Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

15.11.2025 року позивач [PERSON] звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області, через систему «Електронний суд» з заявою до Фастівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. В своєму позові посилається на те, що [INFO] помер батько [PERSON] , 1943 року народження, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 09.03.2010 року Відділом рацс Фастівського МУЮ Київської області, актовий запис № 129. [PERSON] на момент смерті був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту не залишив. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли 19/25 частини житлового будинку та земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] . Позивач звернулася з заявою про отримання права на спадщину до Другої фастівської державної нотаріальної контори та отримала свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку нотаріусом було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на вказаний будинок. Відповідно до довідки № 919 від 15.12.2022 року виданою КП ФМР «Фастівське БТІ» станом на 01.01.2013 року житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано: 6/25 частини будинку на ім`я [PERSON] на підставі Рішення Фастівського міськрайонного суду від 07.04.2008 року. Зареєстрованого Фастівським БТІ 24.06.2008 року, в книзі № 50, р.5076; 19/25 частини будинку на ім`я [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Фастівською міською радою 06.07.1988 року, згідно рішення № 129 від 23.06.1988 року, зареєстрованого Фастівським БТІ в книзі № 50, р.5076. Просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на 19/25 частини житлового будинку, який був зареєстрований на батька. Ухвалою Фастівського міськрайонного судді Київської області від 18 листопада 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного судді Київської області від 18 листопада 2025 року витребувано у державного нотаріуса Другої фастівської державної нотаріальної контори спадкову справу, заведену після смерті [PERSON] померлого [INFO] . 15.12.2025 року через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі де просила проводити розгляд справи без її участі. Заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. 17.12.2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. 18.12.2025 року на запит суду від державного нотаріуса Другої фастівської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи № 385/2022 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В судове засідання позивач надала заяву де позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Слухання справи проводити у її відсутність. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При дослідженні письмових матеріалів справи, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , у віці 67 років що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міського управління юстиції Київської області від 09.03.2010, актовий запис № 129. Після його смерті відкрилася спадщина на майно до складу якого увійшла 19/25 частини житлового будинку [ADDRESS] та земельна ділянка. Спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1,2 ст.1220 ЦК України). Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя спадкодавець заповіту не залишив. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ст.1258 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його донька, позивач по справі [PERSON] . Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. [PERSON] , як спадкоємиця першої черги за законом звернулася з заявою до державного нотаріуса про прийняття спадщини та отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом від 09 вересня 2025 року посвідченого Бігіч С.Ю., державним нотаріусом Другої фастівської державної нотаріальної контори Київської області. зареєстроване в реєстрі за № 2088 та 2089. Спадщина на яку видано свідоцтва складається з земельної ділянки площею 0,0874 г, кадастровий номер земельної ділянки 3224981600:02:009:0477, розташована на території [ADDRESS] , призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельної ділянки площею 0,1630 г, кадастровий номер земельної ділянки 3224981600:02:009:0479, розташована на території [ADDRESS] , призначена для ведення особистого селянського господарства. Разом з тим, Постановою від 09 вересня 2025 року Бігіч С.Ю. державний нотаріус Другої фастівської державної нотаріальної контори, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно. Виходячі з умов Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.49 ЗУ Про нотаріат відмова нотаріуса є обгрунтованою. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування передбачив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду, що було зроблено позивачем. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Перевіряючи доводи позивача судом встановлено, що відповідно до Довідки КП Фастівської міської ради Фастівське БТІ № 919 від 15 грудня 2022 року згідно архівних даних КП ФМР «Фастівське БТІ» станом на 01.01.2013 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано: 6/25 частини будинку на ім`я [PERSON] на підставі Рішення Фастівського міськрайонного суду від 07.04.2008 року. Зареєстрованого Фастівським БТІ 24.06.2008 року, в книзі № 50, р.5076; 19/25 частини будинку на ім`я [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Фастівською міською радою 06.07.1988 року, згідно рішення № 129 від 23.06.1988 року, зареєстрованого Фастівським БТІ в книзі № 50, р.5076. На момент проведення поточної технічної інвентаризації станом на 18.10.2007 року загальна площа будинку становить 109,0 житлова 78,3 кв.м. Сараї «Б», «З», «Л» та гараж «Ж» побудовані [PERSON] без дозвільних документів. Разом з тим, при подачі позову позивач просила визнати право власності на належну спадкодавцю частину житлового будинку без господарських будівель і споруд. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК). Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За нормами ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved