Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з [PERSON] суму заборгованості у розмірі 29 600, 00 грн, інфляційні втрати у розмірі 16 745, 83 грн та 3% річний у розмірі 3 116, 52 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що 21.07.2021 між Моторним (транспортним) страховим бюро України та [PERSON] , було укладено Договір про порядок повернення коштів. Відповідно до вказаного договору, [PERSON] зобов`язаний компенсувати витрати понесені Кредитором, тобто позивачем, по справі №73666 у зв`язку із виплатою відшкодування за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 16.01.2021 приблизно о 17:20, в м. Харкові по вул. М. Горевича, за участю автомобіля «ВАЗ» державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням відповідача та автомобіля «Toyota» державний номерний знак « [NUMBER] ». Відповідно до п. 2.1. Договору боржник приймає на себе зобов`язання сплатити Кредитору 50 600, 68 грн. протягом 17 місяців за графіком з можливістю дострокового погашення боргу. Відповідно до інформації з бази МТСБУ по справі №73666, в період з 03.08.2021 по 01.02.2022 відповідачем було частково сплачено заборгованість у розмірі: 21 000, 00 грн. Однак, в подальшому ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було. Відтак, залишок заборгованості складає: 29 600, 68 грн. Відповідно до п.3 Договору у разі порушення боржником умов даного договору, Кредитор має право у будь-який момент звернутися до суду із позовом про стягнення з боржника заборгованості за даним Договором, включивши при цьому санкції, передбачені положенням чинного законодавства. Оскільки, відповідачем було сплачено певну частину заборгованості, свідчить про визнання заборгованості перед позивачем. Однак, надалі від виконання свого зобов`язання відповідач ухиляється. Позивач має право на стягнення з відповідача суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення, починаючи з наступного дня внесення останнього платежу відповідачем 02.02.2022 та до дня подання позовної заяви до суду 05.08.2025. Загальний розмір інфляційних витрат за вказані періоди складає 16 745, 83 грн. Загальна сума відсотків річних за користування грошовими коштами за період з 02.02.2024 по 05.08.2025 складає 3 116, 52 грн. Аргументи учасників справи. Відповідач відзиву на позов не надав, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, матеріали справи містять заяву, у якій він просить здійснити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, про причини своєї неявки суд не повідомив. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 25.04.2021 [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою, у якій просив надати йому можливість сплатити частинами по справі № 73666 (а.с. 6). 21 липня 2021 року між Моторним (транспортним) страховим бюро України та [PERSON] було укладено Договір № 73666 про повернення коштів від 21.07.2021 (а.с. 9). Відповідно до п. 1 Договору, боржник зобов`язаний компенсувати витрати понесені Кредитором, тобто позивачем, по справі №73666 у зв`язку із виплатою відшкодування за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 16.01.2021 приблизно о 17:20, в м. Харкові по вул. М. Горевича, буд. 27-Б, за участю транспортного засобу «Toyota», державний номерний знак « [NUMBER] » власник [PERSON] та транспортного засобу «ВАЗ 210930» державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням боржника ( [PERSON] ). Відповідно до п. 2.1. Договору боржник приймає на себе зобов`язання сплатити Кредитору 50 600, 68 грн. протягом 17 місяців за графіком з можливістю дострокового погашення боргу. Відповідно до п.3 Договору у разі порушення боржником умов даного договору, Кредитор має право у будь-який момент звернутися до суду із позовом про стягнення з Боржника заборгованості за даним Договором, включивши при цьому санкції, передбачені положенням чинного законодавства. Відповідно до інформації з бази МТСБУ по справі №73666, в період з 03.08.2021 по 01.02.2022 відповідачем [PERSON] було частково сплачено заборгованість у розмірі: 21 000, 00 грн (а.с. 10). Відповідно до розрахунку від 02.02.2022 загальна заборгованість [PERSON] перед МТСБУ за період з 02.02.2022 по 05.08.2025, 1281 день, складає 49 462, 35 грн, з яких: 29 600,00 грн сума боргу, 16 745, 83 грн інфляційне збільшення, 3 116, 52 грн штрафні санкції (а.с. 11). Мотиви, застосовані норми права та висновки суду. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтею 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору. За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Отже, грошовим слід вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора. Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму. Згідно з ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. У зв`язку з чим доводи страхової компанії в цій частині є безпідставними. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 07 червня 2017 року № 6-282цс17 та підтверджена висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18). При цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18), вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі. У пункті 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ» від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам дано роз`яснення про те, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України). Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст. 626 Цивільного Кодексу України договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У відповідності до умов Кредитних договорів кожна з Сторін договорів отримала як права так і обов`язки згідно укладених правочинів. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Встановивши, що [PERSON] належним чином не виконав договір № 73666 про порядок повернення коштів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з [PERSON] суми заборгованості, інфляційних втрат та трьох процентів річних. Таким чином, у межах позовних вимог з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню за період з 02.02.2022 по 05.08.2025 сума заборгованості у розмірі 29 600,00 грн; інфляційні нарахування на суму заборгованості у розмірі 16 745, 83 грн та 3 % річних у розмірі 3 116,52 грн. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 3 028,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням. У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Outcome: approved