Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

До суду надійшов позов АТ "А-БАНК", в якому останній просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, укладеним 14.08.2016 між АТ "А-БАНК" (на той час ПАТ "А-БАНК") і [PERSON] , яка станом на 08.10.2024 становить 19339,03 гривень, а також судові витрати. Позов обґрунтований тим, що на підставі укладеного 14.08.2016 договору (Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку) відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в порядку та на умовах, встановлених заявою, умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами банку (договір), із встановленими ним же порядком та строками погашенням кредиту. Проте, відповідач порушила умови договору, тому позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за договором. Представник позивача просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 4, 37). Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування) (а.с. 41, 42), однак на пошту за отриманням судової повістки, копії позову з доданими до нього документами і в судове засідання не з`явилась (а.с. 47-48), причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, поважності неявки не убачається. Тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі відповідача у розгляді справи. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 14.08.2016 між АТ "А-БАНК " (на той час ПАТ "А-БАНК", згідно з рішенням загальних зборів учасників від 25.04.2018 було змінено тип та найменування банку на АТ "А-БАНК") і [PERSON] , шляхом приєднання (ч. 1 ст. 634 ЦК України) укладений договір, предметом якого стало надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, в порядку та на умовах, визначених Договором заявою, Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку; зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Розмір кредитного ліміту встановлюється за рішенням банку, клієнт дає право банку в будь-який момент змінити його (п. 2.1.1.2.2 2.1.1.2.4 Умов та Правил). Своїм підписом [PERSON] підтвердила свою згоду, що підписана Анкета-Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг в А-Банку і тарифами банку становить між нею і банком договір про надання банківських послуг (а.с. 9, 20-27). Згідно з довідкою за лімітами клієнта [PERSON] за кредитним договором від 14.08.2016 кредитний ліміт 14.08.2016 було встановлено у сумі 2000 гривень, 13.12.2016 його було максимально збільшено до 21000 гривень, а 28.06.2023 було зменшено до 10710,06 гривень (а.с. 19). Відповідно до довідки за картками [PERSON] на її ім`я було відкрито рахунок № [NUMBER] та видано картку № [NUMBER] із строком дії до квітня 2018 року (а.с. 17). З виписки по картці, виданої на ім`я [PERSON] (рахунок [NUMBER] ), за період 14.08.2016-08.10.2024 вбачається, що відповідач користувалась кредитними коштами, здійснювала погашення заборгованості (а.с. 10-16). Внаслідок порушення договірних зобов`язань у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 08.10.2024 становить 19339,03 гривень, що складається із: заборгованості за кредитом 10710,06 гривень; заборгованості за відсотками 8628,97 гривень. Викладене підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 5-8). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи з цього, відповідач повинна сплатити заборгованість за кредитним договором. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved