Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі- позивач) адвокат Тараненко А. через підсистему «Електронний суд» звернувся з позовом до [PERSON] (далі- відповідач), про стягнення заборгованості за кредитним договором №786589490 від 06.01.2021 в сумі 63 092,32 грн, та судових витрат у розмірі 9422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.04.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №800468872 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до умов якого, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 17760,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування кредитом на умовах договору. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 28.11.2018 відступило право вимоги ТОВ «Таліон Плюс», а в подальшому право вимоги перейшло від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». Відповідно до договору факторингу № 04/06/25-Ю до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 63 092,32 грн. Первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач кредит та відсотки за кредитом не сплачує, у зв`язку з чим позивач який набув право вимоги, звертається до суду з цим позовом. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 05.08.2025 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами у справі, у строки передбачені ст. 275 ЦПК України. Задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Визначено відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Вказана ухвала надсилалася відповідачу рекомендованим поштовим відправленням за адресою, за якою останній зареєстрований. Поштове відправлення повернуте з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», яка проставлена 02.09.2025, що відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України потрібно вважати днем вручення цього судового рішення. Станом на 30.12.2025 відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. Відповідач 21.11.2025 скерував до суду заяву в якій зазначив що є діючим військовослужбовцем, долучив копію посвідчення офіцера, копію посвідчення УБД, та довідки видані за місцем служби. Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходили. За відсутності таких клопотань, суд, відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу за наявними у ній матеріалами. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відзиву на позов та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 10.04.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір №800468872 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до п. 1.1 якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 17 760,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього, та правилах надання грошових коштів у позику.Кредит надається на строк 30 днів. Сторони погодили умови нарахування процентів за користування кредитом, а саме: дисконтну процентну ставку а також у разі прострочення виконання зобов`язання. Договір підписаний відповідачем після направлення заявки на отримання грошових коштів в кредит 10.04.2021 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор MNV97Y6D який було направлено позичальнику 10.04.2021 на номер мобільного телефону вказаний ним в заявці на отримання грошових коштів - [NUMBER] , одноразовий персональний ідентифікатор №MNV97Y6D було введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства 10.04.2021, після чого відповідач натиснув кнопку «Відправити/Підписати», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що в свою чергу слугує доказом того, що відповідач прийняв пропозицію ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (довідка щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» додається). В додатку №1 до договору № 800468872 від 10.04.2021, у вигляді графіка розрахунків визначено що позичальник має здійснити погашення суми отриманих кредитних коштів та нарахованих відсотків у розмірі 21169,80 грн у термін 10.05.2021. За базовою процентною ставкою, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 26817,60 грн, за умови передбаченої п.6 цього графіку, а саме: уразі настання передбаченої п. 1.4.3. договору відкладальної обставини, без застосування п.1.4.2 договору, щодо виникнення у Позичальника зобов`язань по оплаті процентів за встановлений в п. 1.2. договору строк. Відповідно до копії платіжного доручення №f6c9770a-506c-4e70-a1d4-ad30b877ea65 від 10.04.2021, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало [PERSON] 17 760,00 грн на картковий рахунок № [NUMBER] , призначення платежу: переказ коштів згідно договору № 800468872 від 10.04.2021, безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer. На виконання ухвали суду про витребування доказів АТ «КБ «ПриватБанк» скерувало до суду довідку, відповідно до якої на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) в банку емітовано карту № [NUMBER] , та 10.04.2021 відбулось зарахування коштів в сумі 17 760,00 грн. Додатково долучають виписку по рахунку №[NUMBER] за період з 10.04.2021 по 15.04.2021. Судом встановлено, що первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Також із матеріалів справи встановлено, що 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 943689928 від 17.07.2021, що підтверджується договором факторингу, додатковими угодами №19 від 28.11.2019 року, додатковою угодою №26 від 31.12.2020, додатковою угодою №27 від 31.12.2021 року. Відповідно до п. 1.3. договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, право вимоги - означає всі права Клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Згідно з п. 4.1. договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписання реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. Пункт 8.2. