Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

30 жовтня 2025 року представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат. Позов обґрунтовує тим, що 03 грудня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5155289, а 16 липня 2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 16072025, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 2 від 16 липня 2025 року до договору факторингу № 16072025 від 16 липня 2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 26 280 грн, з яких: 7 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 780 грн - сума заборгованості за процентами, 3 500 грн сума - заборгованості за штрафом; 00,00 грн - сума заборгованості за комісією за видачу кредиту. 03 грудня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 245656552, а 04 лютого 2025 року на підставі договору факторингу від 04 лютого 2025 року № МВ-ТП/20, реєстру боржників від 04 лютого 2025 року право вимоги за цим договором перейшло до ТОВ «Таліон Плюс». 27 лютого 2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 27/0225-01, відповідно до якого останнє набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 8 971,00 грн, з яких: 2 500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 096,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 125,00 грн - сума заборгованості по комісії; 1 250,00 грн - неустойка. В судове засідання представник позивача не з`явився, просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с. 7). Відповідач у судове засідання не з`явився, представник відповідача направив заяву про проведення судового засідання у їх відсутність. Зазначив, що заперечує проти повного задоволення позовних вимог, оскільки не згодний з розміром заборгованості. Відповідач визнає, що укладав кредитний договір № 5155289 від 03 грудня 2024 року в розмірі 22 780 грн 00 коп., № 245656552 від 03 грудня 2024 року, здійснював погашення заборгованості за цими договорами, тому вважає, що загальний розмір боргу становить 15 658 грн (9 772,00 грн - за договором № 5155289, 5 886,00 грн - за договором № 245656552) (а.с. 88). Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки сторони повідомлені вчасно та належним чином. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачем підпадають під вид цивільно-правових відносин - зобов`язання і є зобов`язальними та регулюються нормами ЦК України, з врахуванням наступного. Згідно зі ст. 509 Цивільного Кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться - ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні - ст. 530 ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за договором про надання споживчого кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст.ст. 610, 611 ЦК України зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Встановлено, що 03 грудня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5155289, підписано додаток № 1 до цього договору. Договір, додаток до нього підписані електронним підписом позичальника. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору товариство зобов`язується надати клієнту кредит на суму 3 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у договорі. Відповідно до паспорту споживчого кредиту та договору: сума кредиту 3 000 грн; строк кредиту 360 днів; стандартна процентна ставка 1% за кожен день користування межах строку кредитування; стандартна процентна ставка річних 2 397,89 %, орієнтована вартість кредиту за стандартною ставкою 13 800 грн. Відповідно до п. 2.1 договору кредіт надано у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок [NUMBER] (а.с. 8-19, 21-22). Відповідно до паспорту споживчого кредиту сума/ліміт кредиту становить 7 000 грн, в тому числі первинна сума надарного кредиту - 3 000 грн, додаткова сума кредиту - 4 000 грн (а.с. 21-22). Сторонами підписано додаток № 1 - таблиця обчислення загальної вартості кредиту. Відповідачем підписано додаток № 2 до договору - інформаційне повідомлення (а.с. 20). Відповідно до повідомлення ТОВ «ПЕЙТЕК» ТОВ «Лінеура» перерахувало кошти в розмірі 4 000 грн на платіжну карту, маска карти [NUMBER] (а.с. 24). 16 липня 2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 16072025, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників, витягу з реєстру боржників від 16 липня 2025 року до договору факторингу № 16072025 від 16 липня 2025 року, розрахунку заборгованості станом на 16 липня 2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 26 280 грн, з яких: 7 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 780 грн - сума заборгованості за процентами (а.с. 25-29-33). 03 грудня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 245656552, підписано паспорт споживного кредиту, відповідно до умов яких розмір кредитної лінії становить 2 500 грн, строк до 1826 днів, дисконтний період 29 днів, проценти за дисконтний період 710,50 грн, річна ставка 3667,53 %, комісія зав надання кредиту 125 грн, кінцевий період 02 січня 2030 року (а.с. 42-53, 40- 41). 04 лютого 2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № МВ-ТП/20 відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а факт зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 04 лютого 2025 року розмір заборгованості становить 5 418,50 грн (а.с. 54-56). 27 лютого 2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27/0225-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги (а.с. 59-61). Згідно з п. 2.1. договору факторингу, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно з п. 4.1 договору факторингу сторони погодили, що право вимоги переходить від клієнта до фактора на наступний календарний день після підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, по формі встановленій у додатку до цього договору. Відповідно до реєстру прав вимоги № 4 від 04 серпня 2025 року до договору факторингу № 27/0225-01 від 27 лютого 2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 8 971,00 грн, з яких: 2 500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 096,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 125,00 грн - сума заборгованості по комісії; 1 250,00 грн - неустойка(а.с. 62). Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Пред`являючи позов до відповідача про стягнення заборгованості за кредитними договорами № 5155289 від 03 грудня 2024 року, 245656552 від 03 грудня 2024 року, новий кредитор посилався на те, що позичальник після заміни кредитора у зобов`язанні борг не погасив, має невиконані зобов`язання з погашення тіла кредиту, зі сплати процентів, а також нарахованої пені за прострочення виконання грошових зобов`язань. Загальна сума заборгованості за кредитними договорами становить 35 251,00 грн. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за вказаними кредитними договорами, оскільки матеріалами справи встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань відповідно до умов укладеного кредитного договору. Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст. 617 ЦК України. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, у передбачений у договорі строк кошти (суму позики) не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за кредитним договором № 5155289 від 03 грудня 2024 року в розмірі 22 780 грн 00 коп., з яких: 7 000 грн 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 780 грн 00 коп. сума заборгованості за відсотками; кредитним договором № 245656552 від 03 грудня 2024 року в розмірі 7 721 грн 00 коп., з яких: 2 500 грн 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 5 096 грн 00 коп. сума заборгованості за відсотками; 125 грн 00 коп. заборгованість по комісії, тому вимога позивача в цій частині є доведеною та підлягає задоволенню. Щодо вимоги про стягнення з відповідача неустойки суд зазначає наступне. 17 березня 2022 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ, яким були внесені зміни до Цивільного кодексу України та Закону України «Про споживче кредитування», а Національним банком України прийнято «Правила роботи банків у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, затверджені постановою правління НБУ від 25 березня 2022 року № 23 «Про деякі питання діяльності банків України та банківських груп». Зокрема, «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено п. 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи викладене, позов в частині стягнення з відповідача штрафу в розмірі 1 250,00 грн за кредитним договором № 245656552 задоволенню не підлягає. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги те, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені кредитним договором, не виконав, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню в розмірі 30 501,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, ч. 8 цієї статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 619,98 грн (30 501,00 х 3 028,00 / 35 251,00).

Outcome: partial