Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

У липні 2025 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, у якому вказувало, що 04 жовтня 2024 року о 17 год. 22 хв. в м. Вознесенську по вул. Київській поблизу будинку №148 [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ 1103 0740», реєстр. номер [NUMBER] , не вибравши безпечної швидкості руху та не дотримавшись безпечної дистанції, здійснив зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Passat», реєстр. номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався попереду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 жовтня 2024 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача, як володільця транспортного засобу «ЗАЗ 1103 0740», реєстр. номер [NUMBER] , не була застрахована, а тому 08 жовтня 2024 року потерпілий [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування. 04 березня 2025 року позивач, після визначення вартості матеріального збитку, сплатив [PERSON] 44 279,56 грн страхового відшкодування завданої шкоди. Крім цього, МТСБУ понесло витрати на визначення розміру завданої потерпілому шкоди у розмірі 2 150 грн. Оскільки відповідач не компенсував позивачу понесені ним витрати в добровільному порядку, а тому МТСБУ на підставі ст. 1191 ЦК України, пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просило стягнути з [PERSON] на свою користь в порядку регресу 46 429,56 грн витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, а також 3 028 грн судового збору. Представник позивача Попов В.Є. в судове засідання не з`явився, проте надіслав через систему «Електронний суд» заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача в окремій заяві не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема, суд встановив, що 04 жовтня 2024 року о 17 год. 22 хв. в м. Вознесенську по вул. Київській поблизу будинку №148 [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ 1103 0740», реєстр. номер [NUMBER] , не вибравши безпечної швидкості руху та не дотримавшись безпечної дистанції, здійснив зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Passat», реєстр. номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався попереду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 жовтня 2024 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] , як власнику автомобіля «Volkswagen Passat», реєстр. номер [NUMBER] , було завдано матеріальну шкоду у вигляді витрат на ремонт пошкодженого транспортного засобу. Зокрема, згідно копії Звіту про незалежну оцінку майна з визначенням вартості матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля Volkswagen Passat реєстраційний номер [NUMBER] від 23 жовтня 2024 року №209-24, складеного оцінювачем ФОП [PERSON] , вартість матеріального збитку внаслідок пошкодження в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Volkswagen Passat», реєстр. номер [NUMBER] , становить 49 166,89 грн. Суд встановив, що на момент дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] був володільцем транспортного засобу «ЗАЗ 1103 0740», реєстр. номер [NUMBER] . Разом з тим, на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача, як володільця транспортного засобу, не була застрахована. Відповідно до абз. 2 п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV, що був чинним на час настання дорожньо-транспортної пригоди (далі Закон № 1961-IV) у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно п. 41.1-а ст. 41 Закону № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Зокрема, відшкодуванню підлягає шкода, пов`язана з пошкодженням іншого транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст.ст. 28, 29 Закону № 1961-IV). 08 жовтня 2024 року потерпілий [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування. Суд встановив, що позивач виконав свої зобов`язання перед потерпілим, а саме 04 березня 2025 року за Платіжною інструкцією №5449 сплатив [PERSON] 44 279,56 грн страхового відшкодування завданої шкоди. Крім цього, згідно копії Платіжної інструкції від 30 жовтня 2024 року №42026 МТСБУ понесло витрати на визначення розміру завданої потерпілому шкоди у розмірі 2 150 грн. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону № 1961-IV МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Враховуючи встановлені обставини, а також вищенаведені положення закону, виходячи з того, що [PERSON] не виконав вимогу позивача щодо відшкодування сплачених останнім витрат, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування в добровільному порядку, а тому суд вважає вимоги МТСБУ обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню понесені останнім витрати на сплату судового збору у розмірі 3 028 грн.

Outcome: approved