Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

У провадження Чечелівського районного суду м. Дніпра за підсудністю з Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивач просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 24 липня 1982 року, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану м. Докучаєвська Донецької області, актовий запис №137. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що між нею та відповідачем 24 липня 1982 року було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей. Сімейне життя не склалося. На протязі останніх років почали виникати постійні сварки, які були викликані різними поглядами на життя. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. З початку повномасштабного вторгнення втратили зв`язок один з одним. У зв`язку з викладеним, подальше збереження шлюбу є недоцільним, а тому позивач наполягає на його розірванні. Ухвалою суду було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце його проведення, 07 січня 2026 року направила на адресу суду заяву, в якій просила проводити розгляд даної справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити (а.с.35). Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце його проведення шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, жодних заяв або клопотань на адресу суду не направив. Враховуючи факт неявки в судове засідання всіх учасників справи, у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 24 липня 1982 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Докучаєвська Донецької області, актовий запис №137, свідоцтво серії [NUMBER] від 09 вересня 1998 року (а .с. 3 на звороті). Сімейне життя позивача та відповідача не склалось, сторони мають різні погляди на сімейні відносини та обов`язки, кожен живе окремим життям. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, відповідно до статті 16 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок», ч. 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Оскільки жоден з подружжя за час перебування справи у суді не висловив бажання щодо примирення, приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а отже шлюб слід розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Понесені судові витрати позивач просила залишити за нею. Відповідно до ст. ст. 12 19, 141, 265 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 110 112, 141 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved