Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» (далі - Позивач, АТ «АКЦЕНТ-БАНК) звернулося з позовом до [PERSON] (далі - Відповідачка, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № ABH0CT155101737029528250 від 16.01.2025 у розмірі 12862,08 грн станом на 21.07.2025, яка складається з: 9827,52 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 2912,50 грн - загальний залишок заборгованості за процентами; 122,06 грн - загальний залишок заборгованості за пенею, а також просить cтягнути з Відповідача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн. В якості правових підстав звернення до суду Позивач зазначає, зокрема, норми статей 525, 526, 527, 530, 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Ухвалою від 24.09.2025 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням Сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися, представник Позивача просить провести розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, Відповідачка відзив на позовну заяву не надала. 05.01.2026 суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, розглянувши матеріали справи, встановив, що 16.01.2025 [PERSON] та АТ «АКЦЕНТ-БАНК» уклали кредитний договір №ABH0CT155101737029528250, за умовами якого [PERSON] отримує кредит в розмірі 10000,00 грн. Кредитний договір укладається строком на 36 місяців, на умовах сплати процентів у розмірі 85 % на рік (пункти 4-6 кредитного договору). Умовами пункту 9 кредитного договору № ABH0CT155101737029528250 від 16.01.2025 визначено номер платіжної карти, яка є доступом до поточного рахунку, на який зараховуються [PERSON] кредитні кошти. Позивач надав Відповідачці кредит відповідно до умов кредитного договору, що підтверджується меморіальним ордером №TR.43562708.50698.65455 від 16.01.2025. З виписки по кредиту АТ «АКЦЕНТ-БАНК» за період 16.01.2025-20.07.2025 вбачається, що Відповідачка користувалася наданими банком коштами. Станом на 21.07.2025 заборгованість Відповідачки за вказаним кредитним договором становила 12862,08 грн, яка складається з: 9827,52 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 2912,50 грн - загальний залишок заборгованості за процентами; 122,06 грн - загальний залишок заборгованості за пенею. Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оскільки, з матеріалів справи вбачається, що фактично отримані та використані Відповідачкою кошти в добровільному порядку Позивачу не повернуті, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення з Відповідачки заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 12740,02 грн, яка складається з: 9827,52 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 2912,50 грн - загальний залишок заборгованості за процентами, є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Щодо посилання Позивача на те, що на договори споживчого кредиту, які будуть укладатися після спливу тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України «Про споживче кредитування» вимога 6 Розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону не поширюється та нарахування пені не забороняється, суд зазначає таке. Відповідно до статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі закон). Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (див. постанови від 22 червня 2021 року у справі №334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022року у справі №477/874/19 (пункт 69)). Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установивши, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу. Викладення Законом України від 22 листопада 2023 року №3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» пункту 6 розділу ІV Закону №1734-VIII у новій редакції не змінює визначене ЦК України правове регулювання звільнення позичальників від сплати на користь кредитодавців неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання зобов`язання за кредитними договорами у період воєнного стану. З системного аналізу, як приписів п. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування», на які вказує АТ «Акцент-Банк», так і п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, вбачається, що відповідні положення ЗУ «Про споживче кредитування» не мають предметом свого правового регулювання правовідносини щодо нарахування пені під час воєнного стану в державі, а стосуються унормування цивільного законодавства у зв`язку з іншими обставинами, а саме прийняття ЗУ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг". Відтак позовні вимоги банку в частині стягнення з позичальника пені, нарахованої кредитором за прострочення виконання договірних зобов`язань у розмірі 122,06 грн за період з 17.04.2025 до 21.07.2025, тобто під час дії воєнного стану, є незаконними та такими, що не підлягають задоволенню. Судові витрати, у відповідності до частини першої статті 141 ЦПК, покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved