Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

У жовтні 2025 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову зазначено, що сторони з 11 липня 1987 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Спільне проживання не склалося через різні погляди на шлюб та сім`ю, відсутність взаєморозуміння. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, вони не підтримують сімейних відносин, спільно не проживають, шлюб носить формальний характер. Неповнолітніх дітей на утриманні в подружжя немає. Позивач вважає, що такі взаємовідносини між сторонами по справі свідчать про неможливість збереження сімейних відносин. Вказує, що примирення між подружжям неможливе, а збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Просив позов задовольнити. Відповідачка не подала відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву в установлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою судді від 14 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін у судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просив позов задовольнити, судові витрати віднести за його рахунок. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не прибула, про причину своєї неявки суд не повідомила, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку. Враховуючи, що відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву не подала, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, які надані лише позивачем, судом встановлено такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. 11 липня 1987 року [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, про що було складено актовий запис за №894. Після укладення шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , повторно виданого 25 вересня 2025 року Рогатинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Згідно копії довідки виданої Управлінням соціального захисту населення Івано-Франківської районної державної адміністрації 01 липня 2025 року за № 2611-5003723582, [PERSON] [INFO] , перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа, фактичне місце проживання якого є: [ADDRESS] . [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , не заперечувала щодо розгляду справи за місцем проживання позивача, про що зазначила в заяві, направленій на адресу суду. За частиною 1 статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини 1 статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (частина 3 статті 56 СК України). За частиною 2 статті 104 СК України, частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно достатті 110 цього Кодексу. У частині 1 статті 110 СК України зазначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За змістом цієї норми примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Також відповідно до вимог ч.4 ст.56 СК України суд не може примушувати дружину та чоловіка до збереження шлюбних відносин. Отже, застосування строку для примирення є правом суду, а не його обов`язком. За статтею112 СК України підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є з`ясування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням зазначених позивачем підстави для розірвання шлюбу, відсутність заперечень відповідачки, а також враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення. Відповідно дост.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вимоги про відновлення свого дошлюбного прізвища відповідачка [PERSON] не заявляла.

Outcome: approved