Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що 30.08.2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Гостомельської селищної ради міста Ірпеня Київської області, актовий запис № 56. За час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] . Тривалий час з відповідачем проживаютб окремо. Мають сім?ї з іншими людьми. Шлюбні відносини припинені. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам як позивачки так і відповідача. Примирення не можливе. На підставі зазначеного, позивачка просить шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не з`явилась. До суду від позивачки [PERSON] надійшла заява, в якій просила розгляд справи проводити без участі позивачки, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. У судове засідання відповідач не з`явився. Про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України). За згодою заявника суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в юридичному шлюбі, зареєстрованому 30 серпня 2015 року Виконавчим комітетом Гостомельської селищної ради міста Ірпеня Київської області, актовий запис № 56, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 30.08.2015 року. Від шлюбу у подружжя народились діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.11.2015 року, та [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.04.2023 року. Також судом встановлено, що сім`я сторін розпалася. Подружні стосунки не підтримують, не ведеться спільне господарство. Шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст.ст. 110112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Оскільки, судом встановлено, що сторони остаточно припинили шлюбно-сімейні відносини через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, приймаючи до уваги, що сім`я в розумінні ч. 2 ст. 3 СК України, фактично припинила своє існування і формальне збереження шлюбу сторін буде суперечить правам та інтересам подружжя, термін на примирення позитивного результату не дасть, то суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. На підставі ст.ст. 105, 110-112 СК України, ст.ст. 4, 12, 81, 141, 247, 263-268 ЦПК України суд,-

Outcome: approved