Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

І. Суть спору 1. 25.06.2025 позивачка [PERSON] звернулася з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь матеріальну шкоду у розмірі 64 000,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн., заподіяну зрізанням відповідачем дерев (ялівців), а також судові витрати. 2. Зміст спірних правовідносин свідчить про те, що для правильного вирішення спору, слід дати відповідь на наступні ключові питання: - Чи є відповідач завдавачем шкоди позивачу? - Чи наявний склад усіх елементів делікту в доданому спорі, які є підставою для відшкодування шкоди: протиправна поведінка, шкода, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою і завданою шкодою, вина завдавача шкоди? - Чи порушені права позивачки діями відповідача, за захистом яких вона звернулася і чи підлягають вони ефективному юридичному захисту? ІІ Стислий виклад позиції позивача та відповідача Позиція позивачки 3. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що є власником приватного житлового будинку в [ADDRESS] , а також земельної ділянки площею 0,1000 га, яка призначена для будівництва індивідуального житлового будинку, господарських будівель та споруд. Вказує, що відповідач є її сусідом, їхні будинки мають спільну стіну. Відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що на території своєї земельної ділянки протягом 6 років вирощувала, для декоративних цілей в ландшафтному дизайні, озеленення та естетичного задоволення 8 ялівців «Блюаров» висотою 6 метрів віком 10 років. Проте, відповідач, 16.06.2025 року, зранку, скориставшись відсутністю її та членів сім`ї вдома, незаконно, зі своєї території, без її відома та згоди, знищив (зрізав) 8 ялівців, які належали їй та росли на її земельній ділянці. Даний факт виявив її син [PERSON] та внук [PERSON] 16.06.2025 близько 15:00 год. Вказує, що згідно довідки ФОП [PERSON] від 18.06.2025, вартість одного ялівця «Блюаров» висотою 6 метрів віком 10 років, який був сформований у неї протягом 6 років, складає від 8 000 грн. до 10 000 грн. В результаті знищення дерев, відповідач завдав їй матеріальної шкоди на загальну суму 64 000 грн. за 8 ялівців, оскільки вартість одного 8 000,00 грн. Відповідач [PERSON] не заперечує факту самовільного пошкодження, належних їй дерев, однак добровільно відшкодовувати завдані збитки відмовляється, на її просьби реагує агресивно та конфліктно, у зв?язку з чим змушена звернутися до суду. Вказує, що цивільне законодавство в деліктних зобов?язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. За обставинами справи цю презумпцію має спростувати саме відповідач, однак такий повністю підтверджує факт знищення дерев. Стверджує, що саме на відповідача покладений обов?язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить протиправність дій, наявність шкоди та її розмір й причинно-наслідковий зв?язок. Оскільки вина відповідача щодо знищення дерев є очевидною, вважає, що з нього підлягає стягненню завдана їй матеріальна шкода у розмірі 64 000 грн., яка є необхідною та неминучою для відновлення пошкоджених ялівців. Крім того, діями відповідача їй завдана моральна шкода, яка полягає у пережитих моральних та душевних стражданнях внаслідок наступного: великий стрес та шок в момент, коли дізналася та на власні очі побачила знищені дерева, які вирощувала близько 6 років, вкладала в них фізичну працю та фінансові ресурси (відповідний грунт, регулярне зрошування водою, обтинання, тощо). Після зазначеної події, втратила психічну рівновагу, декілька днів була змушена приймати дорогі ліки та заспокійливі препарати, спостерігатися у лікаря, оскільки є особою похилого віку (72 роки) та сильне емоційне потрясіння негативно відобразилося на її стані здоров?я. Знищення відповідачем її дерев призвело до вимушеної зміни сталого способу життя, оскільки у зв?язку з постійною задишкою та старістю часто відпочивала на подвір?ї свого будинку, а знищені ялівці давали тінь та прохолоду у спекотні дні, великі душевні страждання отримала через втрату нормального емоційного, духовного та психологічного стану, панічні атаки, постійні переживання з приводу знищених дерев. ??Після даної події, і далі перебуває в стані депресії, стала пасивною та емоційною, що негативно відобразилося на її стосунках з оточуючими та близькими, постійно згадує про дану подію, що викликає у неї сльози на очах, негативні емоції та душевний біль, вночі погано спить та часто прокидається через кошмари, тяжко перенесла факт знищення своєї багаторічної праці, у зв?язку з чим в неї присутні постійні душевні хвилювання, стреси та емоційний дискомфорт. Відчуває стан повної несправедливості, оскільки знищені дерева уже ніколи не буде відновлено. Враховуючи вищезазначені обставини та наслідки після незаконного знищення дерев, яка сталася з прямого умислу відповідача, вважає, що наявний причинно-наслідковий зв?язок між пошкодженням ялівців та її емоційним розладом здоров?я, стресом. Моральну шкоду, яка їй завдана оцінює у розмірі 10 000 грн., що справедливо відповідає ступеню тяжкості діяння, вчиненого відповідачем. Позиція відповідача 4. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, проте, 14.11.2025 подав до суду письмові пояснення, які долучені до маралів справи. У яких зазначив, що позивачка [PERSON] є власником будинку, розташованого по сусідству із його будинком, однак вона не проживає за вказаною адресою. По сусідству з ним проживає її син [PERSON] , саме він є користувачем будинку та суміжної земельної ділянки. На земельній ділянці, на якій розташований належний позивачці будинок, [PERSON] висадив ряд різних насаджень (дерев/кущів), в тому числі ялівці. Дерева та кущі, що ростуть на земельній ділянці родини [PERSON] , ростуть на самій межі з належною йому земельною ділянкою, їх коріння та гілля проникає на територію його присадибної ділянки, руйнують фундамент огорожі та завдають інші незручності. Протягом тривалого часу, він неодноразово звертався до [PERSON] з зауваженнями, претензіями та попередженнями з приводу дерев та кущів, які він висадив на своїй ділянці з порушенням норм ДБН. Гілля вказаних насаджень через його огорожу проникають на його територію. На його прохання обрізати гілля, син позивачки [PERSON] не реагував. Вказує, що згідно ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь - яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов?язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки. Крім того, згідно нормативів ДБН Б. 2.2-12:2019 (зміни набули чинності 01.10.2019), відстань від межі земельної ділянки до кущів повинна становити щонайменше один метр. Для дерев ця відстань залежить від розміру крони і варіюється від 4 до 6 метрів. З огляду на наведене, не визнає позовних вимог, бо вважає, що його дії не були протиправними, а були спрямовані на усунення перешкод, які родина позивачки спричинила йому, висадивши дерева та кущі з порушенням правил ДБН. Вважає, що зазначене виключає підставність пред?явлених вимог про відшкодування моральної шкоди. Якщо сторона позивача стверджує про протиправність його дій, то її обов?язком є доведення суду тих обставин, що висаджені ними дерева та кущі не порушують нормативів ДБН, а гілля даних насаджень не проникали на територію його господарства. Крім того, вважає, що розмір шкоди, про який зазначає сторона позивача, не підтверджений належними доказами. До матеріалів позову додано незрозумілу відповідь ФОП на заяву позивачки про вартість ялівця висотою 6 м та віком 10 років. Однак, відсутні докази на підтвердження відомостей чи даний ФОП вправі займатися відповідною оціночною діяльністю, відсутні докази на підтвердження віку та висоти зазначених дерев. ІІІ. Позиція учасників справи під час розгляду спору 5. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві, надала пояснення аналогічні їх змісту. Просила позов задовольнити повністю. 6. Відповідач [PERSON] у судові засідання неодноразово не з`являвся, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, заяв, клопотань до суду не скеровував. У поданих письмових поясненнях просив відмовити у задоволені позовних вимог повністю. 7. Представник третьої особи Мостиської міської ради Львівської області в судові засідання не з`явився, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, причини їх неявки суду невідомі. 8. Суд констатує що участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України, тому неявка відповідача та представника третьої особи не перешкоджає розгляду справи без його участі. 9. Крім того, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Даний висновок суду узгоджується із правовою позицією ВС (постанова Верховного Суду від 03 травня 2022 у справі № 520/5386/15-ц). 