Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

На розгляд Млинівського районного суду надійшла цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту (creditcasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1393-0484. Зміст договору складають: Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспорт споживчого Кредиту, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України. [PERSON] був попередньо ознайомлений з істотними умовами договору, відображеними у вказаних документах. На виконання умов Договору, [PERSON] було надано одноразовий ідентифікатор С0476 для підписання Кредитного договору №1393-0484 від 09.05.2024. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб у розмірі 7600,00 гривень, строком кредитування на 365 днів, стандартна процента ставка складає 1,45% від суми кредиту за кожний день користування кредитом. Окрім того, згідно Додаткової угоди №1 від 23.07.2024 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1393-0484 від 09.05.2024 відповідачу [PERSON] було надано кредит у сумі 2400,00 гривень. Свої зобов`язання за вказаним Договором ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало повністю та на вказаний відповідачем у особистому кабінеті картковий рахунок перерахувало кошти. Однак, [PERSON] взяті на себе зобов`язання згідно Договору не виконав, що призвело до утворення простроченої заборгованості, загальний розмір якої, станом на 18.07.2025, становить 52813,36 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 8347,00 гривень та прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 44466,36 гривень. Разом з тим, Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до відповідача Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», шляхом часткового списання заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 10785,76 гривень, за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у сумі 42027,60 гривень. Таким чином, просить стягнути з відповідача частину заборгованості по кредитному договору, що становить 42027,60 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 8347,00 гривень та прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 33680,60 гривень. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. (а.с.9) Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. За приписом ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 09 травня 2024 року уклав із ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» Договір про відкриття кредитної лінії № 1393-0484. Вказаний кредитний договір підписано електронним підписом [PERSON] , що відтворений шляхом використання нею одноразового ідентифікатора С0476, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Тобто ці правочини були укладені із застосуванням положень ЗУ "Про електронну комерцію", про що прямо зазначено в змісті договору. На це вказують умови, передбачені розділом 3 «Порядок укладання договору» кредитного договору №1393-0484. Також, з дослідженого судом вищезазначеного кредитного договору вбачається, що у розділі: 12 "Реквізити сторін" зазначено споживачем [PERSON] , а також його персональні дані. Наведене свідчить про те, що відповідач надав ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» свої особисті дані, що є непрямим підтвердженням факту укладення ним кредитного договору. При цьому суд враховує, що відповідачем не спростовано, що вказані у договорі особисті дані не належать йому і не надавались ним кредитору з метою укладення кредитного договору, шляхом підписання одноразовим електронним ідентифікатором. Таким чином, уклавши, шляхом підписання з використанням одноразового ідентифікатора, вищезазначений договір про надання споживчого кредиту, відповідач [PERSON] отримав на умовах строковості, зворотності, платності грошові кошти в сумі 7600,00 гривень, строком на 365 днів, із базовим періодом сплати відсотків 30 днів, стандартна процента ставка складає 1,45% від суми кредиту за кожний день користування кредитом. Окрім того, згідно Додаткової угоди №1 від 23.07.2024 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1393-0484 від 09.05.2024 відповідачу [PERSON] було надано кредит у сумі 2400,00 гривень. Строк кредитування за Договором згідно умов Додаткової угоди становить 440 днів. Перерахунок кредитних коштів здійснювався за реквізитами (банківською карткою) наданими [PERSON] . При цьому, фактичне отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується довідкою АТ КБ «Приват Банк» про перерахування суми кредиту за договором про відкриття кредитної лінії №1393-0484 від 09.05.2024. Позивач звертаючись до суду вказує, що ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» свої зобов`язання за договорами виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу [PERSON] грошові кошти на умовах передбачених договором, натомість відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, унаслідок чого станом на 18.07.2025 р. утворилася заборгованість на загальну суму 52813,36 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 8347,00 гривень та прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 44466,36 гривень. Разом з тим, Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до відповідача Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», шляхом часткового списання заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 10785,76 гривень, за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у сумі 42027,60 гривень. Таким чином, стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає частина заборгованості по кредитному договору, що становить 42027,60 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 8347,00 гривень та прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 33680,60 гривень. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За відсутності будь-яких інших доказів у справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, його погашення відповідачем, суд встановлює такий розмір заборгованості виходячи з розрахунку позивача та вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем. За таких обставин, враховуючи порушення відповідачем умов договору, а також враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку, що позов ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати, пов`язані з сплатою судового збору в розмірі 2422,40 гривень. Відповідно до вимог ст.141 ч.2 п.1 ЦПК України - у разі задоволення позову на відповідача покладаються судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Враховуючи вищенаведене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2422,40 гривень, що об`єктивно підтверджується платіжною інструкцією №75523 від 13.08.2025 року. (а.с.9 зворот) На підставі викладеного,

Outcome: approved