Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

Позивач [PERSON] у листопаді 2025 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного 09.01.2010 з відповідачем [PERSON] , з тих підстав, що вже тривалий проміжок часу кожен із подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Фактично сім`я припинила своє існування, а шлюб - розпався та має лише формальний характер. На даний час, з чоловіком проживає окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Спроби примиритися результату не принесли, останнє спілкування з відповідачем виявилося безрезультатним, сімейні стосунки не відновилися, шлюб остаточно припинив свої існування. Втратили почуття поваги один до одного. Заходи суду щодо примирення подружжя, а саме встановлення строку для примирення, позивач просила не застосовувати, оскільки на даний момент шлюб існує лише юридично, а фактично він припинений. У зв`язку з цим, просила суд розірвати ушлюб укладений з відповідачем, понесені судові витрати покласти на відповідача. 12.11.2025 судом на виконання вимог ст. 187 ЦПК України було здійснено запит з метою встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача. Та, згідно даних Реєстру територіальної громади відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 21.11.2025 в справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін та з призначення справи до судового розгляду. Сторони у судове засідання не прибули, повідомлені належно. Представник позивача [PERSON] адвокат Новіков Ю. А. до суду подав заяву, в якій просив провести розгляд справи без участі позивача і представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, без повідомлення причин, хоча про дату, місце, час розгляду справи був повідомлений належним чином, що відповідає ЦПК України, за встановленою адресою місця реєстрації, рекомендований лист R067046352510 повернувся без вручення, за даними АТ "Укрпошта" з відміткою "адресат відсутній", Так, днем вручення судових повісток є день проставлення у поштових повідомленнях відміток про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України). Відзив на позов не подав. Заяв (клопотань) на адресу суду не надходило. У відповідності до вимог ст. ст. 280, 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за місцем реєстрації, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи за його відсутності не подав, крім того, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин. Оскільки сторони не з`явились у судове засідання, то відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов таких висновків. Головним завданням сімейного законодавства є зміцнення сім`ї. Проте завдання СК України щодо подальшого зміцнення сім`ї не виключає існування права на розлучення. Держава заінтересована у збереженні лише такої сім`ї, яка б відповідала принципам моралі і вимогам закону. Відсутність почуттів любові і поваги, неможливість подолання непорозумінь, неприязні, ворожнечі - все це негативно відбивається на особистому житті кожного із подружжя. Статтею 51 Конституції України, статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної Декларації прав людини, що ухвалена Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статті 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Судом встановлено, 09 січня 2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городищенського районного управління юстиції у Черкаській області між громадянами України [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідач) зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно 16.01.2015, та дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище " [PERSON] ". Від спільного проживання та даного шлюбу позивач з відповідачем мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Частинами 3, 4 статті 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно статей 110 - 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до статті 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка та припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу, потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. У відповідності до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Позивач вказує, що шлюбні стосунки між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Клопотань від відповідача про надання строку на примирення не надходило. Позивач просила не застосовувати заходи примирення, оскільки спроби примиритися результату не принесли, на даний момент шлюб існує лише юридично, а фактично він припинений. Таким чином, суд вважає встановленим, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права подружжя, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу прізвище змінювала, що вбачається з дослідженого свідоцтва про укладення шлюбу та враховуючи ту обставину, що остання в позові ставить питання щодо прізвища, то після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище яке вона отримала при реєстрації шлюбу. Згідно частини 2 статті 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, згідно абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відтак, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору в сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved