Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

У липні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовною заявою, у якій просив стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 40510 грн. 78 коп. та судові витрати, пов`язані з розглядом справи. 25 вересня 2024 року на розгляд до Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області з Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла вищевказана позовна заява за підсудністю. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 19 квітня 2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] укладено договір позики № 5479274, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до Договору позики № 5479274 від 19 квітня 2023 року Позикодавець передає Позичальнику (відповідачу) у власність грошові кошти (позику), шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язався повернути Позикодавцеві суму кредиту та сплатити плату за користування кредитом (проценти). 15 листопада 2023 року між TOB «МАНІФОЮ» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу № 15-11/2023, відповідно до якого TOB «МАНІФОЮ» передало (відступило) за плату ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні TOB «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрах боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 15-11/2023 від 15 листопада 2023 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 25280 грн. 00 коп., з яких: 8000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 17280,00 грн. - заборгованість за процентами за користування позикою. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за договором позики № 5479274 від 19 квітня 2023 року у розмірі 25280 грн. 00 коп. 03 червня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено кредитний договір № 100096680. Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі ТОВ «Мілоан» та доступний, зокрема, через сайт ТОВ «Мілоан» та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, передбачені договором. Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, Кредитні кошти надаються ТОВ «МІЛОАН» Позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані Відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Згідно з п.1.1. Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «МІЛОАН» грошових коштів у сумі, визначеній у п.1.2. Кредитного договору, за реквізитами, зазначеними у п.2.1. Кредитного договору. Підписанням Кредитного договору Відповідач підтвердив, що він ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами. Приймаючи умови Кредитного договору, Відповідач також підтверджує, що умови Договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану, а інформація надана йому Кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. 28 вересня 2023 року між TOB «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 28092023, у відповідності до умов якого TOB «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні TOB «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 2 від 28 вересня 2023 року до Договору факторингу №28092023 від 28 вересня 2023 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 7799 грн. 60 коп., з яких: 1860,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 5739,60 грн. - заборгованість за відсотками; 200,00 грн. - заборгованість за комісією. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 100096680 у розмірі 7799 грн. 60 коп. 12 серпня 2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики № 4843318, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. 14 червня 2021 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрах боржників. Відповідно до реєстру боржників № 19 від 27.02.2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 7431 грн. 18 коп., з яких: 2050, 00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 5381, 18 грн. - заборгованість за відсотками. Таким чином, [PERSON] , має непогашену заборгованість перед позивачем за договором позики № 4843318 від 12 серпня 2023 року у розмірі 7431 грн. 18 коп. Оскільки, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, кредитні кошти не повернув, у нього утворилася заборгованість. Враховуючи наведене, просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитними договорами в загальному розмірі 40510 грн. 78 коп. та судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, відповідач надав суду заяву, в якій він просив розглянути справу за його відсутністю та за відсутністю його довірителя, з врахуванням викладених у відзиві на позов заперечень, та в задоволенні позову відмовити. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що з вимогами позивача незгоден, у зв`язку з тим, що ним не укладались кредитні договори № 5479274 від 19.04.2023 року з Додатковими угодами № 1, 2 та Кредитний договір № 100096680 від 03 червня 2023 року, таких доказів не надано позивачем до матеріалів справи як і перерахування йому коштів за кредитними договорами. Відповідно до вимог статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно статті 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до п.2.1 договору позики № 5479274 від 19 квітня 2023 року кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит на суму 8000,00 грн.. Наголошує на тому, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є, саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Звертає увагу суду, що ТОВ "ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надало доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів на його банківські рахунки (реквізити банківської платіжної картки). Додані до позовної заяви роздруковані розрахунки заборгованості за кредитними договорами, які складені представником позивача, як на підставу задоволення позовних вимог, є безпідставними, оскільки сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, які б дозволили перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Кредитні договори не містять підписів представників кредитодавців та його підписів. В матеріалах справи відсутні Реєстри боржників в список яких входить він, як боржник, наявний лише Витяг, який самостійно сформував представник позивача - Грибанов Д.