Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» звернувся до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди майна з правом викупу. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 31.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту», Орендодавцем, та [PERSON] , Орендарем, був укладений договір оренди майна з правом викупу №1144210731023 в режимі онлайн, який підписаний відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». За умовами договору оренди орендодавець надав орендарю у строкове платне володіння та користування об`єкт оренди, а саме смартфон «Smart/tel Xiaomi Redmi Note 10 Pro 6/128 Onyx Gray», з подальшим переходом права власності на умовах, передбачених Правилами надання майна в оренду, які є невід`ємною частиною договору, та на момент укладення договору були розміщені на веб-сайті орендодавця у вільному доступі для необмеженого кола осіб. Орендар у свою чергу зобов`язався прийняти об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність, на визначених умовах, а також сплачувати орендодавцеві орендну плату. Договором встановлені дані щодо об`єкту оренди, його вартість, строк оренди, розмір щомісячного платежу. Так, відповідно до пункту 2 Договору, зазначені дані щодо об`єкта оренди, його вартість, строк оренди, розмір щомісячного платежу погоджено сторонами, узгоджено найменування об`єкту оренди: «Smart/tel Xiaomi Redmi Note 10 Pro 6/128 Onyx Gray», строк оренди 18 місяців; щомісячний платіж (грн) 1929,00 гривень; вартість 34722,00 гривень. Пунктом 3 Договору сторони погодили, що сплата орендної плати у розмірі 1 929,00 гривень здійснюється орендарем до 31-го числа (включно) кожного наступного календарного місяця, і слідує за місяцем укладання договору протягом строку оренди, який становить 18 місяців, де днем внесення останнього платежу є 31.01.2023. Пунктом 4 Договору та пунктом 8.4 Правил визначено, що за прострочення орендних платежів орендодавець має право нарахувати орендарю пеню в розмірі 3% від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50 % від загальної суми прострочення орендних платежів за цим Договором. Орендодавець залишає за особою право нараховувати орендарю пеню в розмірі меншому, ніж 3 %, на власний розсуд. Товариство з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» свої зобов`язання виконав, передав вказане майно у тимчасове користування відповідачу. В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, орендні платежі, починаючи з 01.03.2022 не сплачував належним чином, у зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість по оплаті вартості об`єкту оренди у розмірі 57870,00 гривень, із яких: 23148,00 гривень - заборгованість за простроченими орендними платежами, 11574,00 гривень - заборгованість за пенею за договором, 23148,00 гривень -заборгованість за вартістю орендного майна, донарахована позивачем. 03.07.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (після перейменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс») було укладено договір факторингу № 01.02-28/23, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором оренди майна з правом викупу №1144210731023 від 31.07.2021. Із урахуванням викладеного, позивач просить позов задовольнити у повному обсязі, стягнути з Відповідача вказаний розмір заборгованості за договором оренди та 2422,40 гривень сплаченого судового збору (а.с. 1-7). Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2025 року позовну заяву передано за підсудністю на розгляд до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області (а.с. 63-64). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 березня 2025 року дану цивільну справу розподілено для розгляду головуючому судді Мелещенко Л.В. (а.с. 69-70). Ухвалою суду від 21 березня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 71-72). Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте до суду надано клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 54). Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, зокрема, відповідач викликалася через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також жодних інших заяв та клопотань від відповідача не надійшло. Учасники справи у судове засідання, призначене на 07 січня 2026 року, не з`явилися, тому суд, з дотриманням положень статті 259 Цивільного процесуального кодексу України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання, підписав судове рішення без його проголошення. Оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, проте не з`явилася в судове засідання без поважних причин та не повідомила про причини свої неявки в судові засідання, відзиву не подала, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, тому суд на підставі статей 280-282 Цивільного процесуального кодексу України ухвалив про заочний розгляд справи, про що 12 січня 2026 року прийнята відповідна ухвала (а.с. 105). Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 31.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту», Орендодавцем, та [PERSON] , Орендарем, був укладений договір №1144210731023 оренди майна з правом викупу, за умовами якого Орендодавець надав Орендарю у строкове платне володіння та користування об`єкт оренди, а саме смартфон «Smart/tel Xiaomi Redmi Note 10 Pro 6/128 Onyx Gray», з подальшим переходом права власності на умовах, передбачених Правилами надання майна в оренду, які є невід`ємною частиною договору, а Орендар зобов`язався прийняти об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність, на визначених умовах, а також сплачувати Орендодавцеві орендну плату. Договором встановлені дані щодо об`єкту оренди, його вартість, строк оренди, розмір щомісячного платежу. Так, відповідно до пункту 2 Договору, зазначені дані щодо об`єкта оренди, його вартість, строк оренди, розмір щомісячного платежу погоджено сторонами, узгоджено найменування об`єкту оренди: «Smart/tel Xiaomi Redmi Note 10 Pro 6/128 Onyx Gray», строк оренди 18 місяців; щомісячний платіж (грн) 1929,00 гривень; вартість 34722,00 гривень. Пунктом 3 Договору сторони погодили, що сплата орендної плати у розмірі 1929,00 гривень здійснюється орендарем до 31-го числа (включно) кожного наступного календарного місяця, і слідує за місяцем укладання договору протягом строку оренди, який становить 18 місяців, де днем внесення останнього платежу є 31.01.2023. Пунктом 4 Договору та пунктом 8.4 Правил визначено, що за прострочення орендних платежів орендодавець має право нарахувати орендарю пеню в розмірі 3% від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50 % від загальної суми прострочення орендних платежів за цим Договором. Орендодавець залишає за особою право нараховувати орендарю пеню в розмірі меншому, ніж 3 %, на власний розсуд (а.с. 9, 11, 17-18). 31.07.2021 укладена додаткова угода № 1 до договору №1144210731023 оренди майна з правом викупу від 31.07.2021 (а.с. 10). Наказом №1 від 26.02.2021 директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорт» затверджені Правила надання майна у оренду Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту». Відповідно до пункту 1.2. Правил дані правила регулюють надання майна у оренду, порядок сплати орендних платежів, викупу майна або його повернення, регулюють застосування відповідальності у разі порушення умов даних правил або договорів оренди майна з правом викупу, визначають права та обов`язки сторін. Пунктом 3.1. Правил визначено, що Договір оренди майна з правом викупу укладається у письмовому вигляді у магазинах орендодавця, поза торгівельними або офісними приміщеннями, а також на відстані, в тому числі і у електронній формі через особистий кабінет на сайті орендодавця, що знаходиться за посиланням: domcomfort.ua. Відповідно до пункту 3.3. Правил, під час оформлення замовлення для наступного укладання Договору оренди майна з правом викупу та створення особистого кабінету на сайті орендодавця, орендарем надається повна та достовірна інформація щодо свого імені, номеру телефону, адреси доставки об`єкту оренди, реквізитів документа, що посвідчує особу, фотографії або відскановані копії таких документів, власна фотографія із документом, що посвідчує особу у руках, та інші дані, необхідних для встановлення особи та оформлення Договору, після чого ним приймається пропозиція, сформована відповідно до пунктів 4,5 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідь про повне прийняття пропозиції надається орендарем у електронній формі через сайт орендодавця шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного за допомогою Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається орендарю в СМС - повідомленні на номер телефону, вказаний під час оформлення замовлення, що вважається підписом відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» та свідчить про укладення договору (пункт 3.4 Правил). Згідно пункту 3.5 Правил після прийняття орендарем пропозиції, орендодавець направляє орендарю у його особистий кабінет та/або на адресу електронної пошти, наданої орендарем під час прийняття пропозиції, підтвердження укладання Договору оренди майна з правом викупу у електронній формі відповідно до пункту 11 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до пункту 3.6 Правил орендодавець зобов`язується передати орендарю об`єкт оренди протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати підписання Договору оренди майна з правом викупу. Пунктом 3.7 Правил визначено, що передача об`єкта оренди орендодавцем та приймання його орендарем здійснюється за Актом приймання-передачі, за Товарно-транспортною накладною, в тому числі за електронною або паперовою Товарно-транспортною накладною оператора поштового зв`язку «Нова пошта», або іншим документом, що підтверджує факт передачі об`єкта оренди у користування (а.с. 19-23). Товариство з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надало орендареві у строкове платне володіння та користування майно об`єкт оренди, шляхом направлення орендарю об`єкта оренди оператором поштового зв`язку «Нова пошта», про що свідчить Експрес-накладна №20450421127722 від 31.07.2021 (а.с. 24). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №1144210731023 оренди майна з правом викупу від 31.07.2021, заборгованість по оплаті вартості об`єкту оренди складає 57870,00 гривень, із яких: 23148,00 гривень - заборгованість за простроченими орендними платежами, 11574,00 гривень - заборгованість за пенею за договором, 23148,00 - гривень заборгованість за вартістю орендного майна, донарахована позивачем (а.с. 25-28). 27.06.2024 позивач надіслав відповідачу сповіщення про розірвання договору оренди майна з правом викупу та погашення заборгованості у загальному розмірі 57820,00 гривень (а.с. 29-30). 03.07.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу №01.02-28/23 відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» за плату належні йому права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах боржників (а.с. 31-39). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №01.02-28/23 від 03.07.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором №1144210731023 оренди майна з правом викупу від 31.07.2021 у розмірі 34722,00 гривень, із яких: 23148,00 гривень заборгованість за простроченими орендними платежами, 11574,00 гривень сума штрафних санкцій (а.с. 40-42). Відповідно до рішення єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» № 1 від 25.03.2024 вказане товариство змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 26.03.2024 (а.с. 43-45). Статут Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» затверджений рішенням учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» від 25 березня 2024 року (а.с. 46-53). Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини другої статті 628 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно частини першої статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до статті 705 Цивільного кодексу України за договором найму-продажу до переходу до покупця права власності на переданий йому продавцем товар покупець є наймачем (орендарем) цього товару. Покупець стає власником товару, переданого йому за договором найму-продажу, з моменту оплати товару, якщо інше не встановлено договором. Згідно частини першої статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Відповідно до частини першої статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 641 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Частиною другою статті 644 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу. Частиною другою статті639 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі №732/670/19, від 23.02.2020 року у справі №404/502/18, від 07.10.2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Згідно пунктом 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Окрім того, відповідно до частини дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 2 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно пункту 12 частини першої статті 3Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Стаття 629 Цивільного кодексу України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до статей 526, 629 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статей 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно положень статей 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина перша статті 1078 Цивільного кодексу України). Згідно частини першої статті 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. У постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі №2-2035/11 викладено висновок, що тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 23.02.2022 у справі №761/1543/20, у постанові від 19.01.2022 у справі №639/86/17, у постанові від 14.07.2021 у справі №554/8549/15-ц. Судом встановлено і підтверджується дослідженими доказами, що 31.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» і [PERSON] із дотриманням вимог чинного законодавства укладено електронний договір оренди майна з правом викупу №1144210731023, відповідно якого орендодавець передав орендареві у строкове платне володіння та користування майно, що визначене в пункті 2 цього Договору, - смартфон «Smart/tel Xiaomi Redmi Note 10 Pro 6/128 Onyx Gray», з наступним переходом права власності на такий об`єкт оренди до орендаря, а орендар зобов`язався прийняти об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом у власність, на визначених умовах, а також сплачувати орендну плату. Всі дії відповідачем при укладенні вказаного договору оренди майна підтверджувалися та підписувалися електронним підписом за допомогою одноразових ідентифікаторів, які направлялися на мобільний номер телефону відповідача [NUMBER] . Таким чином, встановлено, що договір між позивачем та відповідачем укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису, що відповідачем не спростовано. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що договір оренди майна з правом викупу №1144210731023 від 31.07.2021, укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 Цивільного кодексу України, виникли права та обов`язки, які випливають із кредитного договору. Як встановлено судом, Товариство з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» свої зобов`язання за вказаним договором виконало в повному обсязі та передало відповідачу у володіння та користування зазначений мобільний телефон, натомість [PERSON] , уклавши договір №1144210731023 від 31.07.2021, право вимоги за яким перейшло до позивача, належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість за договором, яка становить 57870,00 гривень, із яких: 23148,00 гривень - заборгованість за простроченими орендними платежами, 11574,00 гривень - заборгованість за пенею за договором, 23148,00 гривень - заборгованість за вартістю орендного майна, донарахована позивачем. Згідно з вимогами статей 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач у судове засідання не з`явилася, будь-яких доказів, які б спростовували факт укладення нею договору оренди майна з правом викупу №1144210731023 від 31.07.2021, отримання майна за вказаним договором, чи наданий позивачем розрахунок заборгованості або доводили повне виконання ним взятих на себе зобов`язань, а також власного розрахунку боргу суду не подав. Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжної інструкції № 139 від 13 січня 2025 року, позивачем сплачено судовий збір за позовом у розмірі 2422,40 гривень (а.с. 8). Позовні вимоги задоволені повністю, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати у вигляді судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved