Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

30 липня 2025 року позивач [PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Ятель Є.О., звернувся до суду з позовом, в я кому просить звільнити його від сплати аліментів, які стягуються на підставі Рішення Іванківського районного суду Київської області №366/1562/22 провадження 2/366/451/22 від 31.10.2022, на користь відповідача на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , щомісячно, в розмірі 3000.00 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 вересня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття.; припинити стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 3000.00 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 вересня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що «09» листопада 2012 року між, [PERSON] [INFO] (далі Позивач) та [PERSON] [INFO] (далі Відповідач), було укладено шлюб, який зареєстровано Виконкомом Залишанської сільської ради Поліського району Київській області, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 09 листопада 2012 року. Від шлюбу Позивач з Відповідачем мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх шести років у Позивача з Відповідачем поступово погіршувались відносини. В результаті чого, між ними зникло взаєморозуміння. Будь-які спроби в свій час примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у Позивача з Відповідачем різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Таким чином, подружні відносини між ними припинилися. На даний час Позивач з Відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведуть. 09.06.2025 року Рішенням Іванківського районного суду Київської області розірвано шлюб укладений між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Однак Рішенням Іванківського районного суду Київської області №366/1562/22 провадження 2/366/451/22 від 31.10.2022 року суд вирішив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 3000.00 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 вересня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття. З 17.05.2024 року, діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] фактично проживають та утримуються позивачем за адресою: [ADDRESS] . Відповідач, на даний час, не бере участі у вихованні та утриманні дітей. Враховуючи вищезазначене, вважає, що підстави для стягнення аліментів з відповідача відсутні, оскільки діти фактично проживають із позивачем та перебуває на його повному утриманні. Виходячи з цього Відповідач отримує аліменти на утримання неповнолітніх дітей, яких по факту не утримує. Ухвалою Іванківського районного суду прийнято до розгляду вказаний позов та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Від відповідача до суду заперечень не надходило. У судове засідання представник позивача та позивач не з`явився, про те представником відповідача [PERSON] до суду було подано заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримав з підстав, що викладені у позові, просив суд задовольнити його в повному обсязі. Відповідача у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 09 листопада 2012 року між, [PERSON] [INFO] (далі Позивач) та [PERSON] [INFO] (далі Відповідач), було укладено шлюб, який зареєстровано Виконкомом Залишанської сільської ради Поліського району Київської області, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 09 листопада 2012 року. Від шлюбу Позивач з Відповідачем мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх шести років у Позивача з Відповідачем поступово погіршувались відносини. В результаті чого, між ними зникло взаєморозуміння. Будь-які спроби в свій час примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у Позивача з Відповідачем різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Таким чином, подружні відносини між ними припинилися. На даний час Позивач з Відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведуть. 09.06.2025 року Рішенням Іванківського районного суду Київської області розірвано шлюб укладений між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Однак Рішенням Іванківського районного суду Київської області №366/1562/22 провадження 2/366/451/22 від 31.10.2022 року суд вирішив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 3000.00 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 вересня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття. З 17.05.2024 року, діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] фактично проживають та утримуються позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виданою виконкомом Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області (а.с. 16). Крім того, 08 липня 2025 року між позивачем та відповідачем було укладено договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей, відповідно до положень якого місцем проживання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є місце проживання позивача. Відповідач, на даний час, не бере участі у вихованні та утриманні дітей. Враховуючи вищезазначене, вважаю, що підстави для стягнення аліментів з відповідача відсутні, оскільки діти фактично проживають із позивачем та перебувають на його повному утриманні. Положеннями статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. За умовами ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Згідно із ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За умовами ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. За правилами ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. У постанові Верховного Суду від 04.09.2019 у справі № 711/8561/16-ц (провадження № 61-21318св18) зроблено висновок про те, що аліменти це кошти, спрямовані на забезпечення дитини всім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає з дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. У цьому аспекті доведенню підлягають саме ті обставини, що діти постійно, а не тимчасово проживають із тим з батьків, хто сплачував аліменти. Наявність рішення про стягнення аліментів не є перешкодою для вирішення спору про припинення такого стягнення і стягнення аліментів на користь іншого з батьків, бо саме у зміні обставин, які існували на момент ухвалення першого рішення, полягає новий спір (постанова Верховного Суду від 03.02.2021 у справі №520/21069/18 (провадження № 61-1347св20). Припинення стягнення аліментів можливе, зокрема, тоді, коли дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю утримує. У такому разі відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача (постанова Верховного Суду від 28.09.2022 у справі №686/18140/21 (провадження №61-6611св22)). Отже, обов`язковою умовою для стягнення аліментів на користь одного з батьків є проживання з нею чи з ним самої дитини, на утримання якої власне і стягуються аліменти. При цьому, факт зміни місця проживання дитини від одного з батьків до іншого, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання аліментів з боку того з батьків, з ким стала проживати дитина на користь того з батьків з ким вона проживала. Враховуючи вищевикладені обставини справи, оскільки діти сторін проживають разом із позивачем з 17.05.2024, відтак наявні підстави звільнення останнього від сплати аліментів на утримання дітей на користь відповідача у зв`язку зі зміною обставин, у зв`язку чим суд приходить до висновку про припинення стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання дітей, що стягуються на підставі Рішенням Іванківського районного суду Київської області №366/1562/22 провадження 2/366/451/22 від 31.10.2022 року. Суд погоджується з доводами позивача про те, що проживання дітей разом з ним є тією істотною обставиною, яка припиняє його обов`язок сплачувати аліменти на користь відповідача на утримання дітей.

Outcome: approved