Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-30 00:00:00

У липні 2025 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Приморського районного суду м. Одеса із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого позивач посилається на те, що 26 червня 2024року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» (надалі Первісний кредитор) та [PERSON] (надалі відповідач, Позичальник) укладено кредитний договір № 8028439. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, що відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений п. 10 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. 28 березня 2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 28032025, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні Первісному кредиторові Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 1 від 28 березня 2025 року до цього договору, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за вищезазначеним кредитним договором у сумі 64 515,41 грн, з яких: 19 670,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 34 845,41 грн. сума заборгованості за процентами; 10 000,00 грн. сума заборгованості по штрафним санкціям. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачеві права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 28 березня 2025 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідач заборгованість за договорами не сплатив, не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача на його користь вищезазначену суму боргу за кредитним договором, а також судові витрати. Відповідачем відзиву на позов не надано. 29 липня 2025 року засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» отримано відповідь щодо реєстрації місця проживання фізичної особи-відповідача. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 05 серпня 2025 року матеріали справи за цією позовною заявою було передано за підсудністю на розгляд Самарівському міськрайонному суду Дніпропетровської області. 26 вересня 2025 року ця цивільна справа надійшла на адресу Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області та передана судді 01 жовтня 2025 року. Ухвалою судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2025 року постановлено про прийняття позовної заяви до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою сторонам установлені строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву, а також заперечень. Сторони про розгляд справи були повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Судом установлено, що 26 червня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 8028439. Сума кредиту складає 20 000,00 грн. (п.1.3) строком на 360 днів (1.4). У п.1.8. кредитного договору сторони погодили, що орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: 108 000,00 грн. за стандартною ставкою, 103 950,00 грн. за стандартною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки. Відповідно до п. 1.5.1 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,50% в день. Відповідно до п.1.6. кредитного договору мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Відповідно до п.1.9.1 орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: 9089,90 % річних. Відповідно до п.2.1. кредитного договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом її перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Відповідно до п.2.4. кредитного договору кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.2.1. договору. Відповідно до п.2.5. кредитного договору кредит вважається погашеним в день отримання товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, що відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений п. 10 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Кредитний договір укладений у вигляді електронного документу шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно з Законом України «Про електронну комерцію». Підписаний одноразовим ідентифікатором зі сторони відповідача С8832. Також 26 червня 2024 року відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором MV5587підписано паспорт споживчого кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА». ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» виконало свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, надавши відповідачеві грошові кошти у вищевказаному розмірі. 28 березня 2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 28032025, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. 28 березня 2025 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» підписаний Акт прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 28032025 від 28 березня 2025 року. Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 1 до Договору факторингу № 28032025 від 28 березня 2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 8028439 в сумі 54 515,41 грн, з яких: 19 670,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 34 845,41 грн. сума заборгованості за процентами; 10 000,00 грн. сума заборгованості по штрафним санкціям. Наявність заборгованості також підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Станом на день розгляду справи як позивачем, так і відповідачем не надано доказів часткового чи повного виконання відповідачем зобов`язань за договором, погашення повністю або частково нарахованої банком заборгованості за тілом кредиту, відсотками. Вирішуючи спір, суд ураховує такі положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні можу бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) . Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 629 Цивільного кодексу України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Матеріали справи свідчать, що Договір укладений сторонами в електронному вигляді за допомогою удосконаленого електронного підпису, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а зазначені в ньому умови не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів». За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як установлено у ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610, ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. На час розгляду справи судом сторонами не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості відповідачем за Договором, про причини несвоєчасного погашення заборгованості. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Верховним Судом у постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 910/10963/19 наголошено, що доказом переходу прав за зобов`язанням до нового кредитора є відповідний правочин щодо відступлення прав вимоги у зобов`язанні […], а не документи, що засвідчують права, які передаються. За таких обставин, у ТОВ «ФК«ЄАПБ», як нового кредитора, який набув право вимоги в межах сум зазначених у договорах, наявне право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором. Також, відповідно до Правової позиції, яка висловлена Верховним судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 - відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Дослідивши матеріали справи, враховуючи встановлені судом обставини, суд висновує, що позивачем за допомогою належних та допустимих доказів доведений факт невиконання відповідачем прийнятих на себе, відповідно до положень умов указаного Договору, зобов`язань перед позивачем, як правонаступника первісного кредитора, внаслідок чого наявні підстави для стягнення з відповідача суми заборгованості за тілом кредиту та несплаченим відсоткам. Вирішуючи вимоги позивача про стягнення з відповідача 10 000,00 грн. пені та штрафних санкцій суд ураховує таке. Відповідно до п. 6.4.1 Кредитного договору, у випадку невиконання чи неналежного виконання своїх зобов?язань за договором в частині повернення сум кредиту та/або сплати відсотків, споживач зобов?язаний сплатити штраф у розмірі 1 800,00 грн. на четвертий день такого невиконання та у розмірі 400,00 грн., починаючи з п?ятого дня за кожний день прострочення. При цьому, нарахування неустойки за своїм змістом є мірою відповідальності позичальника, що відповідає положенню ст. 549 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. За ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. В той же час, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного,надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування уразі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (не виконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Беручи до уваги, що заборгованість у виді неустойки в сумі 10 000,00 грн за Кредитним договором нарахована в період дії в Україні воєнного стану, тому в силу вищевказаних положень чинного законодавства позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення та відповідно позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача 10 000,00 грн. пені та штрафу за цим кредитним договором задоволенню не підлягає. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд висновує про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 54 515,41 грн., що складається з заборгованості: за кредитом в розмірі 19 670,00 грн.; за відсотками в розмірі 34 845,41 грн. У решті позову належить відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд виснував про наявність підстав для задоволення позовних вимог частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2558,66 грн (84,5% від сплаченого). На підставі викладеного,

Outcome: partial