Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Представник позивача Усенко М.І. звернувся до Тернівського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 27.10.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 4256527 у електронній формі, відповідно до якого відповідачу були надані кредитні кошти на поточні потреби в розмірі 5000,00 грн., зі сплатою відсотків, комісії. Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набув право вимоги, як кредитор, за вказаним договором на підставі договору відступлення права вимоги від 09.02.2022 року №80МЛ, який був укладений між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Розмір заборгованості станом на 17.07.2025 року становить 21670,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 5000,00 грн., заборгованість за процентами 16320,00 грн., заборгованість за комісією 350,00 грн. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 21670, 00 грн., стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 2422, 40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000, 00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутністю представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач не з`явилася у судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що у позові за необхідне відмовити з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 27.10.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] в електронному вигляді був укладений договір про споживчий кредит №4256527, сума кредиту 5000,00 грн., кредит надано строком на 30 днів з 27.10.2021 року, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 26.11.2021 року. Сторони погодили розмір комісії за надання кредиту 350,00 грн., проценти за користування кредитом в розмірі 1320,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,88% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника складає 6670,00 грн. Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на картковий рахунок. Відповідно до анкети-заяви на кредит №4256527 від 27.10.2021 року, ТОВ «Мілоан» погодило умови кредитування по заяві [PERSON] №4256527. Згідно довідки ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію, підписаної представником ТОВ «Мілоан» Вініченко О.В., відповідач [PERSON] ідентифікована ТОВ «Мілоан» як позичальник за укладеним договором №4256527 від 27.10.2021 року, оскільки [PERSON] 27.10.2021 року підписала договір аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора F64049. Відповідно до платіжного доручення №59708979 від 27.10.2021 року ТОВ «Мілоан» перерахувало 5000,00 грн. на картковий рахунок [PERSON] карта № [NUMBER] , згідно договору №4256527. З довідки АТ «Універсал Банк» від 12.08.2025 року вбачається, що на ім`я [PERSON] банком було емітовано картку № [NUMBER] на яку 27.10.2021 року не виявлено зарахування платежу на суму 5000,00 грн. Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01.08.2025 року клопотання представника позивача задоволено та витребувано необхідну інформацію у АТ «Універсал Банк». Проте операційний директор АТ «Універсал Банк» надав суду відповідь за вих.№БТ/Е-10682 від 12.08.2025 року, у якій зазначає, що 27.10.2021 року на платіжну картку [PERSON] № [NUMBER] не виявлено зарахування платежу на суму 5000,00 грн. 09.02.2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» був укладений договір відступлення прав вимоги №80-МЛ, за яким позивач набув права нового кредитора за плату та прийняв належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними в реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №80-МЛ від 09.02.2022 року, позивач набув права вимоги, як новий кредитор, за договором №4256527 від 27.10.2021 року, де сума заборгованості становить 21670,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 5000,00 грн., заборгованість за відсотками 16320,00 грн., залишок по комісії 350,00 грн. Згідно платіжного доручення №66410 від 09.02.2022 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» сплатило ТОВ «Мілоан» грошові кошти за відступлення права вимоги за договором факторингу №80-МЛ від 09.02.2022 року. Відповідно до досудової вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» від 09.07.2025 року, направленої на адресу [PERSON] , останній повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором №4256527 від 27.10.2021 року а також про необхідність погашення заборгованості в сумі 21670,00 грн. В позовній заяві проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором №4256527 від 27.10.2021 року станом на дату подання позовної заяви складає 21670,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 5000,00 грн., заборгованість за відсотками 16320,00 грн., залишок по комісії 350,00 грн. Відповідно до договору № 0107 про надання правової допомоги від 01.07.2025 року, між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет» укладено договір про надання правової допомоги. Відповідно до акту №596 наданих послуг від 06.07.2025 року, та з детального опису наданих послуг по примусовому стягненні з [PERSON] заборгованості складає 8000,00 грн. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1ст.512ЦК України Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII). За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку. Проте, з відповіді Акціонерного товариства «Універсал Банк» від 12.08.2025 року вбачається, що 27.10.2021 року на платіжну картку [PERSON] № [NUMBER] не виявлено зарахування платежу на суму 5000,00 грн. Як вбачається з кредитного договору кредитодавець одразу після укладення кредитного договору сторонами надає кредит шляхом безготівкового переказу суми кредиту на поточний картковий рахунок з використанням реквізитів платіжної картки позичальника. Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі. За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Одночасно, суд звертає увагу на те, що за положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). Належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Посилання позивача на платіжне доручення №59708979 про перерахування відповідачу кредиту в сумі 5000,00 грн, є неналежними доказами, які підтверджують здійснення фінансової операції щодо переказу грошових коштів відповідачу, оскільки інші докази цей факт спростовують (довідка АТ «Універсал Банк» від 12.08.2025 року). З огляду на вказане, матеріали справи не містять належних доказів, підтверджуючих виконання ТОВ «Мілоан» умов договору про відкриття кредитної лінії щодо здійснення безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника, шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Окрім того, суд позбавлений можливості ідентифікувати належність електронного платіжного засобу відповідачу, оскільки повної інформації щодо номеру банківської картки або ж номеру банківського рахунку відповідача матеріали справи не містять. Також, і сторона позивача будучи ознайомлена з довідкою АТ «Універсал Банк» від 12.08.2025 року за допомогою електронного суду, будь-яких інших клопотань або заперечень щодо цієїдовідки не заявляла. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Оскільки в задоволенні позовних вимог було відмовлено в повному обсязі, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд відмовляє в стягненні з відповідача на користь позивача судового збору та витрат на правову допомогу.

Outcome: dismissed