Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

І. Описова частина 1. Стислий зміст позовної заяви Через підсистему «Електронний суд» ПрАТ «СГ «ТАС» звернулося до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в порядку суброгації. В обґрунтування позовних вимог представник ПрАТ «СГ «ТАС» зазначила, що позивачем укладено Договір добровільного комплексного страхування № FO-01016085, предметом договору страхування є транспортний засіб (далі ТЗ) «Tesla Model S», д.н.з. [NUMBER] . 13 березня 2022 року о 22 год. 26 хв. на вул. Руська, м. Тернопіль відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю застрахованого ТЗ «Tesla Model S», д.н.з. [NUMBER] , та ТЗ «Mazda 6», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Представник позивача вказує, що постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 березня 2022 року (справа № 607/3814/22), відповідача визнано винним у вчиненні цього ДТП. У результаті ДТП було пошкоджено ТЗ «Tesla Model S», д.н.з. [NUMBER] , власник якого звернувся до позивача із заявою про настання події. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля було проведено його огляд, про що складено акт огляду ТЗ (дефектна відомість) та ремонту калькуляцію № 05815_28 від 17 березня 2022 року, вартість ремонту якого склала 50 328,42 грн. Сторона позивача зауважує, що на підставі зібраних документів та заяви про страхове відшкодування від власника ТЗ «Tesla Model S», АТ «СГ «ТАС» (приватне) затверджено страховий акт № 06865/28/922 від 21 березня 2022 року на суму 40 262,74 грн, яку було зменшено на суму несплачених страхових платежів страхувальника 9 350 грн, а 30 912,74 грн було виплачено. Надалі, власник ТЗ звернувся із заявою про доплату страхового відшкодування з наданням акту прийому-передачі виконаних робіт по кузовному ремонту КТЗ від 22 квітня 2022 року на суму 52 000 грн. Позивачем затверджено страховий акт № 09848/28/922 від 12 травня 2022 року на суму 10 065,68 грн, яку було виплачено. Загалом фактичні витрати позивача склали 50 328,42 грн. Представник позивача стверджує, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] є незастрахованою, а тому він зобов`язаний відшкодувати шкоду в порядку суброгації у сумі 50 328,42 грн. 2. Стислий зміст відзиву, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив Відповідач [PERSON] своїм правом на відзив, що передбачене статтею 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), не скористався. 3. Процесуальні дії та хронологія руху справи в суді Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 березня 2025 року відкрито провадження у цій цивільній справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 40, 41). Представник позивача ПрАТ «СГ «ТАС» в судове засідання не з`явилася, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, однак через підсистему «Електронний суд» надіслала заяву про розгляд справи у відсутності позивача або його представника. У цій заяві позов підтримала й щодо можливості ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином (зокрема, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення № 0610240460362, № 0610250433819, № 0610268237030, № 0610257890794). Виходячи з положень статті 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у тому числі, правом визначити свою участь в судовому засіданні. Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Статтею 128 ЦПК України унормовано особливості виклику учасників справи у судове засідання судовими повістками про виклик. Верховний Суд, аналізуючи приписи пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України, зазначив, що відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі, отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження (постанова від 30 листопада 2022 року, справа № 760/25978/13-ц). Згідно з частиною четвертою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Як було зазначено, представник позивача скористалася вимогами цієї норми. Тож суд вважає за можливе проведення судового засідання за відсутності учасників справи, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення. Такий висновок суду кореспондує з висновком Верховного Суду, який полягає у тому, що у випадку якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (постанова від 01 жовтня 2020 року, справа № 361/8331/18). Відтак, суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, представник позивача заявила клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача, а тому, відповідно до статті 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Крім того, суд зазначає, що у зв`язку з неявкою учасників справи, беручи до уваги приписи частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд встановив наступні обставини справи. ІІ. Мотивувальна частина 1. Фактичні обставини встановлені судом. [PERSON] належить на праві приватної власності ТЗ «Tesla Model 3», д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ серія [NUMBER] (а.с. 12, 13). Суд окремо зауважує, що в деяких документах, наданих суду позивачем, ТЗ «Tesla Model 3», д.н.з. [NUMBER] , зазначається як «Tesla Model S», з тим самим д.н.з. [NUMBER] . 25 червня 2021 року між ПрАТ «СГ «ТАС» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) № FO-01016085, предметом якого є ТЗ «Tesla Model S», д.н.з. [NUMBER] . Страхова сума ЗТЗ 935 000 грн. Страхова премія 37 400 грн (частинами по 9 350 грн, із термінами сплати: 26 червня 2021 року, 25 вересня 2021 року, 25 грудня 2021 року, 25 березня 2022 року). Строк дії договору з 26 червня 2021 року по 25 червня 2022 року (а.с. 7). 14 березня 2022 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» із заявою про настання події, вх. № 380, в якій вказано, що [PERSON] зупинився на виїзді з перехрестя пропускаючи автомобіль і цей момент водій автомобіля «Mazda» здійснив наїзд в задню частину автомобіля «Tesla». Номер справи 05815/28/2022/90 (а.с. 10, 11). Також надав заяву вх. № 381, де вказано реквізити на перерахування коштів (а.с. 23). У акті огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 14 березня 2022 року зафіксовано пошкодження ТЗ: задня частина задній бампер, кришка багажника, нижня накладка бампера заднього, «катафот», захист днища (а.с. 16, 17). Відповідно до ремонтної калькуляції № 05815_28 від 17 березня 2022 року вартість ремонту ТЗ «Tesla Model 3» становить 50 328,42 гривень (а.с. 18 22). У страховому акті № 06865/28/922 від 21 березня 2022 року та додатку № 1 вказано, сума страхового відшкодування становить 40 262,74 грн, сума несплачених страхових платежів 9 350 грн, сума, що належить до виплати 30 912,74 грн (а.с. 24, 25). Платіжною інструкцією (безготівковий переказ в національній валюті) № 257655 від 22 березня 2022 року ПрАТ «СГ «ТАС» перерахувало [PERSON] 30 912,74 грн (а.с. 26,27). Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 березня 2022 року (справа № 607/3814/22), [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с. 8, 9). Відповідно до положень частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт по кузовному ремонту колісного транспортного засобу (КТЗ) від 22 квітня 2022 року, ТЗ «Tesla Model S», д.н.з. [NUMBER] , замовник [PERSON] , виконавець ФОП [PERSON] та квитанції до прибуткового касового ордеру від 22 квітня 2022 року, [PERSON] за ремонт цього автомобіля заплатив 52 200 грн (а.с. 29 31). 09 травня 2022 року [PERSON] звернувся із заявою до ПрАТ «СГ «ТАС», вх. № 652, в якій просив здійснити доплату страхового відшкодування згідно актів виконаних робіт ТЗ «Tesla Model S», д.н.з. [NUMBER] , із зазначенням реквізитів (а.с. 28). Як вказано у страховому акті № 09848/28/922 від 12 травня 2022 року та додатку № 1, сума страхового відшкодування становить 10 065,68 грн (а.с. 32, 33). Платіжною інструкцією (безготівковий переказ в національній валюті) № 266691 від 13 травня 2022 року ПрАТ «СГ «ТАС» перерахувало [PERSON] 10 065,68 грн. 2. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Конституцією України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом (частина перша статті 55). Частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (пункт 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року № 9-зп). Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (перше речення пункту 1). Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави; суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з частиною першою статті 979 ЦК України договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України «Про страхування» від 18 листопада 2021 року № 1909-IX (далі Закон № 1909), інших законодавчих актів. Відповідно до статті 90 Закону № 1909 сторонами договору страхування є страховик та страхувальник (частина перша). Договір страхування укладається виключно в письмовій формі з дотриманням вимог Цивільного кодексу України, встановлених до письмової форми правочину, та оформляється у паперовій формі або у формі електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», або в порядку, передбаченому законодавством про електронну комерцію (частина перша статті 97 Закону № 1909). За статтями 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. У постанові Верховного Суду від 03 травня 2022 року (справа № 450/4163/18) сформульовано позицію, відповідно до якої за змістом частин першої та другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто в силу презумпції вини завдавача шкоди відсутність вини у завданні ним шкоди повинен доводити сам її завдавач шкоди, а позивач доводить інші обов`язкові складові цивільно-правової відповідальності, а саме: а) наявність шкоди, б) протиправність поведінки, в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Згідно з частиною п`ятою статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 102 Закону № 1909 у разі настання події, що має ознаки страхового випадку, страховик зобов`язаний встановити факт, причини та обставини такої події та прийняти з урахуванням умов договору страхування рішення про визнання або невизнання випадку страховим. Здійснення страхової виплати проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених договором страхування) і рішення страховика про визнання випадку страховим та здійснення страхової виплати (страхового акта). За статтею 108 Закону № 1909 страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат (частина перша); якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки (частина друга). У пункті 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» » від 01 березня 2013 року № 4 зазначено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття регрес та суброгація. У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Стаття 993 ЦК України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як вбачається з постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 березня 2022 року (справа № 607/3814/22), [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Пунктом 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4 роз`яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З огляду на наведене та

Outcome: partial