Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

До Іллінецького районного суду Вінницької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору про надання послуг та стягнення відшкодування за невиконання договору про надання послуг. Позов мотивовано тим, що 02 листопада 2024 року між [PERSON] , як замовником, та [PERSON] , як підрядником, був укладений безстроковий письмовий договір про виконання разової роботи. Предметом договору було виконання певного обсягу робіт з виготовлення, доставки та монтажу стільниці на кухню, стільниці у ванну кімнату. Відповідно до п. 3.3 договору, позивачка здійснила попередню, узгоджену з підрядником, оплату його послуг у повному розмірі 33 600 гривень. Відповідно до умов договору, підрядник зобов`язувався самостійно забезпечити себе матеріалами та виконати обумовлені роботи у погоджені строки, після чого мав бути складений та підписаний акт прийому-передачі 24.02.2025. Підрядник поінформував позивачку, що на вихідних (які припадали на 01-02 березня 2025 року) він зобов`язується виконати замовлення зазначене у договорі. Натомість, станом на 22.08.2025, підрядник не виконав умови договору, роботи у погоджений строк не виконані, акт прийому-передачі не складений, матеріали для виготовлення стільниць не закуплені, на вимоги щодо виконання зобов`язань за договором не реагує, аванс добровільно не повертає. Відповідно до пункту 4.1 Договору, у випадку порушення підрядником термінів виконання робіт за договором підрядник сплачує на користь замовника штраф у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення. Розмір штрафу, за кожний день прострочення з 03.03.2025 по 21.08.2025 (включно) становить 4 901 гривень. Позивачка просить суд розірвати договір про виконання разової роботи від 02.11.2024, стягнути з відповідача аванс в розмірі 33 600 (тридцять три тисячі шістсот) гривень, розмір штрафу, за кожний день прострочення з 03.03.2025 по 21.08.2025 (включно) в розмірі 4 901 (чотири тисячі дев`ятсот одна) гривня, розмір інфляції з 03.03.2025 по 21.08.2025 в розмірі 1 364 (одна тисяча триста шістдесят чотири) гривні. Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у визначений судом строк заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву не надав. Суд звертає увагу на позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладену у постанові № 755/4829/23, провадження № 61-73 св 24 від 13.05.2024 року, згідно якої вказано, що: «суд зробив правильний висновок, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими відправленнями, які повернулися до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням учасника справи. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України)». Відповідач кореспонденцію суду не отримав, а листи повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням учасника справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено, що [PERSON] отримав аванс в розмірі 33600,00 грн, за договором про виконання разової роботи, укладеним 02 листопада 2024 року між [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить напис на першій сторінці договору про виконання разової роботи від 02.11.2024. Відповідно до пункту 4.1 договору, у випадку порушення підрядником термінів виконання робіт за договором підрядник сплачує на користь замовника штраф у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення. Розмір штрафу, за кожний день прострочення з 03.03.2025 по 21.08.2025 (включно) за розрахунком позивача становить 4901,00 грн, а розмір інфляції з 03.03.2025 по 21.08.2025 1364,00 грн. Крім того, [PERSON] згідно платіжної інструкції № P24A346340098508757 від 02.11.2024 на рахунок № [NUMBER] було перераховано суму в розмірі 29999,00 грн з коментарем Переказ власних коштів. Завдаток за стільницю струмінська [PERSON] . Також, [PERSON] згідно платіжної інструкції № P24A346340376202224 від 02.11.2024 на рахунок № [NUMBER] було перераховано суму в розмірі 3600,00 грн з коментарем Переказ власних коштів. Завдаток частина. На підтвердження особи відповідача позивачем надано копію його паспорта [NUMBER] , який видано 22.06.2009 Іллінецьким ГУМВС України у Вінницькій області. Позивачем надано стріншоти переписок, дзвінків, на підтвердження узгодження умов договору про виконання разової роботи від 02 листопада 2024 року. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Статтями 846, 854 ЦК України визначено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором. Згідно з ч.2 ст. 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Iстотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Із положень статей 610, 611 ЦК України вбачається, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Частинами 3, 5 статті 651 ЦК України, передбачено, що якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Відповідно до ч. 2 ст 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 918/631/19 Велика Палата Верховного Суду вказала, що правовідношення, в якому у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі частини другої статті 625 цього Кодексу. Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зважаючи на те, що відповідач у встановлений договором строк до виконання робіт не приступив, чим допустив істотне порушення умов правочину, внаслідок якого позивачка значною мірою позбавилася того, на що розраховувала при його укладенні, суд вважає вимогу про розірвання договору обґрунтованою. Також, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів виконання робіт або повернення коштів, вимога про стягнення авансу в розмірі 33 600,00 грн є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню. Беручи до уваги, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, проте не надав відзиву та не спростував наданий позивачкою розрахунок штрафу в розмірі 4901,00 грн (згідно з п. 4.1 договору) та інфляційних втрат у розмірі 1364,00 грн, суд вважає вказані нарахування обґрунтованими та доведеними матеріалами справи. За таких обставин, оцінюючи докази у їх сукупності, суд доходить висновку про наявність підстав для повного задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1 211,20 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки у повному обсязі.

Outcome: approved