Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою представника позивача ТОВ «Свеа фінанс» Паладич А.О. до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: 10.09.2022 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики №7269195, шляхом обміну електронними повідомленнями. ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало [PERSON] грошові кошти шляхом їх перерахування на картку [PERSON] [NUMBER] , яку [PERSON] вказав при оформленні позики. 11.07.2023 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Росвен інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа фінанс») було укладено договір факторингу №01.02-36/23. Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за Договором №7269195 від 10.09.2022 року становить: 1. Заборгованість за основним боргом - 5000,00 грн; 2. Заборгованість по відсотках - 6616,90 грн; 3. Пеня - 0,00 грн; 4. Загальна заборгованість - 11616,90 грн. 15.01.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту №18159-01/2023, шляхом обміну електронними повідомленнями. ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало [PERSON] грошові кошти шляхом їх перерахування на картку [PERSON] [NUMBER] , яку [PERSON] вказав при оформленні позики. 28.07.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Росвен інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа фінанс») було укладено договір факторингу №28072023. Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту №18159-01/2023 від 15.01.2023 року становить: 1. Заборгованість по тілу кредиту - 5500,00 грн; 2. Заборгованість по відсотках - 15950,00 грн; 3. Неустойка - 0,00 грн; 4. Загальна заборгованість - 21450,00 грн. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Свеа фінанс» заборгованість за договорами та судові витрати. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Заяви (клопотання) учасників справи: У позовній заяві представник позивача ТОВ «Свеа фінанс» Паладич А.О. просила розгляд справи проводити без участі представника позивача, не заперечила щодо ухвалення заочного рішення. Процесуальні дії у справі: Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 15.09.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін. На адресу Шевченківського районного суду м. Львова повернулося адресоване відповідачу поштове відправлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Заяв та клопотань на адресу Шевченківського районного суду м. Львова не надходило. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: 10.09.2022 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики №7269195, шляхом обміну електронними повідомленнями. 11.07.2023 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Росвен інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа фінанс») було укладено договір факторингу №01.02-36/23. Відповідно до копії розрахунку заборгованості за договором 7269195 від 10.09.2022 року, загальна заборгованість станом на 11.07.2023 року становить 11616,90 грн. Згідно з копією розрахунку заборгованості за Кредитним договором 18159-01/2023 від 15.01.2023 року, загальна сума боргу з урахуванням оплат становить 21450,00 грн. Відповідно до копії рішення Свеа економі Кіпр лімітед від 25.03.2024 року №1, змінено назву товариства з ТОВ «Росвен інвест Україна» на ТОВ «Свеа фінанс». Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно з ч. 7 ст. 279 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Відповідно до ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; 4)позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На адресу Шевченківського районного суду м. Львова подана заява про ухвалення заочного рішення, тому суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною 2 статті 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 611 ЦК України, передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У статті 1055 ЦК України, визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. 10.09.2022 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики №7269195, шляхом обміну електронними повідомленнями. ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало [PERSON] грошові кошти шляхом їх перерахування на картку [PERSON] [NUMBER] , яку [PERSON] вказав при оформленні позики. 11.07.2023 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Росвен інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа фінанс») було укладено договір факторингу №01.02-36/23. Загальна заборгованість за Договором №7269195 від 10.09.2022 року становить 11616,90 грн. 15.01.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту №18159-01/2023, шляхом обміну електронними повідомленнями. ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало [PERSON] грошові кошти шляхом їх перерахування на картку [PERSON] [NUMBER] , яку [PERSON] вказав при оформленні позики. 28.07.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Росвен інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа фінанс») було укладено договір факторингу №28072023. Загальна заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту №18159-01/2023 від 15.01.2023 року становить 21450,00 грн. Суд враховує, що статтями 22, 24 Конституції України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом. В Рішенні Конституційного суду України №11-рп/2012 зазначається, що засада рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в ч. 1 ст. 55 Конституції України. Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного ч. 1 ст. 24 Основного Закону України, і стосується, зокрема, сфери судочинства. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав. Тобто, суд конституційної юрисдикції тлумачить даний принцип, як принцип, який дає змогу усім учасникам реалізувати свої процесуальні права. З цього випливає, що право на доступ до суду, в тому числі право на захист порушених чи оспорюваних прав та їх захист судом має не лише відповідач, а й позивач, який звернувся до суду за захистом і таке право йому гарантоване законом. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові в справі №219/1704/17 від 13.05.2020 року, яка, з точки зору ч. 4 ст. 263 ЦПК України, має враховуватися судом, у контексті дотримання принципу змагальності сторін, у процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Згідно з ч. 1 ст. 178 ЦПК України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 178 ЦПК України, до відзиву додаються: докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем. Нормами ст. 191 ЦПК України, врегульовано, що у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Згідно з ч. 3 ст. 83 ЦПК України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. У відповідності до ч. 8 ст. 83 ЦПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Відповідачу була надана можливість подати усі наявні докази у встановлений строк для подання відзиву на позов. При вирішенні спору суд також враховує наступне. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з положенням ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено 2422 грн /дві тисячі чотириста двадцять дві/ гривні 40 /сорок/ копійок судового збору. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного та

Outcome: approved