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, визначає, що строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.8.1. цього договору та закінчується 28.11.2019 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. Відповідно до Реєстру прав вимоги №138 від 15.06.2021 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги на підставі договору факторингу№ 28/1118-01 від 28.11.2018 за кредитним договором № 800468872 від 10.04.2021 до відповідача [PERSON] . В подальшому, 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №800468872 від 10.04.2021, що підтверджується реєстром прав вимоги № 11 від 31.08.2023 року. 04.06.2025 між ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого, в момент підписання сторонами акта прийому-передачі Реєстру боржників, фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до Реєстру боржників №б/н від 04.06.2025 до договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025, до позивача ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 800468872 від 10.04.2021 до відповідача [PERSON] в сумі 63 092,32 грн, з яких 17 760,00 грн - сума заборгованості по тілу кредиту, 45332,32 грн - сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. До матеріалів справи долучено копії платіжних інструкцій що підтверджують факт плати за договорами факторингу. Із розрахунку заборгованості за кредитом № 800468872 від 10.04.2021 сформованого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» вбачається, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором отриманого в розмірі 17 760,00 грн станом на «дату продажу: 15.06.2021» становить: 17 760,00- грн тіло кредиту та 23 682,88 грн нараховано процентів. Відповідачем здійснена оплата у розмірі 80,00 грн та зарахована в рахунок погашення заборгованості по процентам. Також в матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості за кредитом № 800468872 від 10.04.2021 сформованого ТОВ «Таліон Плюс» згідно з якого, заборгованість [PERSON] за кредитним договором за період з 15.06.2021 по 31.08.2023 становить 63 092,32 грн, з яких 17 760,00 грн - сума заборгованості по тілу кредиту, 45 332,32 грн - сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Мотиви та застосовані норми права. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, як передбачено статтею 11 ЦК України. Так, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). Згідно зі ст. 627,629 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ст.1046, ч. 1 та 2 ст.1054 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до визначень, що містяться ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»: електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. За положеннями ст. 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 656 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. Частиною 1 статті 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зазначив, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6ст. 81 ЦПК України). ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало, що підтверджується письмовими доказами які містяться у справі, а саме: на емітовану картку відповідача № [NUMBER] перерахувало [PERSON] суму коштів 17 760,00 грн. Враховуючи норми чинного законодавства України, зазначені вище, встановивши що кредитний договір № 800468872 укладений 10.04.2021 строком на 30 днів між відповідачем та первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» не виконаний в повному обсязі, й те, що за договорами факторингу до позивача перейшло право грошової вимоги до [PERSON] позовна вимога ТОВ «Юніт Капітал» є доведеною та обґрунтованою, а отже заборгованість за тілом кредиту підлягає стягненню у розмірі 17 760,00 грн. Щодо вимоги позивача про стягнення заборгованості за відсотками, суд зазначає таке. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові від 05 квітня 2023 року в справі №910/4518/16, згідно з якими надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за користування кредитом, так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто, фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Згідно з ч. 8 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Тому при стягненні заявленої позивачем заборгованості не підлягають врахуванню завуальовані, неоднозначні умови, які дозволили кредитодавцю нарахувати непропорційно великі суми грошових коштів за користування кредитом, поза чітко вказаного строку кредитування. Крім того, суд звертає увагу на правові позиції, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок було підтверджено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16. Отже, враховуючи узгоджений сторонами строк кредитування 30 днів, а також враховуючи відсутність належних та допустимих доказів щодо пролонгації строку дії кредитного договору, позовні вимоги про стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами підлягають частковому задоволенню в межах цього строку кредитування та у розмірі погодженому сторонами під час укладення 10.04.2021 кредитного договору №800468872 в розмірі 9057,60 грн. Частиною першою ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Частина 2 ст. 13 ЦПК України визначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Розмір кредитної заборгованості та її складові відповідач не спростував, контррозрахунку боргу не надав. З метою з`ясування питання наявності або відсутності заборгованості за кредитним договором клопотань або заяв суду не заявляв. Враховуючи викладене, оскільки відповідач порушив зобов`язання, встановлені кредитним договором № 800468872 від 10.04.2021, докази своєчасної та повної оплати заборгованості за цим договором в матеріалах справи відсутні, а тому суд вважає за правомірне позов задовольнити частково на загальну суму 26817,60 грн. Щодо судових витрат. Згідно з платіжної інструкції №16100 від 04.07.2025 при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1029,65 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 гривень. На підтвердження повноважень адвоката Тараненко А. долучено такі документи: копію договору про надання правової допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025; додаткову угоду № 25770554440 до Договору правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025; копію акту прийому-передачі наданих послуг за договором правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2975,70 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: partial