Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

У листопаді 2023 року позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 09.12.2023 Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі № 369/12327/22 було видано судовий наказ, яким стягнуто з Відповідачів заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг з урахуванням трьох відсотків річних та індексу інфляції. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.10.2023 судовий наказ у справі № 369/12327/22 від 09.12.2022 було скасовано на підставі поданої Відповідачами заяви про скасування судового наказу. Вказали, що вони є управителем багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] та надають послуги з управління багатоквартирним будинком на підставі укладеного договору. А саме, ними забезпечується надання комунальних послуг зі збирання, вивезення, утилізації твердих побутових відходів, постачання електричної енергії, водопостачання та водовідведення. За надані послуги у березні та квітні 2022 року товариство провело перерахунок. Загальний розмір нарахувань відповідачам за послуги з управління багатоквартирним житловим будинком з 01 червня 2021 року по 31 жовтня 2023 року складає 15 493,07 грн. За послуги зі збирання, вивезення та утилізації твердих побутових відходів з 01 червня 2021 року по 31 жовтня 2023 року - 1956,33 грн. Згідно даних показників приладів обліку відповідачами за період з 01 червня 2021 року по 31 жовтня 2023 року спожито 8 164 кВт електроенергії, загальна вартість якої становить 15 318,72 грн. Згідно даних показників приладів обліку відповідачами за період з 01 червня 2021 року по 31 жовтня 2023 року спожито 172 куб.м послуг з водопостачання, водовідведення, загальна вартість якої становить 5186,987 грн. Оскільки за період з 01 червня 2021 року по 31 жовтня 2023 року відповідачами спожито житлово-комунальних послуг на суму 37 954,99 грн., а сплачено лише 25 362 грн., тому заборгованість становить 12 592,99 грн. У добровільному порядку відповідачі борг не погашають, тому мають сплатити борг у урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних. Враховуючи зазначене, Позивач звертається до суду з вимогою про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в позовному провадженні. Просили суд: стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УК «Управління комфортом» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних у сумі 13 137,49 грн., з яких сума боргу за житлово-комунальні послуги - 12 592,99 грн, інфляційні втрати - 440,67 грн, 3% річних - 103,83 грн, та судові витрати в сумі 6 684,00 грн.: з яких судовий збір - 2 684,00 грн, витрати на правничу допомогу - 4 000,00 грн. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Дубас Т.В. від 27 листопада 2023 року відкрито провадження та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. 27 грудня 2023 року на адресу суду надійшла заява про уточнення розміру позовних вимог, відповідно після подання позову від відповідачів надійшла додаткова оплата послуг, тому остаточно просив: стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УК «Управління комфортом» заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг з урахуванням трьох відсотків річних та індексу інфляції у сумі 9 893,49 грн., з яких сума боргу за житлово-комунальні послуги - 9 348,99 грн, інфляційні втрати - 440,67 грн, 3% річних - 103,83 грн, та судові витрати в сумі 6 684,00 грн (шість тисяч шістсот вісімдесят чотири гривні), з яких судовий збір - 2 684,00 грн, витрати на правничу допомогу - 4 000,00 грн. 20. грудня 2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Не погоджуючись з доводами позову, [PERSON] та [PERSON] вказали, що 31.05.2021 року між Позивачем та співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] було укладено договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком № П24В/Д9. Вони є власниками квартири № 30 у даному будинку. Відповідно до умов вищезазначеного договору, Позивач став надавачем послуг з управління багатоквартирним будинком з 01.06.2021, а тому відповідно Позивач має право здійснювати всі нарахування щодо управління будинком саме з 01.06.2021. Так, п. 3.4. договору № П24/Д9 передбачено, що за наявності у співвласника заборгованості за цим договором, Позивач зараховує кошти, що надійшли від співвласника, як погашення заборгованості за минулі періоди по цьому договору. У Відповідачів станом на початок надання послуг Позивачем, тобто на 01.06.2021, відсутні борги перед Позивачем за вищевказаним договором. Проте, згідно загальних нарахувань та надходжень по особовому рахунку Відповідачів загальна сума нарахувань здійснених Позивачем, у графі нарахування складає 37 954,99 грн., а у графі оплачено - 25 362,00 грн. Тому, Позивач пред`явив позовну вимогу до Відповідачів на суму 12 592,99 грн., яку вказав у графі поточний борг. Таким чином, Позивач не відображає 6 платежів здійснених Відповідачами на користь Позивача: 18.10.2021 на суму 1 289,54 грн., 16.11.2022 на суму 1 386,01 грн., 13.01.2023 на суму 2 317,96 грн., 24.01.2023 на суму 2 000,00 грн., 16.02.2023 на суму 3 267,10 грн. Згідно додатку № 15 до позовної заяви, Позивач, начебто, 16.02.2023 отримав від Відповідачів платіж у розмірі не 3 267,10 грн., а 810,64 грн. Тобто, Позивач свідомо не відобразив у своїх розрахунках здійснені оплати Відповідачами на його користь на загальну суму 9 449,97 грн. В свою чергу різниця на суму 3 244,00 грн. (12 592,99 грн. (заявлена сума боргу) - 9449,97 грн. (не відображена сума оплати) = 3 143,02 грн.) була внесена відповідачами-1,2 на користь Позивача 22.11.2023. таким чином, станом на 22.11.2023, Відповідачі мають переплату на користь Позивача на суму 100,98 грн, а не заборгованість. Крім того, оскільки позивачем у поданих до суду фінансових нарахуваннях відсутні відомості про надходження коштів Відповідачів у період з 18.10.2021 відповідно у Позивача відсутні правові підстави для нарахування інфляційних та 3% річних. Просили суд відмовити повністю та стягнути з позивача на їх користь судові витрати. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.07.2024 року зазначену справу було передано на розгляд судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 липня 2024 року було прийнято до розгляду зазначену справу за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні представник позивач Морозик Д.В. підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила задовольнити позов. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечувала з приводу задоволення позовних вимог, просила у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджені тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, дійшов до наступних висновків. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55,124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Частина перша статті 15 Цивільного кодексу(далі-ЦК) України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16ЦК Україникожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Разом з тим, вимогами цивільного процесуального законодавства суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від встановленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Судом встановлено, що з 09.10.2019 відповідачі є співвласниками у рівних частках квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №184180411 від 09.10.2019 та № 184152210 від 09.10.2019. ТОВ «УК «Управління комфортом» обрано управителем багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] згідно із Протоколом №1 від 14.04.2021 зборів співвласників багатоквартирного будинку. 31.05.2021 між Управителем та співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] було укладено Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком №П24В/Д9 в порядку, передбаченому ст.11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». На момент набуття Відповідачами права власності на квартиру та до 31.05.2021 надання житлово-комунальних послуг у Будинку здійснювалось Товариством з обмеженою відповідальністю «Управління комфортом», код ЄДРПОУ 40831175. З 01.06.2021 здійснювати управління та забезпечувати надання комунальних послуг у Будинку розпочав Позивач, що підтверджується Протоколом № 1 від 14.04.2021 зборів співвласників багатоквартирного будинку та Договором про надання послуги з управління багатоквартирним будинком № П24В/Д9 від 31.05.2021. На момент початку обслуговування Будинку Позивачем, серед власників квартир у Будинку були споживачі із заборгованістю за житлово-комунальні послуги, а тому між Обслуговуючою організацією та Позивачем було укладено Договір про відступлення права вимоги (цесії) № 02/2021 від 30.06.2021, відповідно до умов якого Обслуговуюча організація відступила (передала), а Позивач набув права вимоги за зобов`язаннями по оплаті за житлово-комунальні послуги щодо боржників Обслуговуючої організації, що зазначені у Додатку № 1 «Перелік боржників по оплаті за житлово-комунальні послуги» до Договору цесії. Зокрема Обслуговуючою організацією було відступлено Позивачу заборгованість за житлово-комунальні послуги Відповідачів, яка існувала до 31.05.2021 у розмірі 9 449,97 грн, про що вказано у Додатку № 1 «Перелік боржників по оплаті за житлово-комунальні послуги» до Договору цесії за порядковим номером 316. Про відступлення права вимоги Відповідачам були направлені повідомлення про відступлення права вимоги № 229/1 від 20.12.2021 та № 229 від 20.12.2021, що підтверджується фіскальними чеками АТ «Укрпошта» № 27 та № 30 від 15.12.2022. Повідомлення про відступлення права вимоги № 229 від 20.12.2021 було отримано Відповідачем - 2, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Таким чином, відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» всі права та обов`язки щодо обслуговування житлового будинку та надання комунальних послуг мешканцям будинку за адресою: [ADDRESS] , перейшли до ТОВ «УК «Управління комфортом». Згідно із даними обліку Позивача за період з 01.06.2021 по 31.10.2023 Відповідачем спожито такі житлово-комунальні послуги: Вартість послуги з управління багатоквартирним будинком встановлена п. 3.1 Договору про управління за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку та становила: - з червня 2021 року по червень 2023 року - 8,36 грн на місяць; - з липня 2023 року по жовтень 2023 року - 9,43 грн на місяць. При цьому, у зв`язку з введенням військового стану на території України та частковою неможливістю надання послуг Управителем, за березень та квітень 2022 року було здійснено перерахунок вартості послуги в бік зменшення, за результатами якого, в ці місяці вартість послуги становила 6,61 грн за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку. Враховуючи викладене, загальний розмір нарахувань Відповідачам за послугу з управління багатоквартирним будинком в період з 01.06.2021 по 31.10.2023 становить 15 493,07 грн. Послуга зі збирання, вивезення та утилізації твердих побутових відходів надавалась Відповідачам за тарифами, що встановлені за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення та становили у період: - з червня 2021 року по червень 2022 року - 0,91 грн на місяць; - з липня 2022 року по вересень 2023 року - 1,18 грн на місяць. Враховуючи викладене, загальний розмір нарахувань Відповідачам за послугу зі збирання, вивезення та утилізації твердих побутових відходів з 01.06.2021 по 31.10.2023 становить 1 956,33 грн. Постачання електричної енергії Відповідачам за період з 01.06.2021 по 31.05.2023 здійснювалось за тарифом, що був встановлений Постановою Кабінету Міністрів України № 483 від 05.06.2019 (редакції від 29.12.2020) «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії», зокрема згідно з якою фіксована ціна на електричну енергію для колективних побутових споживачів становила: за 1 кВт. год. - 1,68 грн з ПДВ. 3 01.06.2023 по 31.10.2023 постачання електричної енергії здійснювалось Відповідачам за тарифом, що був встановлений Постановою Кабінету Міністрів України № 544 від 30.05.2023 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 5 червня 2019 р. № 483», згідно з якою фіксована ціни на електричну енергію для побутових споживачів з 01.06.2023 по 31.12.2023 становить: за 1 кВт. Год. - 2,64 грн. Згідно із даними показників приладів обліку Відповідачем за період з 01.06.2021 по 31.10.2023 спожито 8 164 кВт електроенергії, загальна вартість якої становить 15 318,72 грн. За період з 01.06.2021 по 31.08.2021 водопостачання та водовідведення надавались Відповідачам за тарифами, затвердженими Рішенням Виконавчого комітету Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області № 54/20 від 28.11.2018 «Про коригування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) КП «Вишнівськводоканал» Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області», згідно з яким вартість послуги становила: - централізоване постачання холодної води - 12,00 грн за 1 куб. м. з ПДВ; - централізоване водовідведення - 7,68 грн за 1 куб. м. з ПДВ. 3 01.09.2021 по 07.11.2021 тариф на послугу з водопостачання та водовідведення відповідно до Рішення Виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області водопостачання № 102/5 від 13.07.2021 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого та централізованого водовідведення Комунальному підприємству «Вишнівськводоканал» Вишневої міської ради Бучанського району Київської області» становив: - централізоване водопостачання - 13,09 грн за 1 куб. м. з ПДВ; - централізоване водовідведення - 9,61 грн за 1 куб. м. з ПДВ. За період з 08.11.2021 по 31.12.2022 тариф на послугу з водопостачання та водовідведення згідно із Рішенням Виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області № 134/3 від 03.11.2021 «Про коригування тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення комунальному підприємству «Вишнівськводоканал» Вишневої міської ради Бучанського району Київської області» становив: - централізоване водопостачання - 16,88 грн за 1 куб. м. з ПДВ; - централізоване водовідведення - 11,89 грн за 1 куб. м. з ПДВ. 3 01.01.2023 по 31.10.2023 тариф на послугу з водопостачання та водовідведення відповідно до Рішення Виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області № 34/10 від 14.10.2022 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення Комунальному підприємству «Вишнівськводоканал» Вишневої міської ради Бучанського району Київської області на період з 01.01.2023 по 31.12.2023 року» становив: - централізоване водопостачання - 22,70 грн за 1 куб. м. з ПДВ; - централізоване водовідведення - 15,80 грн за 1 куб. м. з ПДВ. Згідно із даними показників приладів обліку Відповідачами за період з 01.06.2021 по 31.10.2023 спожито 172 куб. м. послуг з водопостачання та водовідведення, загальна вартість яких становить 5 186,87 грн. З поданих суду доказів, розрахунків, відповідачами за період з 01.06.2021 по 31.10.2023 спожито житлово-комунальних послуг на суму 37 954,99 грн, з яких сплачено лише 25 362,00 грн. Таким чином, у Відповідачів утворилась заборгованість перед Позивачем за надані послуги, сума якої станом на дату подання цієї заяви складає 12 592,99 грн. Зазначені у відзиві платежі Відповідачів на загальну суму на загальну суму 10 260,61 грн були частково, в сумі 9 449,97 грн, зараховані Позивачем у рахунок погашення заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка існувала до 31.05.2023, а саме: - платежі від 18.10.2021 на суму 1 289,54 грн, 16.11.2022 на суму 1 386,01 грн, 13.01.2023 на суму 2 317,96 грн, 24.01.2023 на суму 2 000,00 грн - в повному обсязі; - платіж від 16.02.2023 на суму 3 267,10 грн - частково в сумі 2 456,46 грн. Залишок суми з платежу від 16.02.2023 в сумі 810,64 грн був зарахований в рахунок оплати послуг, наданих Позивачем, що відображено у Акті звірки взаєморозрахунків за період з 01.06.2021 по 20.12.2023. Крім того, після подання позовної заяви Відповідачами були здійснені оплати від 22.11.2023 на суму 3 244,00 грн., від 11.12.2023 на суму 2 215,20 грн., Позивачем здійснене нарахування від 30.11.2023 за листопад 2023 р. на суму 2 215,20 грн. У зв`язку з чим Позивачем разом із заявою про уточнення розміру позовних вимог від 21.12.2023 надана суду уточнена копія фінансового-особового рахунку № [NUMBER] за період 01.06.2021 по 20.12.2023, яка правильно відображає інформацію щодо сплати Відповідачами за надані Позивачем житлово-комунальні послуги. Таким чином, твердження представника Відповідачів щодо відсутності боргу та предмету спору є помилковим, оскільки у Відповідачів станом на дату подання цієї відповіді на відзив існує заборгованість перед Позивачем за надані послуги в сумі 9 348,99 грн. Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З матеріалів справи встановлено, що відповідачі є співвласниками квартири у будинку, який входить обслуговує Управитель, яким відповідачу були надані житлово-комунальні послуги, які відповідач в свою чергу своєчасно та у повному обсязі не сплачував, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 9348,99 грн. за надані житлово-комунальні послуги у заявленому розмірі. Положеннями чч. 1 та 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржників покладено певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплати грошей за надані послуги. Отже, з огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісячно, тому інфляційні втрати та три відсотка річних повинні обраховуватися, виходячи із суми заборгованості за кожний місяць окремо. Інфляційні втрати обраховуються шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочки виплати заборгованості. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач має правові підстави для пред`явлення до відповідача вимог про сплату заборгованості з врахування інфляційних втрат, 3 % річних. Перевіривши подані суду розрахунки, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача інфляційні втрати - 440,67 грн, 3% річних - 103,83 грн. Згідно до ч. 3 ст. 133, ст. 140, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, особа, як понесла витрати, пов`язані з витребуванням доказів та вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи, має право вимагати відшкодування цих судових витрат за рахунок іншої сторони. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). З матеріалів справи вбачається що, 18.11.2022 року між Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ СТАРЗ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Управління комфортом» був укладений договір про надання правничої допомоги № 01/22. Відповідно до Додатку № 1 та Додатку № 3 до Договору про надання правничої допомоги позивачем на користь Адвокатського об`єднання «ЛІГАЛ СТАРЗ» на підставі Актів приймання-передачі наданих послуг було сплачено загальну суму в розмірі 4 000 грн. за послуги з надання правничої допомоги у цій справі, що підтверджується доданими до позовної заяви платіжними інструкціями. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Як передбачено ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. З огляду на викладене, стягненню підлягає із відповідачів в рівних частинах на користь позивача судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 4 000 грн. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення поданого позову. Обґрунтовуючи судове рішення, крім іншого, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) від 09.12.1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 625, ЦК України,Законом України «Про житлово-комунальні послуги», та

Outcome: approved