Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог 12.11.2025 на електронну адресу Шполянського районного суду Черкаської області з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи підсистеми "Електронний суд" надійшла позовна заява, у якій позивач просить стягнути із [PERSON] на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 2783901 від 09.10.2019 у розмірі 40320,00 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн. Аргументи учасників справи. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що 09.10.2019року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» (далі - ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ», Кредитодавець, Товариство) та [PERSON] (далі- Відповідач) укладено Договір про надання кредиту № 2783901(далі-Кредитний договір, Договір). ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» направлено Відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого Відповідач підтверджує прийняття умов Кредитного договору № 2783901 від 09.10.2019р., який також знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. Відповідач отримав кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 8000 грн. 10.06.2025 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» (ЄДРПОУ: 41346335) та ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» (далі-ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ») (ЄДРПОУ: 43385549) відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу № АК-10/06/2025 (далі- «Договір факторингу-1»). 07.07.2025 року між ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» (далі-ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ») (ЄДРПОУ: 43385549) та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» (далі ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС») (ЄДРПОУ: 43657029) відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу № ДФ-07072025 (далі «Договір факторингу-2»). Згідно Договору факторингу-1 від 10.06.2025 та Договору факторингу-2 від 07.07.2025 відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 2783901 від 09.10.2019 у. Сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС») становить 40320 грн., із яких: документально підтвердженою, заборгованість за тілом кредиту становить 8000 грн.; заборгованість за відсотками становить 32320 грн. Позивачем, який набув права грошової вимоги, на останню відому адресу реєстрації Відповідача направлено Повідомлення про відступлення права вимоги, зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору № 2783901 від 09.10.2019. Позичальник не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені Кредитним договором № 2783901 від 09.10.2019. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 13.11.2025, цивільну справу прийнято до свого провадження і відкрито провадження у справі, учасників справи повідомлено, що розгляд цієї цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. 29.12.2025 Шполянським районним судом Черкаської області постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у спосіб передбачений чинним законодавством. Представник позивача у позовній заяві не заперечує проти заочного розгляду справи та просив проводити розгляд справи без участі представника ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС». Відповідач у встановлений строк до суду відзив на позов не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши сторін, встановив наступні обставини. Судом встановлено, що [PERSON] (позичальник) 09.10.2019 підписала договір про надання кредиту №2783901 із Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» (кредитодавець). Договір позичальником було підписано підписом за допомогою одноразового ідентифікатору PS2783901. За Договором Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на інші споживчі цілі (вирішення власних фінансових питань) без додаткового забезпечення у розмірі та на умовах, визначених цим Договором, у тимчасове, строкове, платне користування (надалі за текстом Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти за користування кредитом й інші платежі у відповідності до умов Договору в національній грошовій одиниці України гривні. Сума кредиту (Основна сума кредиту на початок виконання Договору) складає 8 000,00 гривень (надалі за текстом Сума кредиту). Базова процентна ставка за один день користування кредитом 1,7%; Акційна ставка або ставка за Програмою лояльності за один день користування кредитом - 1,36%; Спеціальна процентна ставка за один день користування кредитом після Узгодженого строку повернення кредиту (у випадку виникнення Заборгованості, прострочення кредиту) - 3,00%; Дата надання кредиту, Узгоджений строк повернення кредиту і відповідна узгоджена Дата повернення кредиту, сума кредиту (загальний розмір кредиту), Проценти за користування кредитом, Реальна процентна ставка за кредитом, абсолютне значення подорожчання кредиту вказані у Графіку платежів, що визначається у Додатку № 1 до цього Договору та є невід`ємною його частиною. Графік платежів складається окремо за умови дії Акцій і/або Програми лояльності у випадку повернення Зобов`язань до спливу Узгодженого строку повернення кредиту та за умови дії Базової і Спеціальної процентної ставки у випадку погашення Заборгованості поза межами Узгодженого строку повернення кредиту. Сторони встановлюють узгоджений строк повернення кредиту: 30 календарних днів до 08.11.2019 р. (включно). Кредит надається Позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування на Картковий рахунок Позичальника. Строк дії Договору визначається з моменту його укладення між Сторонами та діє до повного виконання Сторонами обов`язків за ним. Датою укладання Договору є дата прийняття Оферти Заявником та підписання Договору Сторонами. Датою виконання Позичальником своїх Зобов`язань за цим Договором вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок Кредитодавця, що вказаний у реквізитах цього Договору, в строк та у сумі, визначених умовами цього Договору та Додатками до нього. Кредит вважається простроченим у разі несвоєчасної сплати Основної суми кредиту та Процентів за користування кредитом, починаючи з наступного дня закінчення Узгодженого строку повернення кредиту, визначеного в п. 1.9. цього Договору, за умови, якщо Узгоджений строк повернення Кредиту не було продовжено шляхом укладення між Сторонами Додаткової угоди. Відповідно до графіку платежів до договору про надання кредиту №2783901 від 09.10.2019, який є додатком №1, передбачено: дата надання кредиту: 09.10.2019, дата погашення кредиту відповідно до узгодженого строку 08.11.2019; сума платежу за узгоджений строк повернення кредиту 11 264,00 грн; погашення основної уми кредиту 8000,00 грн; проценти за користування кредитом в межах узгодженого строку повернення кредиту 3264,00 грн; процентна ставка в межах узгодженого строку повернення кредиту 1,36%; реальна процентна ставка 496,40 %. У випадку виникнення заборгованості (неповернення зобов`язань до спливу узгодженого строку повернення кредиту): дата надання 09.10.2019; дата погашення кредиту відповідно до узгодженого строку повернення кредиту 08.11.2019; сума платежу за узгоджений строк повернення кредиту 12 080,00 грн; погашення основної суми кредиту 8000,00 грн; проценти за користування кредитом в межах узгодженого строку повернення кредиту 4080,00 грн; процентна ставка в межах узгодженого строку повернення кредиту (базова процентна ставка) 1,7%, спеціальна процентна ставка 3,0%; реальна процентна ставка 620,50 %. Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Елаєнс» надано підтвердження про перерахування коштів у сумі 8000,00 грн на картку: [NUMBER] , перерахування коштів відбулося 09.10.2019. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Алекскредит», за договором про надання кредиту №2783901 від 09.10.2019 станом на 06.06.2025, становить 52 560,00 грн., з яких залишок суми кредиту 8000,00 грн.; залишок процентів 44 560,00 грн. 10.06.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Секвоя Капітал» (Фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» (Клієнт) було укладено договір факторингу №АК-10/06/2025, відповідно до умов якого Клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та сплатити клієнту ціну придбання за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається шляхом підписання сторонами договору та відповідного реєстру прав вимог, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо Боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками (за умови використання) договір та реєстр прав вимог підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № АК-10/06/2025 від 10.06.2025, зазначена [PERSON] , номер договору 2783901 від 09.10.2019, сума заборгованості 40 320,00 грн. 07.07.2025 між Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» (клієнт) та ТОВ «Солвентіс» (фактор) було укладено договір факторингу № ДФ-07072025, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та сплатити клієнту ціну придбання за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається шляхом підписання сторонами договору та відповідного реєстру прав вимог, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками ( за умови використання) договір та реєстр прав вимог підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № ДФ-07072025 від 07.07.2025, зазначена [PERSON] , номер договору 2783901 від 09.10.2019, сума заборгованості 40 320,00 грн. Відповідно до вимога повідомлення про обов`язок погашення заборгованості за кредитним договором №2783901 від 09.10.2019, яка адресована [PERSON] , вих. №2783901 від 10.07.2025 ТОВ «ФК «Солвентіс» наполегливо рекомендувало сплатити заборгованість на користь ТОВ «ФК «Солвентіс» за кредитним договором у розмірі 40 320,00 грн. Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб. Фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 02.07.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» зареєстрована як юридична особа, основний вид економічної діяльності 64.99 надання інших фінансових послуг. Відповідно до наказу №70-к від 01.07.2025 виданого директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг Понг», на виконання рішення єдиного учасника ТОВ «ФК «Пінг Понг» №1778 від 01.07.2025, перейменовано з 01.07.2025 Товариство з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «Пінг Понг» у Товариство з обмеженого відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс». Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права. Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч.3 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Згідно ч.1 ст.640 ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції від 15.11.2016, яка була чинною станом на 09.10.2019 ( дата підписання договору про надання кредиту №2783901) договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. Згідно ч.1, 2 ст. 14 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Визначення кредитодавцем можливості укладення договору про споживчий кредит здійснюється на підставі відповідного запиту (заяви) споживача, у тому числі з використанням засобів дистанційного зв`язку, та оцінки кредитоспроможності споживача. Згідно п.6 ч.1 ст.4 Закону України«Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», в редакції від 25.09.2019, яка була чинною станом на 09.10.2019 ( дата підписання договору про надання кредиту №2783901), фінансовими вважаються такі послуги надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Згідно ч.1 ст.5 Закону України«Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами - підприємцями. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України«Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору. Договір, якщо інше не передбачено законом, повинен містити: 1) назву документа; 2) назву, адресу та реквізити суб`єкта господарювання; 3) прізвище, ім`я і по батькові фізичної особи, яка отримує фінансові послуги, та її адресу; 4) найменування, місцезнаходження юридичної особи; 5) найменування фінансової операції; 6) розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків; 7) строк дії договору; 8) порядок зміни і припинення дії договору; 9) права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; 9-1) підтвердження, що інформація, зазначена в частині другій статті 12 цього Закону, надана клієнту; 10) інші умови за згодою сторін; 11) підписи сторін. Згідно ч.2 ст. 12 Закону України«Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова установа до укладення з клієнтом договору про надання фінансової послуги додатково надає йому інформацію про: 1) фінансову послугу, що пропонується надати клієнту, із зазначенням вартості цієї послуги для клієнта, якщо інше не передбачено законами з питань регулювання окремих ринків фінансових послуг; 2) умови надання додаткових фінансових послуг та їх вартість; 3) порядок сплати податків і зборів за рахунок фізичної особи в результаті отримання фінансової послуги; 4) правові наслідки та порядок здійснення розрахунків з фізичною особою внаслідок дострокового припинення надання фінансової послуги; 5) механізм захисту фінансовою установою прав споживачів та порядок урегулювання спірних питань, що виникають у процесі надання фінансової послуги; 6) реквізити органу, який здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг (адреса, номер телефону тощо), а також реквізити органів з питань захисту прав споживачів; 7) розмір винагороди фінансової установи у разі, коли вона пропонує фінансові послуги, що надаються іншими фінансовими установами. Згідно з п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» в редакції від 16.07.2019, яка була чинною станом на 09.10.2019 ( дата підписання договору про надання кредиту №2783901),електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно із ч.7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно ст. 13 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір; Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», в редакції від 07.11.2018, яка була чинною станом на 09.10.2019 ( дата підписання договору про надання кредиту №2783901), електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно ч.2 ст.6 та ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Відповідно до ч.1-4 ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» в редакції від 05.10.2017, яка була чинною станом на 09.10.2019 ( дата підписання договору про надання кредиту №2783901) кваліфікована електронна довірча послуга створення, перевірки та підтвердження кваліфікованого електронного підпису чи печатки надається кваліфікованим постачальником електронних довірчих послуг та включає: надання користувачам електронних довірчих послуг засобів кваліфікованого електронного підпису чи печатки для генерації пар ключів та/або створення кваліфікованих електронних підписів чи печаток, та/або перевірки кваліфікованих електронних підписів чи печаток, та/або зберігання особистого ключа кваліфікованого електронного підпису чи печатки; технічну підтримку та обслуговування наданих засобів кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Кваліфікований електронний підпис чи печатка вважається таким, що пройшов перевірку та отримав підтвердження, якщо: перевірку кваліфікованого електронного підпису чи печатки проведено засобом кваліфікованого електронного підпису чи печатки; перевіркою встановлено, що відповідно до вимог цього Закону на момент створення кваліфікованого електронного підпису чи печатки був чинним кваліфікований сертифікат електронного підпису чи печатки підписувача чи створювача електронної печатки; за допомогою кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки здійснено ідентифікацію підписувача чи створювача електронної печатки; під час перевірки за допомогою кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки отримано підтвердження того, що особистий ключ, який належить підписувачу чи створювачу електронної печатки, зберігається в засобі кваліфікованого електронного підпису чи печатки; під час перевірки підтверджено цілісність електронних даних в електронній формі, з якими пов`язаний цей кваліфікований електронний підпис чи печатка. Електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі №757/40395/20 від 14.06.2022. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» у редакції від 07.11.2018, яка була чинною станом на 09.10.2019 ( дата підписання договору про надання кредиту №2783901), юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Судом встановлено, що [PERSON] підписала договір про надання кредиту №2783901 із Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» (кредитодавець). Договір позичальником було підписано підписом за допомогою одноразового ідентифікатору PS2783901. Сума кредиту 8000,00 грн. Строк повернення кредиту: 30 календарних днів до 08.11.2019 р. (включно). Кредит надається Позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування на Картковий рахунок Позичальника. Кредит надається на інші споживчі цілі. Базова процентна ставка за один день користування кредитом 1,7%; Акційна ставка або ставка за Програмою лояльності за один день користування кредитом - 1,36%; Спеціальна процентна ставка за один день користування кредитом після Узгодженого строку повернення кредиту (у випадку виникнення Заборгованості, прострочення кредиту) - 3,00%. Кошти у сумі 8000,00 грн. були перераховані на картку: [NUMBER] , 09.10.2019. Відповідач свої зобов`язання не виконала і не повернула суму кредиту у встановлений у договорі строк. Відповідач не заперечувала щодо укладення договір про надання кредиту №2783901 від 09.10.2019 та отримання кредитних коштів. 10.06.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Секвоя Капітал» (Фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» (Клієнт) було укладено договір факторингу №АК-10/06/2025, відповідно до умов якого, до фактора перейшло право вимоги до боржників, що належить клієнту у тому числі право вимоги до відповідача [PERSON] , номер договору 2783901 від 09.10.2019, сума заборгованості 40 320,00 грн. 07.07.2025 між Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» (клієнт) та ТОВ «Солвентіс» (фактор) було укладено договір факторингу № ДФ-07072025, відповідно до умов якого, до фактора перейшло право вимоги до боржників, що належить клієнту у тому числі право вимоги до відповідача [PERSON] , номер договору 2783901 від 09.10.2019, сума заборгованості 40 320,00 грн. Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 1079 ЦК України Сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Згідно ч.1 ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 10561ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа надає кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Алекскредит», за договором про надання кредиту №2783901 від 09.10.2019 станом на 06.06.2025, заборгованості [PERSON] , у зв`язку з порушенням взятих на себе зобов`язань за договором, становить 52 560,00 грн., з яких залишок суми кредиту 8000,00 грн.; залишок процентів 44 560,00 грн. У той же час позивач просить стягнути з відповідача суму у розмірі 40320,00 грн. із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 8000 грн.; заборгованість за відсотками становить 32320 грн. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника на користь банку, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню. Суд критично оцінює досудову вимогу від 10.07.2025 вих.№2783901, оскільки відсутні докази направлення цієї вимогу відповідачу. Судом встановлено, що відповідачем не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань перед позивачем, а тому суд уважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення основних сум боргу та відсотків за користування кредитними коштами за вказаним договором є законними і їх потрібно задовольнити в повному обсязі. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову та протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Ураховуючи все вище викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому їх потрібно задовольнити. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При задоволенні позову суд стягує з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог на користь позивача понесені ним судові витрати в справі, а саме судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 6 000,00 грн. суд зазначає таке. Згідно зі ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.ч 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Верховного Суду від 27.07.2021 року у справі№ 671/1957/20 вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг. Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі № 711/1783/20 10 серпня 2022 року, аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14 квітня 2021 року у справі № 757/60277/18-ц. На підтвердження надання юридичних послуг позивачем надано: копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ВЛ №841 від 22.07.2016; копію договору №43657029 від 01.07.2025 укладеного між ТОВ «ФК «Солвентіс» та адвокатом Лівак Іванною Миколаївною; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Лівак І.М. необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ФК «Солвентіс» щодо стягнення кредитної заборгованості; додаткову угоду №2783901 до договору №43657029 про надання правової допомоги від 01.07.2025, яка укладена 30.09.2025 Відповідач не подав заперечення проти стягнення витрат на правничу допомогу. Надаючи оцінку зазначеним вимогам в контексті критерію співмірності та пропорційності таких витрат, суд виходить з наступного. Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. За змістом ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання зазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. У своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009р., справа «Баришевський проти України» від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: «East/West Alliance Limited» проти України» від 02.06.2014р., за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим; «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002р., за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Аналіз змісту наданих стороною позивача доказів на підтвердження розміру витрат на правову допомогу свідчить, що відповідні витрати складаються з оплати послуг адвоката за вчинення наступних процесуальних дій: -правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ФК «Солвентіс» 2250,00 грн; кількість витраченого часу- 1,5 годин (вартість 1 години 1500,00 грн); - складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості 3 000,00 грн, кількість витраченого часу 3 годин (вартість 1 години 1000,00 грн). - формування додатків до позовної заяви (письмові докази) 750,00 грн, кількість витраченого часу 1 година. Ураховуючи фактичні обставини справи, критерій складності позову, який містить лише одну позовну вимогу, ураховуючи, що розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження, сталість судової практики щодо предмету позову, а також з позиції пропорційності і розумності розміру витрат на правову допомогу, суд вважає обґрунтованим розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу та стягує із відповідача [PERSON] на користь позивача судові витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Outcome: approved