Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

25 серпня 2025 року до суду для розгляду надійшла позовна заява Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (далі - ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 42 684,00 грн, судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 06 травня 2021 відповідач звернувся до первісного кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»), який в подальшому відступив право вимоги за вказаним договором позики позивачу, з метою грошової позики, у зв`язку з чим підписав кредитний договір №572560327 чим повністю погодився на умови договору. [PERSON] , отримав позику у розмірі 12 000 грн на платіжну картку № [NUMBER] . Умов договору щодо порядку повернення запозичених коштів не виконав, а тому допустив порушення зобов`язання. Згідно укладеного між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» і ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», , ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» договорів факторингу, до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №572560327 від 06 травня 2021, відтак «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 42 684,00 грн, з яких 12 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 30 684,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Процесуальні дії та рішення у справі. 09 вересня 2025 ухвалою Вишгородського районного суду Київської області у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, а також встановлено відповідачу подати відзив на позовну заяву у відповідності до статті 274 ЦПК України. Позиції учасників справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце його проведення. Позивач разом із позовною заявою просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, а також висловлено згоду на ухвалення заочного судового рішення, за наявності для того передбачених законодавством підстав. Відповідач в судове засідання не з`явився подав суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутності, просив відмовити у задоволенні позову, оскільки заборгованість сплачена,що зазначено в довідках. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 06 травня 2021 між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір №572560327, на підставі якого відповідачем отримано суму 12 000 грн строком на 30 днів від дати отримання кредиту. Відповідно до п.п. 1.3, 1.7, 1.8, 1.9.2, 1.14.1, 4.3 кредитного Договору, кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 12 000,00 грн. одразу після укладення договору, який має бути повернуто у строк визначений договором. Кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (далі - «Дисконтний період»). У випадку надання першого траншу не в день укладення договору, строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором. Сторони погодили, що встановлений в п. 1.7. Договору строк дисконтного періоду та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена. На умовах цього пункту договору, строк продовження дисконтного періоду кожен раз розраховується за наступною формулою: Z = 30 - (Х - Y), де: Z - кількість днів, на які продовжується дисконтний період; Х - поточна дата (день місяця) закінчення дисконтного періоду, з врахуванням всіх попередніх продовжень Дисконтного періоду; Y - дата ініціації (день місяця) продовження Дисконтного періоду (зарахування платежу на рахунок кредитодавця). Дисконтний період, дорівнює 30 днів. При цьому сторони узгоджують, що у випадку, якщо Y > Х, то кількість днів, на які продовжується дисконтний період, дорівнює 30 днів. Відповідно до п.п. 1.4.1.-1.4.3. п. 1.4. договору, за користування кредитом протягом Дисконтного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: виключно на період строку визначеного в п. 1.2 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 620,50 шістсот двадцять цілих п`ять десятих процентів річних, що становить 1,70 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним; за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.3. договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.2. договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 620,50 (шістсот двадцять цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. У разі сукупного продовження Дисконтного періоду на строк, що дорівнює чи більше ніж 31 та 46 днів від дати закінчення вказаного в п. 1.2. договору строку, позичальнику може бути надано додаткову знижку від Індивідуальної процентної ставки, що розраховується в порядку передбаченому Правилами постійно діючої програми «Рівні лояльності» кредитодавця (далі - «Програма»), які розміщені на сайті Кредитодавця за посиланням https://moneyveo.ua/uk/promoactionnews/programma-lojalnosti/ . Станом на дату укладення цього договору позичальнику присвоєний -1 Рівень лояльності, що не може бути змінено (переглянуто) до моменту повного виконання цього договору. До матеріалів справи, також долучено правила надання грошових коштів у позику ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» алгоритм дій стосовно укладення кредитних договорів, а також паспорт споживчого кредиту, яким передбачено основні умови кредитування. На підтвердження укладення договору позивачем надало довідку щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», в якій зазначено, що договір від 06 травня 2021 року був підписаний відповідачем з використанням одноразового ідентифікатора № MNV378BU, направленого останній 06 травня 2021 року о 12:43:30 год., на номер мобільного телефону вказаний ним в заявці на отримання грошових коштів -0997371335, сума кредиту - 12 000, 00 грн., строк - 30 днів. Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» за кредитним договором №572560327 від 06 травня 2021 року, за період з 06 травня 2021 року по 06 липня 2021 року заборгованість [PERSON] складає 26 400 грн. 00 коп., з якої 12 000 - тіло кредиту, 14 676 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) укладено договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №572560327 від 06 травня 2021 року укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» 28 листопада 2019 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №572560327 від 06 травня 2021 року укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» 04 червня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №572560327 від 06 травня 2021 року. За цим договором Фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п.1.2. перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі Реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до реєстру боржників № б/н від 04 червня 2025 року за договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №572560327 від 06 травня 2021 року на загальну суму 42 684, 00 грн. Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №572560327 від 06 травня 2021 року. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого первісним кредитором, станом на 13 квітня 2021 року за відповідачем за кредитним договором № 572560327 від 06 травня 2021 року обліковувалася заборгованість у розмірі 26 400,00 грн, з яких 12 000,00 грн - заборгованість за основною сумою кредиту, 14 676,00 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом. При цьому у графі «сплачено» зазначено: 12 000,00 грн - сума основного боргу та 14 676,00 грн - сума процентів, що свідчить про повне погашення вказаної заборгованості. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим ТОВ «Таліон Плюс», станом на 31 липня 2023 року заборгованість відповідача зазначена у розмірі 42 684,00 грн, з яких 12 000,00 грн - заборгованість за основною сумою кредиту, 30 684,00 грн - заборгованість за несплаченими процентами за користування кредитом. Водночас у графі «сплачено» також зазначено: 12 000,00 грн - сума основного боргу та 30 684,00 грн - сума процентів, що підтверджує факт їх повної сплати. Із інформації від 07 жовтня 2025 року № 20.1.0.0.0/7-250924/61198-БТ, АТ «ПриватБанк» встановлено, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано платіжну картку № [NUMBER] , на яку здійснено зарахування коштів у розмірі 12 000, 00 грн., номер телефону [NUMBER] був фінансовим номером телефону за карткою [NUMBER] та знаходиться в анкетних даних останнього. Із виписки по рух коштів по картці № [NUMBER] за період з 06 травня 2021 року по 10 травня 2021 року, встановлено про зарахування на зазначену карту 06 травня 2021 року коштів у розмірі 12 000, 00 грн. Застосовані норми права. Статтею 626 ЦПК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 628, 629 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За приписами ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Положення ч. 1 ст. 205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом (ч. 1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами (ч. 3). Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, у якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк бо інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора в зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Мотиви і висновки суду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності та взаємному зв`язку, суд дійшов таких висновків. Судом установлено, що 06 травня 2021 року між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено кредитний договір № 572560327, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 12 000,00 грн строком на 30 днів. Факт укладення кредитного договору та отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується матеріалами справи, зокрема довідками первісного кредитора та банківськими виписками. Оцінюючи вимоги позивача про стягнення заборгованості, суд також бере до уваги правову природу договору факторингу. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Отже, після відступлення права вимоги новий кредитор не набуває права нараховувати проценти, штрафні санкції чи інші платежі поза межами умов первісного кредитного договору, зокрема після закінчення строку кредитування, якщо інше прямо не передбачено договором або законом. Крім того, суд зазначає, що нарахування процентів після спливу строку кредитування можливе лише в межах відповідальності за порушення грошового зобов`язання, визначеної ст. 625 ЦК України, та за умови доведеності розміру таких нарахувань. Водночас матеріали справи не містять доказів правомірного нарахування процентів після закінчення строку дії кредитного договору. Таким чином, нарахування процентів після відступлення права вимоги за договором факторингу, а також поза межами строку кредитування, є неправомірним та таким, що не ґрунтується на вимогах закону або умовах договору. Разом із тим судом установлено, що відповідачем зобов`язання за кредитним договором виконано належним чином та в повному обсязі. З наданих до матеріалів справи довідок кредитодавця та їх правонаступників убачається, що сума основного боргу та нараховані проценти були сплачені відповідачем, що відображено у відповідних розрахунках та графах «сплачено». З урахуванням установленого факту належного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором № 572560327 від 06 травня 2021 року, суд дійшов висновку, що зобов`язання сторін припинилися відповідно до ст. 599 ЦК України, а правові підстави для стягнення з відповідача будь-якої заборгованості відсутні. Отже, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Щодо судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача, оскільки у задоволенні позову відмовлено.

Outcome: dismissed