10. Враховуючи, що сторони висловили свої позиції щодо предмету спору, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, яку слід вирішити спір по суті. 11. Поважність причин неявки відповідача та представника третьої особи судом не встановлена, як не встановлено і неможливість розгляду справи за їх відсутності. 12. Позивачка реалізувала своє право на викладення відповідних аргументів в позовній заяві та долучених доказах, а відповідач виклав свою позицію у письмових поясненнях. Суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, оскільки, наявні всі підстави для розгляду спору по суті. 13. Причини для відкладення судового засідання не встановлені, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасника спору, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Сторони реалізували своє право на викладення відповідних аргументів і доводів та долучити докази на їх підтвердження. ІV. Інші процесуальні дії у справі 14. Ухвалою суду від 30.06.2025 позовна заява залишена без руху, запропоновано позивачці усунути вказані недоліки. 15. Ухвалою суду від 07.07.2025 відкрите провадження у справі, суд постановив проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 16. Ухвалою суду від 14.11. 2025 задоволене клопотання відповідача, постановлено залучити до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Мостиську міську раду Львівської області. V. Фактичні обставини, встановлені Судом 17. Позивачка [PERSON] є власником житлового будинку в [ADDRESS] , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25647536 від 22.03.2010 року та Витягом з Державного реєстру речових прав №345205597 від 04.09.2023 року, 18. Також позивачка є власницею земельної ділянки площею 0,1000 га у межах згідно з планом, яка призначена для будівництва індивідуального житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 4622410100:04:001:1036, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав №345220315 від 04.09.2023 року та Державним Актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №513185 від 02.11.2006 року. 19. Відповідач є сусідом позивачки, проживає за адресою [ADDRESS] . Дану обставину відповідач не заперечив. 20. Позивачка на території своєї земельної ділянки вирощувала для декоративних цілей в ландшафтному дизайні, 8 ялівців «Блюаров». 21. Відповідач, 16.06.2025 року зрізав 8 ялівців, які належали позивачці та росли її даній земельній ділянці. 22. Даний факт підтверджується доказами, зокрема показаннями свідків. Крім того, даної обставини не заперечив відповідач, який вказав, що дійсно зрізав ялівці, вказавши, що його дії були спрямовані на усунення перешкод. які родина позивачки спричинила йому, висадивши дерева та кущі з порушенням правил ДБН. 23. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82 ЦПК України). 24. Позивачка долучила до матеріалів справи довідку ФОП [PERSON] від 18.06.2025 року, у якій вказано, що вартість одного ялівця « [INFO] » висотою 6 метрів віком 10 років, який був сформований на протязі 6 років, складає від 8 000 грн. до 10 000 грн. Відповідач, заперечуючи вказану вартість дерев, не долучив доказів на спростування, зазначеної позивачкою вартості віку та висоти зазначених дерев. 25. Із змісту відеозапису, який досліджений в судовому засідання встановлено, на якому зображений зовнішній вигляд дерев (ялівців) до знищення та після їх зрізання. 26. Аналогічні дані також зображені на фотографіях, які долучені до матеріалів справи. 27. В судовому засіданні свідок [PERSON] - син позивачки надав показання, в яких зазначив, що він проживає у будинку, власником якого є позивачка. Відповідач є його сусідом, він неодноразово погрожував позрізати дерева, особливо агресивно це вказував, коли перебував в стані алкогольного сп`яніння. Того дня 16.06.2025 зранку нікого не було вдома, а близько обіду він, разом із сином повернулися додому, виявили, що 8 дерев є повністю зрізаними, а сусід - відповідач перебував на своєму подвір`ї і спостерігав за ними. Факту зрізання дерев відповідач не заперечує. 28. В судовому засіданні свідок [PERSON] - дочка позивачки зазначила, що проживає окремо від позивачки, того дня 16.06.2025 зранку, йдучи до будинку матері, побачила як відповідач зрізав дерева на подвір`ї позивачки. На її зауваження не реагував, перебував в стані алкогольного сп`яніння. Зрізаних хвойних дерев було близько 8 штук. 29. В судовому засіданні свідок [PERSON] - внук позивачки надав показання, в яких зазначив, що відповідач є їхнім сусідом, зловживає алкогольними напоями, часто погрожував позрізати їхні хвойні дерева. 16.06.2025 близько обіду, разом із батьком, виявили 8 зрізаних ялівців. Відповідач перебував на своєму подвір`ї, факту зрізання дерев не заперечує. Аналізуючи та ретельно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановлено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для прийняття рішення. VІ. Джерела права, які підлягають застосуванню 30. Між сторонами виникли деліктні правовідносини. 31. Згідно з частиною першою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. 32. Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. 33. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди та її розміру; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4) вини. 34. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. 35. Частиною другою статті 22 ЦК України визначено, що збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). 36. Тлумачення даної норми вказує на те, що відносини між сторонами є деліктними, в яких діє презумпція вини завдавача шкоди. 37. Процесуальний обов`язок доказування відсутності вини, покладений на відповідача. 38. Потерпілий має довести факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою. 39. Даний висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка висловлена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі справа № 755/19416/20, провадження № 61-14204св21. 40. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 41. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст. 4,5 ЦПК). 42. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ст.12, 81 ЦПК). 43. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 89 ЦПК). 44. Стаття 2 ЦПК вказує, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 45. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. 46. Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. 47. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. 48. Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. VІІ. Оцінка Суду 49. Під час змагального процесу, сторони висунули свої позиції, які самостійно обстоювали, висловилися щодо юридично значущих обставин справи. 50. ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що рівність сторін є одним з елементів справедливого судового розгляду, яка вимагає забезпечення справедливої рівноваги. І зазначив, що суди під час розгляду справи повинні оцінити кожен вагомий і доречний аргумент учасника справи. 51. У даному спорі встановлено, що позивачка є власником житлового будинку та земельної ділянки в [ADDRESS] . Відповідач є сусідом позивачки, проживає за адресою [ADDRESS] . Дану обставину відповідач не заперечив. 52. Позивачка на території своєї земельної ділянки вирощувала для декоративних цілей в ландшафтному дизайні, 8 ялівців. Відповідач, 16.06.2025 року зрізав 8 ялівців, які належали позивачці та росли на її земельній ділянці. 53. Даний факт підтверджується показаннями свідків та дослідженим доказами. Крім того, даної обставини не заперечив відповідач, який у письмових поясненнях вказав, що дійсно зрізав ялівці, зазначивши, що його дії були спрямовані на усунення перешкод, які родина позивачки спричинила йому, висадивши дерева та кущі з порушенням правил ДБН. 54. Оскільки дану обставину відповідач не заперечив, тому вона згідно ст. 82 ЦПК є такою, що визнається учасниками справи і не підлягає доказуванню. Адже, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ч.1 ст. 82 ЦПК України). 55. Позивачка долучила довідку ФОП [PERSON] від 18.06.2025 року, де вказано, що вартість одного ялівця « [INFO] » висотою 6 метрів віком 10 років, який був сформований на протязі 6 років, складає від 8 000 грн. до 10 000 грн. 56. В результаті знищення дерев, відповідач завдав позивачці матеріальної шкоди на загальну суму 64 000 грн. за 8 дерев, оскільки вартість одного дерева 8 000,00 грн., що в розумінні ст. 22 ЦК є реальними збитками позивача. 57. Відповідач заперечуючи вказану вартість, не долучив доказів на спростування тверджень позивачки щодо вартості дерев, не надав іншого розрахунку їх вартості. 58. Оскільки під час розгляду справи сторони не заявляли клопотання про проведення експертизи, не було проведено відповідного експертного дослідження, тому суд ухвалює судове рішення на підставі матеріалів, наявних у матеріалах справи. Спростування доводів відповідача 59. Заперечуючи позовні вимоги, відповідач надав письмові пояснення, у яких вказав, що позивачка [PERSON] є власником будинку, розташованого по сусідству із його будинком, однак, вона не проживає за вказаною адресою. Суд відхиляє такі доводи відповідача, оскільки твердження про те, що позивачка не проживає у вказаному будинку, не спростовує того факту, що вона є власником даного будинку, земельної ділянки та іншого майна, зокрема дерев. 60. Суд критично оцінює твердження відповідача про те, що його дії (зрізання дерев) не були протиправними, а були спрямовані на усунення перешкод, які родина позивачки спричинила йому, висадивши дерева та кущі з порушенням правил ДБН, оскільки такі доводи відповідача не підтвердженні жодними доказами і не спростовують того факту, що він є завдавачем шкоди майну позивачки. 61. При цьому, таке твердження відповідача демонструє усвідомлену поведінку і розуміння того, що саме його діями - зрізанням дерев було спричинено шкоду позивачці, що додатково доводить наявність його вини. 62. Наведені обставини вказують на те, що відповідач не довів відсутності своєї вини у заподіянні шкоди позивачу. Висновок 63. Даючи відповідь на ключові питання, які стояли перед судом, суд виснує, що внаслідок неправомірної поведінки відповідача: зрізанням дерев (8 штук ялівців), власником яких є позивачка, їй спричинена матеріальна шкода та моральна шкода особистого характеру. 64. Встановлено, що відповідач є завдавачем шкоди позивачці у даному спорі. Оскільки, встановлений причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та шкодою, яку отримала позивачка, така шкода є об`єктивним наслідком поведінки відповідача. 65. Позивачка довела факт завдання їй шкоди, її розмір, протиправну поведінку відповідача та причинно-наслідковий зв`язок між поведінкою відповідача та завданою шкодою, тим самим, довела, що діями відповідача порушені її права, які підлягають ефективному юридичному захисту. 66. Натомість, відповідач не довів відсутності його вини у вчиненому, чим не спростував презумпції вини завдавача шкоди. 67. Суд встановив у даній справі про відшкодування шкоди, наявні усі елементи складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка; шкода та її розмір; причинний зв`язкок між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вина. Наведене є підставою для відповідальності відповідача згідно вимог ст. 1166 ЦК України, тому з нього слід стягнути матеріальну та моральну шкоду на користь позивачки. Щодо моральної шкоди слід зазначити наступне. 68. Позивачка зазначила, що діями відповідача завдана їй моральна шкода, яка полягає у пережитих моральних та душевних стражданнях внаслідок наступного: великий стрес та шок в момент, коли дізналася та побачила знищені дерева, які вирощувала близько 6 років, вкладала в них фізичну працю та фінансові ресурси. Після зазначеної події, втратила психічну рівновагу, декілька днів була змушена приймати дорогі ліки та заспокійливі препарати, спостерігатися у лікаря, оскільки є особою похилого віку (72 роки), сильне емоційне потрясіння негативно відобразилося на її стані здоров?я, призвело до вимушеної зміни сталого способу життя, оскільки у зв?язку з постійною задишкою та старістю часто відпочивала на подвір?ї свого будинку, а знищені ялівці давали тінь та прохолоду у спекотні дні, великі душевні страждання отримала через втрату нормального емоційного, духовного та психологічного стану, панічні атаки, постійні переживання з приводу знищених дерев. Після даної події перебуває в стані депресії, стала пасивною та емоційною, що негативно відобразилося на стосунках з оточуючими та близькими. Моральну шкоду оцінює у розмірі 10 000,00 грн. 69. При вирішенні її розміру, суд враховує, що згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода, є шкодою особистого характеру, яка проявляється у душевних страждання, а її розмір залежить від глибини страждань. 70. Суд визнає підставним той факт, що у зв`язку із знищенням майна позивачки, вона зазнала моральної шкоди,

Outcome: partial