Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просило суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитними договорами та договорами позики в загальному розмірі 148 629,63 грн. В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилався на те, що 10.08.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 9081561, який укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника. Відповідно до умов договору кошти були надані ТОВ «МІЛОАН» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки наданої відповідачем. Підписанням кредитного договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з наявними схемами кредитування, отримала проект кредитного договору з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомилася з усіма його умовами. 26.12.2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір Факторингу № 26122023 у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає/відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі. Відповідно до Реєстру боржників № 1 від 26.12.2023 року до Договору факторингу № 26122023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 9081561в розмірі 40 340, 00 грн., з яких : 10 000, 00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 29 640, 00 грн. заборгованість по відсоткам; 700,00 грн. - заборгованість за комісією. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. 22.08.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 103328231. Договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника. Відповідно до умов договору кошти були надані ТОВ «МІЛОАН» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки наданої відповідачкою. Підписанням кредитного договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з наявними схемами кредитування, отримала проект кредитного договору з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомилася з усіма його умовами. 29.01.2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір Факторингу № 29012024 у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає/відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі. Відповідно до Реєстру боржників № 2 від 29.01.2024 року до Договору факторингу № 29012024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 103328231в розмірі 48 408, 00 грн., з яких : 12 000, 00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 35 568, 00 грн. заборгованість по відсоткам; 840,00 заборгованість за комісією. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. 18.08.2023року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою було укладено Договір позики № 76799281. Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника. Відповідно до умов договору кошти були надані ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки надані відповідачкою. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір Факторингу № 14/06/21 у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає/відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі. Відповідно до Реєстру боржників № 17 від 27.02.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки за Договором позики № 76799281в розмірі 22 831, 18 грн., з яких : 6 500, 00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 16 331, 00 грн. заборгованість по відсоткам. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. 17.08.2023року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою було укладено Договір позики № 4882624. Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника. Відповідно до умов договору кошти були надані ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки надані відповідачкою. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір Факторингу № 14/06/21 у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає/відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі. Відповідно до Реєстру боржників № 19 від 27.02.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки за Договором позики № 4882624в розмірі 27 800, 00 грн., з яких : 8 000, 00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 19 800, 00 грн. заборгованість по відсоткам. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. 03.09.2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та відповідачкою укладено Договір позики № 6097479. 11.01.2024 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 11-01/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» передав/відступив ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 2 від 15.02.2024 до Договору факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 5 844 гривень 60 копійок, з яких : 1 800, 00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 4 044, 60 грн. сума заборгованості за процентами за користування позикою. 25.08.2023року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачкою було Кредитний договір № 32260-08/2023. Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника. Відповідно до умов договору кошти були надані ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки надані відповідачкою. 21.03.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір Факторингу № 21032024 у відповідності до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає/відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі. Відповідно до Реєстру боржників від 21.03.2024 до Договору факторингу № 21032024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором № 32260-08/2023в розмірі 3 405, 85 грн., з яких : 3 385,71 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 20,14 грн. заборгованість по відсоткам. Ухвалою суду від 30.07.2024 по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом/повідомленням сторін. Представник позивача надала до суду заяву про зменшення позовних вимог, зазначила що відповідачка визнала наявність боргу та внесла на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ» суму у розмірі 3 406,00 грн. за кредитним договором № 32260-08/2023 від 25.08.2023, суму у розмірі 5 844,60 грн. за договором позики № 6097479 від 03.09.2023, та сплатила заборгованість на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 76799281 від 18.08.2023. У зв`язку з внесенням відповідачкою коштів для погашення, вважала за необхідне зменшити позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» і вважати їх наступними: стягнути з [PERSON] , на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» суму заборгованості за Кредитним договором № 9081561 в розмірі 40 340 грн., з яких: 10 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 29 640 грн. сума заборгованості за відсотками; 700 грн. заборгованість за комісією; за Кредитним договором № 103328231 в розмірі 48408 грн., з яких: 12000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 35568 грн. сума заборгованості за відсотками; 840 грн. заборгованість за комісією; за Договором позики № 4882624 в розмірі 27800 грн., з яких: 8 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 800 грн. сума заборгованості за відсотками. Стягнути судові витрати. У судове засідання представник позивача Марченко А.О. не з`явилася, у заяві на зменшення позовних вимог просила розглянути справу без її участі, змінені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. Відзив на позов не надала. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 10.08.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 9081561, який укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника. Відповідно до умов договору кошти були надані ТОВ «МІЛОАН» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки наданої відповідачем. Підписанням кредитного договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з наявними схемами кредитування, отримала проект кредитного договору з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомилася з усіма його умовами. 26.12.2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір Факторингу № 26122023 у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає/відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі. Відповідно до Реєстру боржників № 1 від 26.12.2023 року до Договору факторингу № 26122023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 9081561в розмірі 40 340, 00 грн., з яких : 10 000, 00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 29 640, 00 грн. заборгованість по відсоткам; 700,00 грн. - заборгованість за комісією. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. 22.08.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 103328231. Договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника. Відповідно до умов договору кошти були надані ТОВ «МІЛОАН» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки наданої відповідачкою. Підписанням кредитного договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з наявними схемами кредитування, отримала проект кредитного договору з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомилася з усіма його умовами. 29.01.2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір Факторингу № 29012024 у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає/відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі. Відповідно до Реєстру боржників № 2 від 29.01.2024 року до Договору факторингу № 29012024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 103328231в розмірі 48 408, 00 грн., з яких : 12 000, 00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 35 568, 00 грн. заборгованість по відсоткам; 840,00 заборгованість за комісією. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. 17.08.2023року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою було укладено Договір позики № 4882624. Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника. Відповідно до умов договору кошти були надані ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки надані відповідачкою. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір Факторингу № 14/06/21 у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає/відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі. Відповідно до Реєстру боржників № 19 від 27.02.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки за Договором позики № 4882624в розмірі 27 800, 00 грн., з яких : 8 000, 00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 19 800, 00 грн. заборгованість по відсоткам. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Всупереч умовам укладених договорів позики та кредитних договорів відповідачка не виконала свого зобов`язання, не повернула кошти у строки передбачені договорами у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, які, відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України, суд ураховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Матеріали справи не містять та відповідачкою не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитних договорів № 9081561від 10.08.2023 та № 103328231від 22.08.2023. Суд вважає доведеним факт укладання відповідачкою цих договорів, за умовами яких відповідачка зобов`язалася прийняти грошові кошти та повернути їх у визначений договорами строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування кредитними коштами. Підписавши ці договори електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора, відповідачка посвідчила свою обізнаність та згоду з їх умовами. Ці правочини вчинено в формі, встановленій законом, та спрямовані на реальне настання правових наслідків, обумовлених ними, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідачка з власної ініціативи звернулася за отриманням кредитів та позики до вільно обраних нею фінансових установ, отримавши від останніх всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договорів. Також позивачем доведено перерахування ним грошових коштів на виконання умов вказаних договорів. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст.ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Тобто із системного аналізу зазначеної норми права вбачається, що відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, яка існувала на момент переходу цих прав. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 зроблено висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц та від 16 жовтня 2018 року у справі №914/2567/17, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. У справах про визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу. У постанові Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам. У справі, що розглядається, суд вважає, що відбулася передача/відступлення позивачу права вимоги до відповідачки за кредитними договорами № 9081561 від 10.08.2023 та № 103328231від 22.08.2023. Разом з тим, позивачем зазначено, що право вимоги до відповідачки за договором позики № 4882624 від 17.08.2023 перейшло за договором факторингу від 14.06.2021 укладеним між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» № 14/06/21. При цьому, в п. 3.2. договору зазначено, що фактор сплачує клієнту 100% ціни продажу, протягом 7 робочих днів з моменту передачі по акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок клієнта вказаний у розділі 10 даного Договору. За п. 3.4 моментом виконання фактором грошового зобов`язання сторони визначають момент надходження ціни продажу за відповідним реєстром на рахунок клієнта. Однак позивачем не долучено до матеріалів позовної заяви доказів виконання фактором ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» грошового зобов`язання, а саме: перерахування ціни продажу за договором на рахунок клієнта ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ». Станом на 14.06.2021 боргові зобов`язання відповідачки за договором позики № 4882624 від 17.08.2023 ще не існували, відтак і не могли відступатися права кредитора за цими договорами. Оскільки на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником, то у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ ФК «ЄАПБ» на підставі договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021. Отже, позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту переходу до нього права вимоги до відповідачки за договором позики № 4882624 від 17.08.2023. За таких обставин у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за договором позики № 4882624 від 17.08.2023 необхідно відмовити. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Відповідно до статті 251 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 (справа № 444/9519/12) та 31.10.2018 (№ 202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Суд вважає встановленим розмір заборгованості відповідачки за кредитними договорами: № 9081561 від 10.08.2023 року в розмірі 40 340, 00 грн., з яких : 10 000, 00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 29 640, 00 грн. заборгованість за відсотками; 700,00 грн. заборгованість за комісією та № 103328231 від 22.08.2023 року в розмірі 48 408,00 грн. з яких : 12 000, 00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 35 568, 00 грн. заборгованість за відсотками; 840,00 грн. заборгованість за комісією, що підтверджується наданими позивачем відповідними розрахунками, і підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судові витрати в розмірі 1 808,04 грн.

Outcome: partial