Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Як вказує позивачка у позовній заяві, вона перебуває в юридично зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 08 червня 2002 року. Мотивуючи тим, що збереження сім`ї неможливе, через несумісність характерів, тому позивачка просить суд розірвати даний шлюб. У судовове засідання позивачка не з`явилася, але направила письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, справу просить розглянути у її відсутності, проти винесення заочноно рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений завчасно шляхом направлення рекомендованного повідомлення на адресу реєстрації останнього та опублікуванням оголошення про його виклик на офіційному сайті. Проте, не подав відзив щодо суті позову і не повідомив про поважність причини неявки в судове засідання. У зв`язку з цим, суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксуваннясудового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08 червня 2002 року, який зареєстрований виконкомом Удайцівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, відповідно до свідоцтва про одруження, виданного того ж дня, серії [NUMBER] (а.с.3). Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом ч.ч.3,4 ст. 56 СК України. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За таких обставин суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, визнає, що для прийняття рішення про задоволення позову достатньо законних підстав, що не буде суперечити закону або порушувати законних прав, свобод та інтересів для самих сторін у даній справі чи інших осіб. Сторони неповнолітніх дітей не мають, зі змісту позовної заяви вбачається, що подружнє життя між ними не склалося та припинене з лютого 2017 року , подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки. Також відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишити « [PERSON] », оскільки вона виявила таке бажання. Відповідно до вимог ч.1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позовні вимоги позивачки задоволені, то з відповідача слідує стягнути судовий збір на користь [PERSON] , який нею був сплачений при подачі позову до суду. На підставі наведеного, ст. 104,105,110,112 СК України,

Outcome: approved