Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. Аргументуючи заявлені вимоги, зазначає, що 12.11.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області,було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 172. Від даного шлюбу позивач з відповідачем спільних дітей не мають. Подружні відносини між позивачем та відповідачем стали погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, з липня 2025 року спільне господарство не ведуть, мешкають окремо один віл одного. За період шлюбу сторони зрозуміли, що у них різні погляди на життя. Ухвалою судді від 03 жовтня 2025 року у справі відкрите спрощене позовне провадження. Сторони про розгляд справи повідомлялись належним чином. Від сторін не надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Відзиву на позов відповідачем не надано. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про задоволення позову на підставі наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ,перебувають у шлюбі, який зареєстрований 12.11.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 172, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від даного шлюбу позивач з відповідачем спільних дітей не мають. На час розгляду справи шлюбні стосунки між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, позивачка не бажає зберегти шлюб, відповідач заперечень щодо позову до суду надав, тому шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу прізвище змінювала, що вбачається з дослідженого свідоцтва про укладення шлюбу та враховуючи ту обставину, що остання не ставить питання зміни прізвища, то після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище яке вона отримала при реєстрації шлюбу. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved