Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

30 жовтня 2025 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вищевказана позовна заява відповідно до якої представник позивача АТ «Сенс банк» адвокат Дворська А.Р. просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 69 844,31 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27.12.2021 року [PERSON] через Інтернет-сервіс «My Alfa-bank» звернувся до АТ «Альфа-Банк» пропозицією на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Позичальник також підписав довідку про систему гарантування та систему гарантування вкладів фізичних осіб та паспорт споживчого кредиту шляхом використання електронного цифрового підпису у вигляді одноразового ідентифікатора «2028», направлення йому 27.12.2021 на номер телефону [NUMBER] . Зазначив, що 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Відповідно до умов Кредитного договору, Банк зобов`язується надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Прийняті на себе зобов`язання по Кредитному договору Банк виконав у повному обсязі, надавши Позичальнику кредит. Позичальник свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Відповідач не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідач має заборгованість в сумі 69 844,31 грн., яку добровільно не погашає, зв`язку з чим банк звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою від 07 листопада 2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 27.12.2021 року [PERSON] шляхом підписання оферти запропонувала АТ «Сенс Банк» (попередня назва - АТ «Альфа-Банк») укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» (архівна версія Договору, яка була чинною на дату укладення сторонами Угоди, розміщена за посиланням: https://sensebank.ua/tarifi-ta-umovi та є публічно доступною) укладеного між нею та банком. Банк прийняв пропозицію та підписав акцепт пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Акцепт пропозиції на укладення Угоди отримано відповідачем З паспорту споживчого кредиту, з яким [PERSON] ознайомився 27.12.2021 року, про що свідчить її власний підпис, вбачається, що сторони узгодили суму/ліміт кредиту 30 000 грн; тип кредиту кредитування рахунку; максимальну суму кредиту - 200 000 грн; строк кредитування 12 місяців з можливістю пролонгації кредитної лінії на новий строк з умови дотримання клієнтом у мов договору; процентну ставку 37,00 %річних, тип процентної ставки фіксована; тип картки - мету отримання кредиту споживчі цілі (а.с.9). Підписанням вказаної оферти [PERSON] беззаперечно підтвердила, що попередньо ознайомилась у письмовій формі: зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення про отримання кредиту, з інформацією, надання якої передбачене нормами ЗУ «Про споживче кредитування» та нормативними актами НБУ. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтями 526,530,610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до вимог статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов`язання виконав належним чином, надав відповідачу кредитні кошти. Отримання відповідачем кредитних коштів та активне користування кредитним лімітом підтверджено наданою до суду випискою по рахунку, яка є належним та допустимим доказом. Встановлено, що відповідач порушувала умови кредитного договору, своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повертав. Зокрема, заборгованість за кредитом складає 69 844,31 грн, з яких 37 724,26 грн прострочене тіло кредиту, 32120,05 відсотки за користування. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача АТ «Сенс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості заявлені повністю обґрунтовано та підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 27.12.2021 на загальну суму 69 844,31 грн. При вирішення справи суд виходить з того, що при укладення кредитного договору його сторони чітко визначили відповідну процентну ставку, умови кредитування. Дані виписки по рахунку підтверджують, що відповідач активно використовував кредитний рахунок, по якому здійснювався рух коштів, в тому числі і збільшувався розмір кредитного ліміту. Отже, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому на їх захист з відповідача підлягають стягненню неповернені кредитні суми, заборговані відсотки з урахуванням чого позовні вимоги підлягають задоволенню. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, враховуючи приписи статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених ним судових витрату у розмірі 2422,40 гривень. Щодо витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з частиною першою, другою статті 15ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. За змістом частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката,несуть сторони,крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витратна правничу допомогу адвоката,в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу,пов`язану зі справою,включаючи підготовку до її розгляду,збір доказів тощо,а також вартість послуг помічника адвоката визначаються з гідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості,що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження витрат на правову допомогу до суду надано договір про надання послуг № 1006 від 28.01.2025 року в якому в пункті 3 визначена винагорода виконавця (гонорар) та порядок розрахунків. Пунктом 3.1 визначено: за підготовку і подання позовної заяви до суду 375 гривень, за отримання рішення суду 225, 00 гривень; комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника 7.85% (а.с.23-26) Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Від відповідача не надходило клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката та заперечень стосовно не співмірності заявлених позивачем витрат на правничу допомогу, понесених у зв`язку із розглядом справи. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто, суд не може на власний розсуд зменшувати розмір витрат на оплату правничої допомоги, який підлягає відшкодуванню. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові у справі №755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) від 19.02.2020: «Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони». Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягу виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати неспівмірні зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для його зменшення та стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 2 000,00 гривень.

Outcome: approved