Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача такий 1.1. 21 січня 2025 року [PERSON] (далі також позивач) подала позовну заяву до [PERSON] (далі також відповідач), в якій просить позбавити відповідача батьківських прав щодо дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 05 лютого 2025 року позивач подала змінену позовну заяву в якій просила: позбавити відповідача батьківських прав щодо дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частина з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно з дня пред`явлення позову і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] , а потім у розмірі 1/4 частина з усіх видів заробітку (доходів) до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] (далі також позовна заява). 1.2. Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 11 грудня 2025 року залишив без розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] в частині вимог про позбавлення батьківських прав. 1.3. Відповідач не подав відзив у частині вимог щодо стягнення аліментів. 2.Заяви, клопотання подані учасниками справи в письмовій формі такі 2.1. Позивач подала заяву, в якій зазначила, що заявлені вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи та просила розглядати справу за її відсутності. Представник відповідача адвокат Врона Андрій Валентинович подав заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, та просив розглядати справу за його та відповідача відсутності. 2.2. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (стаття 223 Цивільного процесуального кодексу України, далі ЦПК). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, що не з`явилися до суду, оскільки сторони належно повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, та подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. 3. Процесуальні рішення та дії у справі такі 24 лютого 2025 року суддя Іванівського районного суду Одеської області постановив ухвалу про відкриття провадження у справі в порядку загального позовного провадження, й визначив дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання для розгляду справи (а.с. 42-44). Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 27 березня 2025 року відклав розгляд справи та надав сторонам час для подачі додаткових доказів (а.с. 56). Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 24 квітня 2025 року відклав розгляд справи та надав представнику позивача час для ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 65). Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 02 червня 2025 року відклав розгляд справи та надав сторонам час для укладення мирової угоди. Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 03 липня 2025 року відклав розгляд справи та надав сторонам час для подачі додаткових доказів. Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 21 липня 2025 року відклав розгляд справи та надав сторонам час для подачі додаткових доказів. Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 11 вересня 2025 року за клопотанням представника позивача відклав розгляд справи. Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 06 жовтня 2025 року відклав розгляд справи, через неприбуття учасників справи. Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 10 листопада 2025 року оголосив перерву в розгляді справи, надав сторонам час для ознайомлення з заявою про залишення частини позовних вимог без розгляду. Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 11 грудня 2025 року закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду. 4. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин такі Свідоцтво про народження свідчить, що діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , походять від позивача та відповідача (далі також діти, а.с. 7, 8). Діти перебувають на утриманні позивача. 5. Норми матеріального права, які застосував суд такі 5.1. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина 1 статті 180 Сімейного кодексу України, далі СК). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина 3 статті 181 СК). При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (частина 1 статті 182 СК). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (частина 2 статті 182 СК). Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина 1 статті 184 СК). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (частина 1 статті 191 СК). 5.2. Установити у 2026 році прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років 3512 гривень (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік»). 6. Норми процесуального права, які застосував суд такі Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 1, 5, 6 статті 81 ЦПК). 7. Мотиви застосування норм права такі 7.1. Суд зазначає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, Сімейним законодавством України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: за яким брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Під час визначення розміру аліментів на дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, зокрема рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. 7.2. Діти перебувають на повному утриманні позивача. Сторони не досягли угоди про добровільну сплату аліментів. Відповідач заперечень щодо позову не надав, а суд самостійно не може поставити під сумнів обставини, які є підставою для задоволення позовних вимог, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що відповідач не має фінансової можливість сплачувати аліменти у визначеному розмірі. 8. Висновок суду такий З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що позовну заяву належить задовольнити повністю. 9. Розподіл між сторонами судових витрат такий Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 ЦПК). Пункт 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За рішеннями про стягнення судового збору, про накладення штрафу (як засобу процесуального примусу) стягувачем є Державна судова адміністрація України (абзац 2 частини 4 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»). Зважаючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, яка має в собі вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору в розмірі 1321 гривня 20 копійок з відповідача в дохід держави в особі Державної судової адміністрації України. 10. Підстави допустити негайне виконання судового рішення такі Зважаючи на приписи пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved