Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру нарахованих грошових коштів у вигляді допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 16000,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що при перевірці дотримання вимог законодавства при призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам по електронній особовій справі [PERSON] було виявлено, що відповідач отримував допомогу на дитину [PERSON] одночасно із дружиною [PERSON] . Внаслідок подвійної виплати за період з 01.05.2023 по 31.10.2023 виникли надмірно виплачені кошти на загальну суму 18000,00 грн, відповідач повідомив, що повернути кошти немає можливості, оскільки він на даний час не працює. Надміру виплачена відповідачу державна соціальна допомога підлягає стягненню на розрахунковий рахунок позивача у судовому порядку. Ухвалою суду від 18 серпня 2025 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Згідно з вимогами частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до частини 8 статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. 17 грудня 2025 відповідач особисто, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, отримав копії ухвали від 18.08.2025 та позовної заяви з додатками. Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення. Ухвалою суду від 18 серпня 2025 року визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву, роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Станом на 07.01.2026 відзив на позовну заяву суду не надходив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно довідки №6326-5003321775 від 10.06.2024 [PERSON] взятий на облік внутрішньо переміщеної особи. 18.06.2024 [PERSON] звернувся із заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Рішенням №56324-44261786-2024-1 від 15.07.2024 у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за зазначеною заявою відмовлено. За повідомленням Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації [PERSON] перебував на обліку в їх районі з 17.05.2023 по 10.06.2023. Він подавав заяву на призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам 17.05.2023 за допомогою Порталу Дія, в пов`язаних особах була зазначена дитина [PERSON] , [INFO] . Було призначено допомогу з 01.05.2023 по 31.10.2023 в сумі 5000 грн щомісяця. З листопада 2023 допомогу припинено по верифікації Мінфіна з причини «виявлено дублі персональних даних осіб за різними ЕОС». Виявлена наявність переплачених коштів допомоги на проживання [PERSON] на дитину [PERSON] за період з 01.05.2023 по 31.10.2023 в сумі 3000 грн щомісяця (загальна сума переплати становить 18000 грн). 30.12.2024 позивач направив відповідачу повідомлення про надміру отримані кошти в розмірі 18000 грн. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Згідно з п. 2,3 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332 (в редакції на момент подання відповідачем заяви про надання допомоги 17.05.2023), допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Російською Федерацією території України, а також території адміністративно-територіальних одиниць, де проводяться бойові дії та що визначені в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми "єПідтримка", затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204. Допомога надається щомісячно з місяця звернення до квітня 2022 р. включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень. Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням. Відповідно до п.5,6 зазначеного Порядку №332 внутрішньо переміщені особи несуть відповідальність за достовірність інформації, наданої для отримання допомоги. Для отримання допомоги внутрішньо переміщена особа заповнює заяву, яка формується засобами Порталу Дія. Інформація про неповнолітню дитину включається до заяви одного з батьків. Відповідно до пункту 11 Порядку 332, у разі неправомірної або повторної виплати отримувачу допомоги за певний період суми такої виплаченої допомоги повертаються отримувачем добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення. Повернення одержувачами коштів виплаченої їм допомоги проводиться на рахунок Мінсоцполітики, відкритий в органах Казначейства. У разі повернення коштів одержувачем допомоги на рахунок Мінсоцполітики заява про повторне її перерахування одержувачу не розглядається. Повернуті кошти Мінсоцполітики використовує з дотриманням вимог бюджетного законодавства. Відповідно до норм ч. 1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України). Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Правильність розрахунків, за якими проведено виплати, а також добросовісність набувача презюмуються, тому тягар доказування рахункової помилки та недобросовісності набувача покладено на платника відповідних грошових сум. До подібних висновків щодо застосування статті 1215 ЦК України дійшов Верховний Суд України у постановах: від 22 січня 2014 року № 6-151цс13, від 02 липня 2014 року № 6-91цс14. Ці висновки підтвердила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18) На державну соціальну допомогу отриману відповідачем поширюється дія пункту 1 частини першої статті 1215 ЦК України. Вказана грошова сума не підлягає поверненню, якщо особа, яка її сплатила, не доведе, що виплата була здійснена внаслідок рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Добросовісність є оціночним поняттям, яке передбачає собою сумлінну, чесну поведінку набувача, відсутність з його боку мети зловживати наданим правом, тоді як недобросовісність, навпаки, може проявлятися у зловживанні правом у власних інтересах та на шкоду інтересам іншій особі, несумлінне ставлення до власних обов`язків тощо, тобто така поведінка має бути умисна та переслідувати конкретну мету. Судом встановлено, що [PERSON] отримував допомогу на дитину [PERSON] одночасно із дружиною [PERSON] за період з 01.05.2023 по 31.10.2023, внаслідок чого виникли надмірно виплачені кошти на загальну суму 18000 грн, а отже відповідачем неправомірно, без належної правової підстави було набуто коштів державної допомоги, в сумі 18 000 грн, оскільки рахункової помилки з боку позивача не було. 25.02.2025 відповідачем повернуто кошти у розмірі 2000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved