Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

Представник позивача 22.09.2025 звернувся до Диканського районного суду Полтавської області з позовною заявою, яка сформована в системі "Електронний суд" та просить стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати. В обгрунтування позовних вимог вказує, що 04.12.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2655012. Відповідно до умов договору товариство надало відповідачу грошові кошти, на споживчі потреби, у сумі 6 700 грн., які перераховані на банківську карту позичальника. В свою чергу відповідачка [PERSON] зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визнані договором. Вказаний кредитний договір укладено в електронному вигляді шляхом підписання його позичальником одноразовим ідентифікатором, який надісланий останньому на номер мобільного телефону. У зв`язку з частковим виконанням позичальницею умов кредитного договору та частковим погашенням кредитного договору, ТОВ «Лінеура України» було застосовано індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку та перераховано графік платежів до вказаної вище дати за зниженою процентною ставкою. 10.08..2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № ККЛУ 10082023. Згідно з вищевказаним договором ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Лінеура Україна», включно і до [PERSON] за згаданим вище кредитним договором. Відповідачка [PERSON] свої кредитні зобов`язання в частині повернення кредитних коштів повністю не виконала та станом на дату подання позову має заборгованість за таким в сумі 20 371 грн. 83 коп., яка складається з тіла кредиту в розмірі 5 234 грн. 63 коп. та заборгованості за відсотками 15 137 грн. 20 коп. З урахуванням викладеного, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просить стягнути з відповідачки [PERSON] вказану суму заборгованості за договором, а також судові витрати у виді сплаченого судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн. 06.10.2025 суддею Диканського районного суду Полтавської області відкрито провадження по справі та визначено порядок розгляду такої за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити Відповідачка [PERSON] в судове засідання тричі не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. До суду повернуто конверти із судовимим повістками на 06.11.2025, 08.12.2025, 05.01.2026, які надсилалися [PERSON] рекомендованим листом, на адресу її останнього відомого місця реєстрації з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Також [PERSON] повідомлена про розгляд справи згідно норм ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене за десять днів до дати ухвалення цього рішення, однак у визначений строк відзиву на позов або інших клопотань суду не подала. З огляду на норми ч.8, 11 ст.128 ЦПК України відповідачка повідомлена належним чином про розгляд справи. За таких обставин судом відповідно до положень норм ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. 04.12.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] в електронній формі укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2655012, (а.с.11-17). Відповідно до пункту 1.1 кредитного договору його укладення здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт www.credit7.ua або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. Згідно умов вказаного кредитного договору відповідачці [PERSON] на умовах строковості, зворотності, платності, надано кредит в сумі 6 700 грн., строком 330 днів, з стандартною відсотковою ставкою 1,99 %. Знижена процентна ставка становить 0,9 % в день п. 1.4.1 Договору. Кредит надається товариством в межах дії кредитного договору про надання коштів шляхом кредитування у безготівковій формі та перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки клієнта п. 2.1 договору. Так, згідно із наявною у матеріалах справи довідкою про ідентифікацію, укладений між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА та [PERSON] кредитний договір № 2655012 від 04.12.2021 був підписаний аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора А059 (а.с. 19). Відповідачка [PERSON] окрім кредитного договору підписала паспорт споживчого кредиту (стандартизована форма), в якому викладені умови кредитного договору (а.с. 9-10). На підтвердження виконання товариством пункту 2.1 кредитного договору позивач надав лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 04.03.2024, відповідно до якого 04.12.2021 на картковий рахунок, який вказаний відповідачкою [PERSON] у договорі, було перераховано кредитні кошти в сумі 6 700 грн за реквізитами платіжної картки [NUMBER] (а.с. 20). Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідачка [PERSON] на погашення заборгованості внесла два платежі : 11.12.2021 в сумі 180 грн., та 18.12.2021 в сумі 1 461 грн. 45 коп, які зараховані на погашення тіла кредиту та нарахованих відсотків. В подальшому відповідачка взяті на себе кредитні обов`язки в частині повернення кредитних коштів не виконувала, жодних платежів на погашення заборгованості не вносила (а.с.20-25) Згідно вказаного розрахунку заборгованості вбачається, що нарахування відсотків за кредитним договором відбувалось до 14.10.2022, тобто в межах строку дії такого. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] станом на 14.10.2022 за вказаним договором борг становить 20 371 грн. 83 коп., з яких 5 234 грн. 63 коп., заборгованість за тілом кредиту, 15 137 грн. 20 коп. заборгованість за відсотками (а.с. 20 зворот-25). Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. В п. 5 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Статтею 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі - ч. 2 ст. 639 ЦК України. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Довідносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватис яналежним чином відповідно до умов договору та вимогцього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або іншихвимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконанн яабо виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк встановлений договором або Законом (ст. 612 ЦК України). Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 10.08.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» було укладено Договір факторингу № ККЛУ-10082023, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «Кредит Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про надання фінансового кредиту № 2655012 від 04.12.2021, укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] , загальний розмір заборгованості 20 371 грн. 83 коп. (а.с. 26-30) Будь-яких штрафних санкцій позивачем після отримання права вимоги до відповідача, нараховано не було. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема і в наслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК Українипередбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, щоіснували на момент переходу цих прав, якщоінше не встановлено договором або законом. Таким чином, ТОВ «ФК «Кредит Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідачки [PERSON] . За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ ФК «Кредит-Капітал» є обґрунтованими та підлягаютьзадоволенню в повномуобсязі. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням висновку суду про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422 грн. коп. Щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК Українисудовівитратискладаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядомсправи. до яких належать витрати на професійнуправничудопомогу (п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Позивач просить стягнути на його користь з відповідачки витрати на правову допомогу в розмірі 8 000 грн. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядомсправи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обохсторін. Вказані критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріюреальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року усправі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова ВеликоїПалати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт. До того ж у додатковій постанові КГС ВС від 30.08.2023 № 911/3586/21 Верховний Суд зазначає, що критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо. Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги рівень складності справи, юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію співрозмірності витрат на правничу допомогу з розміром задоволених позовних вимог, а також враховуючи те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі понесені витрати на професійну правничу допомогу, дійшов до висновку про наявність підстав для зменшення витрат на правничу професійну допомогу, яка заявлена до відшкодування представником позивача до 3 500 грн., які є співмірними з розміром задоволених позовних вимог. Витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп. підлягають стягненню з відповідачки [PERSON] на користь позивача, згідно ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved