Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

У липні 2025 року через систему «Електронний суд» ТОВ «Іннова фінанс» звернулись до суду із позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заочним Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 25 грудня 2025 року позов ТОВ «Іннова-фінанс» задоволено, а саме стягнуто з [PERSON] на користь позивача 22 185,00 грн. заборгованості за кредитними договорами та 2422,00 грн. судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору. 31 грудня 2025 року через систему «Електронний суд» адвокат Андрущенко М.В. звернувся до суду в інтересах ТОВ «Іннова-нова» із заявою про ухвалення додаткового рішення у даній справі про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. Крім цього зазначив, що згідно рішення загальних зборів учасників змінено найменування юридичної особи ТОВ «Іннова-фінанс» на «Іннова-нова», у зв`язку із чим 8 вересня 2025 року внесені відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо позивача. Частиною 1 статті 270 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч.3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно статті141ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України). Відповідно до частини 1 та 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 137 ЦПК України). Згідно частини 6 статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. На це зокрема вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22. На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката, представником позивача до суду надано копію договору про надання правової (правничої) допомоги №06-05/2025 від 6 травня 2025 року, копію акту №3784104979 приймання передачі наданих послуг від 12 грудня 2025 року, згідно якого вартість виконаних послуг складає 5000,00 грн., копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та копію ордера. На підтвердження зміни найменування юридичної особи ТОВ «Іннова-фінанс» на «Іннова-нова», представником позивача надано виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Заява представника позивача подана відповідно до вимог та в строки визначені частиною 8 статті 141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, та те що позов ТОВ «Іннова-нова» задоволено і від відповідача не надходило клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 5000,00 грн., постановивши відповідно до ч.3 ст. 270 ЦПК України, додаткове заочне рішення.

Outcome: approved