Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2025 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 12.11.2005 року; вказав, що від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач посилається на те, що на даний час через відсутність спільних інтересів, наявність різних поглядів на сімейне життя та обов`язки, брак взаєморозуміння, подружжя втратило почуття любові один до одного, тому не проживають разом, не ведуть спільне господарство, не мають спільних витрат та бюджету. Шлюбні відносини фактично припинилися і відновити їх не представляється можливим. Шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача, інтересам їх спільного сина, а тому просить розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою суду від 08.12.2025 року було відкрито провадження за даною позовною заявою за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 09.12.2025 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначає, що вона визнає та підтверджує, що на даний час через відсутність спільних інтересів, наявність різних поглядів на сімейне життя та обов`язки, брак взаєморозуміння, подружжя втратило почуття любові один до одного, тому не проживають разом, не ведуть спільне господарство, не мають спільних витрат та бюджету. Шлюбні відносини фактично припинилися і відновити їх не представляється можливим, а тому не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала до суду клопотання про розгляд справи без її участі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтва про шлюб, що було видане Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції вбачається, що сторони 12.11.2005 року зареєстрували шлюб, актовий запис №1857 (а.с.6). Згідно ксерокопії свідоцтва про народження (а.с7), сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні було встановлено, що подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримують. Також встановлено, що спір про майно між сторонами відсутній, суперечок про місце проживання сина немає. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін та інтересам їх сина, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved