Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

позивач АТ «ТАСКОМБАНК» звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути із [PERSON] кредитну заборгованість за кредитним договором №002/20155982-СК_SВ від 30 квітня 2023 року, що в частині тіла кредиту та процентів станом на 15.05.2025 року складає 37191,03 грн., в тому числі заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 21751,31 грн.; заборгованість за процентами (в т.ч. прострочена) 15439,72 грн., а також стягнути понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30.04.2023 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було підписано заяву-договір на укладання договору про комплексне банківське обслуговування. Заяву-договір на укладання договору про комплексне банківське обслуговування від 30.04.2023 року слід розуміти як кредитний договір №002/20155982-CK_SB від 30.04.2023 року. [PERSON] з 30.04.2023 року є власником поточного рахунку у гривні № [NUMBER] , який відкритий до заяви-договору на укладання договору про комплексне банківське обслуговування з номером кредитного договору №002/20155982-CK_SB. Відповідач просив відкрити поточний рахунок № [NUMBER] у національній валюті, позичальнику було встановлено ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 200 000 гривень), а саме надані кредитні кошти в сумі 0 грн., з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом 59 %; строк користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією. Банк свої зобов`язання за вказаним договором виконав, а відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань, а тому утворилась заборгованість, яку позивач просить суд стягнути із відповідача. Просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 16.10.2025 року відкрито провадження у справі розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Судом вжито заходів щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи судом, зокрема, ухвалу суду про відкриття провадження у справі скеровано сторонам, відповідачу разом із позовною заявою та додатками за місцем його реєстрації двічі, однак поштові відправлення повернуто суду. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 16.12.2025 року строк розгляду справи продовжено на термін не більше двадцяти днів з дня отримання судом відомостей щодо вручення поштового відправлення, скерованого повторно. Поштове відправлення повернуто суду за закінченням терміну зберігання 23.12.2025 року. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. У постановах від 14.08.2020 року та від 13.01.2020 року у справі № 910/22873/17 Верховний Суд зазначав, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Зазначене також узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 13.05.2024 по справі №755/4829/23. Таким чином, у вказаний строк відповідач не подав суду відзив на позовну заяву, поважних причин такого не повідомив. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст. 178 та ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення /виклику/ сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Судом встановлено, що 30.04.2023 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було укладено заяву-договір на укладення договору про комплексне банківське обслуговування, відповідно до умов якої [PERSON] просив відкрити на його ім`я поточний рахунок у гривні № [NUMBER] для власних потреб, позичальнику було встановлено ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 200 000 гривень), а саме надані кредитні кошти в сумі 0 грн., з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом 59 %; строк користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією. Заява-договір на укладення договору про комплексне банківське обслуговування від 30.04.2023 року підписано [PERSON] електронним підписом за допомогою особистого ключа. Крім даної заяви [PERSON] також підписав шляхом накладення УЕП згоду та запевнення клієнта до договору, заяву-договір на відкриття банківського вкладу на вимогу для фізичних осіб «zanachka»/ Також, як вбачається із змісту Згоди та запевнення клієнта до договору, [PERSON] підтвердив, що перед укладенням договору він ознайомився із умовами договору, у тому числі Тарифами, Правилами користування електронними платіжними засобами емітованими АТ «ТАСКОМБАНК», з умовами відкритя та обслуговування рахунків. Відповідно до довідки АТ «ТАСКОМБАНК» [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) з 30.04.2023 є власником поточного рахунку у валюті гривня № [NUMBER] , який відкритий до Заяви-Анкети на укладання договору про комплексне банківське обслуговування з номером кредитного договору №002/20155982-СК_SB від 30.04.2023, № карки [NUMBER] , відкритого в АТ «ТАСКОМБАНК». Факт користування відповідачем кредитними коштами підтверджується випискою з рахунку відповідача за період з 30.04.2023 по 15.05.2025. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем та не спростованого відповідачем, станом на 15.05.2025 борг відповідача перед позивачем становить 37191,03 грн., в тому числі заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 21751,31 грн.; заборгованість за процентами (в т.ч. прострочена) 15439,72 грн. Таким чином, відповідачем було порушено умови кредитного договору №002/20155982-СК_SB від 30.04.2023. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України) Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором №002/20155982-СК_SB від 30.04.2023 у розмірі 37191,03 грн. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути із [PERSON] на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved