Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

У липні 2025 року ПрАТ "СК"Перша" звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку суброгації. Позов мотивовано тим, що 13 квітня 2021 року між ПрАТ "СК "Перша" та ТОВ "САВ Транс Груп" було укладено договір страхування № 06-12.00.21.00122, відповідно до умов якого об?єктом страхування є автомобіль MAN TGX, д.н. [NUMBER] , а страховим випадком згідно договору є серед іншого дорожньо-транспортна пригода. Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області 369/15264/21 від 01 грудня 2021 року, 10 жовтня 2021 року по вул. Кільцева Дорога Софіївська Борщагівка Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода в результаті якої був пошкоджений автомобіль MAN TGX 26.440 д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до рахунку від 28 грудня 2021 року вартість ремонту автомобіля MAN TGX, д.н. [NUMBER] , складає 172 218,38 грн. У результаті настання страхового випадку ПрАТ "СК "Перша" виплатило страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 172 218,38 грн., а оскільки цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП була застрахована "СГ "ТАС" згідно полісу № AP/8550408, остання сплатила за даним випадком відшкодування у розмірі 72 450,65 грн. Позивач вказує, що невідшкодованими лишились кошти в сумі 99 767,73 грн, які просить стягнути із відповідача. Крім того, ПрАТ "СК"Перша" просило поновити пропущений строк позовної давності, посилаючись на перебування справи за аналогічним позовом в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва з жовтня 2024 року по 23 червня 2025 року. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 11 липня 2025 року матеріали позовної заяви направлено за підсудністю до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області. Справа надійшла до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області 24 вересня 2025 року і ухвалою суду від 25 вересня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу надано 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження на надання відзиву на позов. Ухвалою суду від 20 жовтня 2025 року здійснено перехід до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого у задоволенні позову просив відмовити. Відповідач зазначає, що його цивільно-правова відповідальність була застрахована у АТ "СГ "ТАС" згідно полісу 008550407, відповідно до якого страхова сума за шкоду, заподіяну майну складає 130 000,00 грн, а тому саме з вини АТ "СГ "ТАС" була виплачена не вся сума страхового відшкодування в межах страхового полісу, а отже він є неналежним відповідачем по даній справі. Крім того його обсяг відповідальності обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, в той же час ліміт відповідальності страховика за шкоду майну, згідно полісу 008550407, становить 130 000,00 грн, а тому сума, яку позивач просить стягнути є недоплаченою сумою вартості відновлювального ремонту (страхової виплати) автомобіля страховою компанією АТ "СГ "ТАС", а не різницею між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Також відповідач просив засотувати наслідки спливу строків позовної давності на звернення із даним позовом. Представник позивача надала до суду відповідь на відзив, у якому зазначила, що оскільки цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП була застрахована у АТ"СГ "ТАС" згідно полісу № AP/8550407, остання сплатила за даним випадком відшкодування у розмірі 72 450,65 грн. ПрАТ "СК "Перша" за умовами договору добровільного страхування виплатила без врахування зносу, тоді як АТ "СГ "ТАС" - з врахуванням зносу (відповідно до вимог ЗУ "Про ОСЦПВВТЗ"). Таким чином, відповідальність при скоєнні ДТП у таких випадках несе винна особа, яка є водієм автомобіля чи особа, яка керувала таким автомобілем і з вини якої сталася ДТП. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час, день та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в задоволенні позову просив відмовити. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом установлено, що фактичні обставини справи та правовідносини сторін, ґрунтуються на нормах ЦК України щодо відшкодування шкоди в порядку суброгації та ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 13 квітня 2021 року між ПрАТ "СК "Перша" та ТОВ "САВ Транс Груп" було укладено договір страхування № 06-12.00.21.00122, відповідно до умов якого об?єктом страхування є автомобіль MAN TGX, д.н. [NUMBER] , а страховим випадком згідно Договору є зокрема дорожньо-транспортна пригода (а.с. 4). Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області 369/15264/21 від 01 грудня 2021 року, [PERSON] 10 жовтня 2021 року о 01 год. 30 хв. вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124КУпАП, а саме: керуючи транспортним засобом MAN, державний номерний знак [NUMBER] , з напівпричепом SCHMITZ, по вул. Кільцева Дорога, 98А, с. Софіївська Борщагівка Бучанського району Київської області, виконуючи рух заднім ходом, був неуважним та допустив наїзд на припаркований автомобіль MAN, державний номерний знак [NUMBER] , з причепом KRONE, державний номерний знак [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками (а.с. 50-51, вказана обставина підтверджується також відомостями Єдиного реєстру судових рішень, що перебуває в загальному доступі). Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже вина [PERSON] у вчиненні ДТП 10 жовтня 2021 року, а також обставини цієї ДТП не потребують доказування під час розгляду даної цивільної справи. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, застрахований транспортний засіб автомобіль MAN, державний номерний знак [NUMBER] , що належить ТОВ "САВ Транс Груп" на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , отримав механічні пошкодження, у зв`язку з чим страхувальник зазнав матеріального збитку. 12 жовтня 2021 року ТОВ "САВ Транс Груп" звернулося до позивача із заявою про настання події, що має ознаки страхової № 24319 (а.с. 27). 22 жовтня 2021 року проведений огляд транспортного засобу та складений акт його огляду (а.с. 13) 28 грудня 2021 року ТОВ "САВ Транс Груп" звернулося до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 26). Згідно з рахунком-фактурою ТОВ "Аванті груп" № KYV_AVGOK-006588 від 28 грудня 2021 року вартість ремонту автомобіля MAN TGX, д.н. [NUMBER] , складає 172 218,38 грн (а.с. 17-зворот, 40). Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 14 січня 2022 року, вартість відновлювального ремонту MAN, державний номерний знак [NUMBER] , визначена за витратним підходом складає 150 898,15 грн, вартість матеріального збитку без врахування ПДВ на запасні частин ВТВ дорівнює 50 294,01 грн. Коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу становить 0,70 (а.с. 5-12). 02 лютого 2022 року позивачем був складений страховий акт № ТР-00-9058, згідно з яким пошкодження транспортного засобу MAN TGX, д.н. [NUMBER] , внаслідок ДТП визнано страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування у розмірі 172 218,38 грн (а.с. 44). ПрАТ "СК"Перша" згідно платіжного доручення № 490 від 03 лютого 2022 року , виконуючи свої зобов`язання за договором, сплатило суму страхового відшкодування у розмірі 172 218,38 грн на рахунок ТОВ "Аванті груп" (а.с. 25). Отже позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 172 218,38 грн. Як встановлено судом, винуватцем цієї ДТП є водій транспортного засобу MAN, державний номерний знак [NUMBER] - відповідач [PERSON] Транспортний засіб MAN, державний номерний знак [NUMBER] застрахований АТ "СГ"ТАС", згідно полісу № АР/008550407, який був діючим станом на 10 жовтня 2021 року (а.с. 41). Згідно платіжного дорученні № 276246 від 08 липня 2022 року АТ "СГ"ТАС" сплатило ПрАТ "СК"Перша" регресний платіж в розмірі 72 450,65 грн (а.с. 22). Таким чином, АТ "СГ"ТАС" виплатила позивачеві страхове відшкодування в сумі 72 450,65 грн. Залишок невідшкодованої суми становить 99 767,73 грн. Відомості, які б свідчили про відшкодування [PERSON] різниці між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням у розмірі 99 767,73 грн, в матеріалах справи відсутні. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно п. 1 ч. 1ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з вимогами ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. За змістом ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у ст. 37 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18). Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування, до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завдання шкоди відповідачем, в порядку суброгації. Відносини ж між відповідачем та його страховиком (АТ "СГ"ТАС") регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в ред., чинній на момент виплати страхового відшкодування). Згідно зазначеної статті у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Таким чином страховик відповідача виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням його зносу в межах страхової суми (ліміту відповідальності). Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За змістом ст. 993 ЦК України у системному зв`язку зі ст. 990 ЦК України, можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 03 вересня 2018 року у справі № 464/1937/16-ц (провадження № 61-4756св18). Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Знос пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Враховуючи викладене правильним є висновок про стягнення з винуватця ДТП, різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) і страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є менше страхового відшкодування (страхової виплати). Вказані висновки суду відповідають висновкам ВСУ, викладеним у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15, та висновкам ВС, викладеним у постанові від 22 квітня 2021 року у справі №759/7787/18. Отже, оскільки вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталась з вини відповідача, перевищує виплачений АТ "СГ"ТАС" позивачу розмір страхового відшкодування, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача різниці між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням у розмірі 99 767,73 грн. Щодо строків позовної давності. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки. При цьому, з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, внаслідок чого строки позовної давності з зазначеної дати були продовжені, а з 30 січня 2024 року зупинені до 04 вересня 2025 року, відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. При цьому зупинення строку позовної давності в зв`язку з воєнним станом є обов`язковим і не залежить від інших причин пропуску строку. Страховий випадок настав 10 жовтня 2021 року, відтак на час закінчення трирічного строку в Україні діяв режим воєнного стану, отже позовна давність у цій справі позивачем не пропущена. З огляду на задоволення позову, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved