Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Молень І.Й. звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] , виданого 02.02.1999 виконавчим комітетом Тернопільської міської Ради народних депутатів на ім`я [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що заявник звернувся до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію права власності на належну йому, відповідно до свідоцтва про право власності, квартиру [ADDRESS] . Проте, державний реєстратор відмовив у проведенні реєстраційних дій, у зв`язку із розбіжностями у прізвищі заявника в паспорті громадянина України « [PERSON] » та у свідоцтві про право власності « [PERSON] ». З метою реалізації права заявника вільно володіти, користуватися та розпоряджатися майном, просить заяву задовольнити. Ухвалою судді від 11.11.2025 відкрито провадження у даній справі за правилами окремого провадження. Заявник [PERSON] та представник заявника Молень І.Й. в судове засідання 30.12.2025 не з`явились. Представник подала до суду заяву про розгляд справи без участі сторони заявника, вимоги заяви підтримує та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи Тернопільської міської ради Мулик С.С. в судове засідання не з`явилась, подала письмові пояснення, у яких просить розглянути справу без участі уповноваженого представника. При вирішенні справи покладається на розсуд суду. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних міркувань. 02.02.1999 на підставі розпорядження міської адміністрації Тернопільської міської Ради народних депутатів №349 від 22.04.1994 виконком міської Ради народних депутатів м. Тернопіль видав свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] , [PERSON] . 06.06.2014 на ім`я [PERSON] , [INFO] , уродженця смт. Козова Козівського району Тернопільської області, видано паспорт громадянина України серії [NUMBER] . Згідно із штампом у паспорті, місце проживання зареєстровано у [ADDRESS] . Також, [PERSON] присвоєно ідентифікаційний номер, про що свідчить картка платника податків видана Тернопільською ДПІ Головного управління ДПС у Тернопільській області. 08.07.2014 на ім`я [PERSON] , [INFO] , видано паспорт громадянина України для виїзду за кордон № [NUMBER] . [PERSON] , [INFO] , належить пенсійне посвідчення № [NUMBER] видане 05.05.2022. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Тернопільської міської ради Говорченко О.В. № 80974860 від 23.09.2025 відмовлено у проведенні реєстраційних дій у зв`язку із тим, що документи подані для реєстрації права власності видані на прізвище [PERSON] , тоді як із заявою про реєстрацію звернувся [PERSON] . Відповідно до листа виконавчого комітету Тернопільської міської ради №30205-Ф/2025 від 29.10.2025, у відповідь на заяву [PERSON] про внесення змін у свідоцтво про право власності на житло, роз`яснено право отримати рішення суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Визначений у частині першій статті 315 ЦПК України перелік фактів, які можуть встановлюватися судом, не є вичерпним, оскільки згідно з частиною другою зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Так, у паспорті громадянина України заявник зазначений, як [PERSON] , а у свідоцтві про право власності на квартиру [PERSON] , хоча інші досліджені документи заявника підтверджують, що вірне написання його прізвища « [PERSON] ». Вказані розбіжності у документах позбавляють можливості заявника реалізувати право власності. Таким чином, факт належності правовстановлюючого документа (свідоцтва про право власності на квартиру) знайшов своє підтвердження при розгляді справи, будь-якого спору про право між заявником та заінтересованою особою із матеріалів справи не вбачається. Окрім того, встановлення факту для заявника має юридичне значення і необхідне для реєстрації його права власності на нерухоме майно. На підставі викладеного, суд дійшов до переконання про необхідність задовольнити вимоги заяви, оскільки доведено належними і допустимими доказами, що свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] , видане 02.02.1999 виконавчим комітетом Тернопільської міської Ради народних депутатів на ім`я [PERSON] , належить [PERSON] . Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухвалені судом рішення, у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved