником продовження Строку кредитування відбувається без змін умов Договору в бік погіршення для Позичальника, якщо інше не визначено додатковою угодою. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням Строку кредитування обираються Позичальником самостійно під час ініціювання укладення додаткової угоди про продовження Строку кредитування та визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між Сторонами, а також відображаються Позичальнику в особистому кабінеті. Одночасно будь-яких доказівтого, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту, зокрема шляхом укладення додаткової угоди матеріали справи не містять. Також судом встановлено, що позивач позовних вимог про стягнення відсотків, нарахованих в порядку ст.625 ЦК України, не заявляв. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором №73933245 від 16.01.2025 підлягають частковому задоволенню, та з відповідача слід стягнути заборгованість за вищевказаним кредитним договором у розмірі 18200,00 грн., з яких 14000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 2100,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами за 30 днів користування кредитом та 2100,00 грн. заборгованість по комісії. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2211,46 грн., виходячи з розрахунку 18200,00 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 3028,00 грн. (ставка судового збору) : 24920,00 грн. (розмір заявлених позовних вимог), що буде пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial