Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

[PERSON] через свого представника - адвоката Попкову О.В. звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з заявою про встановлення факту батьківства. Заява обґрунтована тим, що з вересня 1992 року по 25 листопада 2000 року його мати [PERSON] знаходилась у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , [INFO] , які проживали сумісно, однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, єдиний побут, взаємні права та обов`язки. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився він, [PERSON] , про що 28 березня 2001 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької був зроблений актовий запис про народження за №229, відомості про батька записані відповідно до ст. 135 Сімейного Кодексу України. До його народження та після його народження вони з матір`ю [PERSON] продовжували проживати у квартирі [ADDRESS] разом з батьками [PERSON] , а саме з [PERSON] та [PERSON] . 15 червня 2017 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , 1972 року народження, був укладений спадковий договір, предметом якого є 3/4 частки житлової квартири [ADDRESS] , тобто на теперішній час 3/4 частки даної квартири належать на праві власності його матері [PERSON] на підставі вищезазначеного спадкового договору. Інша 1/4 частка даної квартири належить його батькові - [PERSON] на підставі рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31 липня 2014 року. У квітні 2024 року в місті Слов`янську Донецької області помер [PERSON] . Після його смерті залишилась спадщина, до складу якої увійшла 1/4 частка вищезазначеної квартири. Зазначає, що він є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, однак після смерті батька він не має можливості оформити свої спадкові права, оскільки актовий запис в книзі реєстрації народжень про його народження [INFO] органом ДРАЦС був зроблений відповідно до ч. 1 статті 135 СК України. Враховуючи викладене, заявник просить встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Заявник [PERSON] та його представник - адвокат Попкова О.В. в судове засідання не з`явилися, однак в матеріалах справи є заява, в якій адвокат Попкова О.В. просить заяву задовольнити та розглядати справу у їх відсутність. Представник заінтересованої особи, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28.03.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Слов`янського міського управління юстиції, актовий запис №229, на ім`я [PERSON] , [INFO] , його батьком зазначений [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Відповідно до Довідки №123/06-90 від 13.03.2007, відомості про батька до актового запису № 229 від 28.03.2001, про народження [PERSON] , внесені відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України. Як зазначив [PERSON] у заяві про встановлення факту батьківства, його батьки: [PERSON] та [PERSON] з вересня 1992 року по 25 листопада 2000 року проживали разом у цивільному шлюбі без реєстрації. [PERSON] у квітні 2024 року помер, про що свідчить Актовий запис про смерть №881 від 01.05.2024. Зазначає, що саме [PERSON] є його батьком. Також в судовому засіданні вивчались фотознімки, які були додані до матеріалів справи, на яких зображені [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] та дитина [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу (ч. 1 ст. 121 СК України). Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду (ч. 2 ст. 125 СК України). Відповідно до частин 1, 2 ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У частині 1 статті 315 ЦПК України визначено, які факти, що мають юридичне значення, можуть бути встановлені судом, серед переліку яких зазначено факт родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року зазначено, що визначений в ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності. Стаття 130 СК України, регламентує, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій ст.128 цього Кодексу матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, як досягла повноліття. Таким чином, заява може бути подана певним колом осіб, зазвичай встановлення факту батьківства проводитися в порядку окремого провадження, а не позовного, проте, якщо встановлення факту батьківства зачіпає інтереси спадкоємців померлого, справа має бути розглянута в порядку позовного провадження. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) зроблено висновок щодо застосування статті 130 СК України та вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту батьківства [PERSON] щодо нього - [PERSON] . З огляду на викладене та

Outcome: approved