В., а тому перевірити чи відповідає Витяг дійсності не є можливим. Звертає увагу суду, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надало доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів на його банківські рахунки (реквізити банківської платіжної картки). Неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог свідчить про їх недоведеність та необґрунтованість, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях та є підставою для відмови у задоволенні цих позовних вимог. Позивачем наданий Договір позики відповідно якого 12.08.2023 року між ним та TOB «1 безпечне агентство необхідних кредитів» укладено Договір позики № 4843318, щодо надання позики в сумі 2 050,00 грн. (арк.с. 52-54). 14.06.2021 року між позивачем - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та TOB «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (арк.с. 56,57) укладено договір факторингу № 14/06/21. Відповідно до договору факторингу від 14.06.2021 року згідно п.4.1 Клієнт зобов`язався надати Документацію по Боржниках зазначених у реєстрі Боржників протягом 30 днів з моменту підписання Акту прийому-передачі відповідного реєстру Боржників. Відповідно до п. 9.10 до договору додаються: Додаток № форма реєстру боржників та Додаток № 2 форма Акту прийому - передачі Реєстру боржників та інші документи. Отже, до позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не перейшло право вимоги до нього як боржника за кредитним договором № 4843318 від 12.08.2023 року, оскільки кредитний договір був укладений 12.08.2023року, а договір факторингу, за умовами якого фактору було передано право вимоги за кредитними договорами, був укладений 14.06.2021 року, тобто до укладення спірного кредитного договору. Права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, однак право вимоги на борги за кредитним договором в даний пакет не могло входити. Таким чином, просить в задоволені позову ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до нього, [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити в повному обсязі. 25 жовтня 2024 року представником позивача надіслано відповідь на відзив на позовну заяву (арк. с. 109-117). На обґрунтування відповіді на відзив зазначено, що кредитні договори були укладені відповідно до вимог закону з погодженням всіх істотних умов договору, в тому числі і розмір відсотків за користування кредитними коштами, та відповідали дійсній волі сторін. В законодавстві України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у задоволенні позову новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора (ст. ст. 516, 613 ЦК України). Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". При умові, що Відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким Відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті заборгованості на рахунки Первісного Позикодавця, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Відповідно до умов вказаного договору, вбачається, що право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги. Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх прав вимог, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеної у постанові від 24.04.2018 по справі № 914/868/17. За таких обставин, у ТОВ «ФК«ЄАПБ», як нового кредитора (на підставі договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 укладеного з TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», який набув право вимоги в межах сум зазначеного у договорі, наявне право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за договором позики № 4843318 від 12.08.2023. Надані Позивачем докази є належними, допустимими та достатніми для підтвердження надання/перерахування коштів Позичальнику, обґрунтування розміру заборгованості Відповідача за вищезазначеним договором та відповідного відступлення права вимоги, отже позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» є законними та обґрунтованими. Просять Відзив відповідача на позов про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення, оскільки він є безпідставним, необґрунтованим, обґрунтовуючи наданими детальними розрахунками заборгованості. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити в повному обсязі. Судове засідання проводити за відсутності представника позивача. Враховуючи вищенаведене у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 19 квітня 2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] укладено договір позики № 5479274, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача (арк.с. 7-11). Уклавши договір позики, Відповідач погодився, що сума позики становить 8000,00 грн., строк кредиту 80 днів, строк позики складається з розрахункових періодів, визначених Розрахунком. Акційна процентна ставка, фіксована: 2.20000 % на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання Позичальником умов оплати заборгованості за цією ставкою відповідно до п. 3.1.1 цього Договору. Базова процентна ставка, фіксована: 2.20000 % на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до п. 3.1.2 цього Договору, а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду згідно з умовами відповідної Додаткової угоди, укладеної Сторонами цього Договору. Основна процентна ставка, фіксована: 3.00000 % на день - застосовується протягом усього строку позики. П. 3.2 Договору передбачено, що після спливу першого розрахункового періоду, у межах всього подальшого строку позики проценти за користування позикою нараховуються за основною процентною ставкою в розмірі, визначеному п. 2.4.3 цього Договору, за кожен день користування позикою в межах строку позики. 18 травня 2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 до договору позики № 5479274 від 19.04.2023 року, відповідно до якого строк договору було продовжено до 06 серпня 2023 року (ар.с.17). 17 червня 2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №2 до договору позики № 5479274 від 19.04.2023 року, відповідно до якого строк договору було продовжено до 05 вересня 2023 року (ар.с.20). Відповідачем не були виконані умови по яким би могла нараховуватись акційна процентна ставка. У разі відсутності акційних пропозицій значення акційної ставки відповідає значенню базової процентної ставки. Разом з цим, навіть якщо розраховути вісмотки за користування кредитом у період з 20 квітня 2023 року по 5 вересня 2023року, вони складуть 24288, 00грн. (8000грн х2,2% х 138 днів), хоча до стягнення позивач пред`являє проценти за вказаним договором в сумі лише 17280, 00грн. 15 листопада 2023 року між TOB «МАНІФОЮ» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу № 15-11/2023, відповідно до якого TOB «МАНІФОЮ» передало (відступило) за плату ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні TOB «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників (арк.с. 23-26). Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 15-11/2023 від 15 листопада 2023 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 25280 грн. 00 коп., з яких: 8000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 17280,00 грн. - заборгованість за процентами за користування позикою. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за договором позики № 5479274 від 19 квітня 2023 року у розмірі 25280 грн. 00 коп.(арк.с. 27). 03 червня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 100096680 (арк. с. 33-39). Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі ТОВ «Мілоан» та доступний, зокрема, через сайт ТОВ «Мілоан» та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, передбачені договором. Згідно з п.1.1. Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «МІЛОАН» грошових коштів у сумі, визначеній у п.1.2. Кредитного договору, за реквізитами, зазначеними у п.2.1. Кредитного договору. Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, Кредитні кошти надаються ТОВ «МІЛОАН» Позичальнику у безготівковій формі на рахунок з використанням карти 535528*50. Уклавши кредитний договір, Відповідач погодився, що сума кредиту становить 2000,00 гри, строк кредиту 105 днів, які складаються з пільгового та поточного періодів. Відповідно до п. 1.3.1. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 18.06.2023 (рекомендована дата платежу). 1.3.2. Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 16.09.2023 (дата остаточного погашення заборгованості). Відповідно до Кредитного договору, процентна ставка пільгового періоду становить 2,00 % за кожен день. Процентна ставка поточного періоду становить 3.00 % за кожен день. Відповідно до п 1.5.1. Комісія за надання кредиту 200 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Орієнтована загальна вартість кредиту для позичальника складає 8200,00грн. 28 вересня 2023 року між TOB «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 28092023, у відповідності до умов якого TOB «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні TOB «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (арк.с. 40-43). Відповідно до реєстру боржників № 2 від 28 вересня 2023 року до Договору факторингу №28092023 від 28 вересня 2023 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 7799 грн. 60 коп., з яких: 1860,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 5739,60 грн. - заборгованість за відсотками; 200,00 грн. - заборгованість за комісією. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 100096680 у розмірі 7799 грн. 60 коп. (арк.с. 44). 12 серпня 2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики № 4843318, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (арк. с. 52-55). Уклавши договір позики, Відповідач погодився, що сума позики становить 2050,00 грн, строк кредиту 15 днів, процентна ставка 2,5 %. Відповідно до вказаного договору, вбачається, що Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://clickcredit.ua/informaciya (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, йому зрозумілі. 14 червня 2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21 (та додаткові угоди до нього від 28.07.2021, 27.02.2024), відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників (арк.с. 56-60). 27 лютого 2024 року було підписано акт прийому-передачі реєстру боржників № 19 від 27.02.2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року (ар.с.60). Відповідно до реєстру боржників № 19 від 27.02.2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 7431 грн. 18 коп., з яких: 2050, 00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 5381, 18 грн. заборгованість за відсотками (арк.с. 61). Таким чином, [PERSON] , має непогашену заборгованість перед позивачем за договором позики № 4843318 від 12 серпня 2023 року у розмірі 7431 грн. 18 коп. До суду Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надало: - інформаційну довідку Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» від 28 травня 2024 року, з якої вбачається, що товариство надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «МАНІФОЮ» укладено договір на переказ коштів ФК-П-20/05-05 від 2020-07-08. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 19-04-2023 10:26:54 на суму 8000,00 грн., маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - 225424719, призначення платежу: зарахування 8000 грн. на карту [NUMBER] (арк. с. 118); - розрахунок заборгованості ТОВ «МАНІФОЮ» за договором позики № 5479274 від 19 квітня 2023 року (арк. с. 126); розрахунок заборгованості ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за договором № 4843318 від 12 серпня 2023 року (арк. с. 133-135); витяги з реєстрів боржників в список яких входить [PERSON] як боржник по всім трьом укладеним кредитам, а саме : реєстр боржників від 15 листопада 2023 року до Договору факторингу № 15-11/2023 від 15 листопада 2023 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 25280 грн. 00 коп., з яких: 8000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 17280,00 грн. - заборгованість за процентами за користування позикою. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за договором позики № 5479274 від 19 квітня 2023 року у розмірі 25280 грн. 00 коп. (ар.с.123-124). реєстр боржників № 2 від 28 вересня 2023 року до Договору факторингу №28092023 від 28 вересня 2023 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 7799 грн. 60 коп., з яких: 1860,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 5739,60 грн. - заборгованість за відсотками; 200,00 грн. - заборгованість за комісією. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 100096680 у розмірі 7799 грн. 60 коп. (ар.с.119-121). реєстр боржників № 19 від 27.02.2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 7431 грн. 18 коп., з яких: 2050, 00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 5381, 18 грн. - заборгованість за відсотками. Таким чином, [PERSON] , має непогашену заборгованість перед позивачем за договором позики № 4843318 від 12 серпня 2023 року у розмірі 7431 грн. 18 коп. (ар.с.121-122). З моменту отримання права вимоги до відповідача за кредитними договорами ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювало нарахування штрафних санкцій на суму заборгованості відповідача. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в загальному розмірі 40510 грн. 78 коп. Всупереч умовам кредитних договорів, відповідач не виконав свого зобов`язання та не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунок попередніх кредиторів. У будь-якому випадку таких доказів позивач не надав. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Судом встановлено, що оспорювані договори були укладені сторонами в електронній формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звертаючись до суду з позовом зазначало, що [PERSON] через особистий кабінет на веб-сайті первісних кредиторів подавав заявки на отримання кредитів за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого первісні кредитори надсилали [PERSON] за допомогою засобів зв`язку на зазначений ним номер телефону [NUMBER] одноразові ідентифікатори у вигляді смс-кодів (одноразовий ідентифікатор - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності), які відповідач використовував для підтвердження підписання вищевказаних договорів. Суд вважає доведеним, що Договори позики № 5479274 від 19 квітня 2023 року, № 4843318 від 12 серпня 2023 року, та кредитний договір № 100096680 від 03 червня 2023 року, були підписані позичальником [PERSON] за допомогою одноразових паролів-ідентифікаторів, які були надіслані первісними кредиторами на номер телефону, зазначений відповідачем при реєстрації на сайті кредитодавців, на підтвердження чого у ідентифікаційній частині договорів містяться коди ідентифікатори відповідача, що і є його безпосереднім підписом. Суду не надано будь-яких доказів того, що вищевказані номера телефонів йому не належали, тому слід прийняти до уваги твердження позивача, що вищевказані кредитні договори були підписані відповідачем за допомогою одноразових паролів-ідентифікаторів, які були надіслані первісними кредиторами на номер телефону, зазначений відповідачем при реєстрації на сайті кредитодавців. Встановивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем кредитні договори не були б укладеними сторонами, суд дійшов висновку, що ці правочини відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі, та укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). Отже, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] було укладено три договори: Договори позики № 5479274 від 19 квітня 2023 року, № 4843318 від 12 серпня 2023 року, та кредитний договір № 100096680 від 03 червня 2023 року, за умовами яких відповідач отримав грошові кошти шляхом їх перерахування на банківські карткові рахунки, зазначені у вказаних договорах. Вказані договори було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказані договори прирівнюється до укладених в письмовій формі. Заперечуючи проти позову [PERSON] не спростовував того факту, що він є держателем банківських карткових рахунків, зазначених у вищевказаних договорах, на які первісними кредиторами здійснювалося перерахування позичених грошових коштів. Крім того, Договори позики № 5479274 від 19 квітня 2023 року, № 4843318 від 12 серпня 2023 року, та кредитний договір № 100096680 від 03 червня 2023 року [PERSON] не були оспорені. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Позичальником не доведено належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаними договорами, презумпція правомірності яких не спростована. Окрім того, відповідач, зазначаючи, що він не укладав вищезазначені договори, не надав жодних доказів на підтвердження цього, зокрема не звертався до суду із позовами про визнання цих договорів недійсними або до правоохоронних органів з приводу шахрайських дій. Доводи відповідача про ненадання первісних бухгалтерських документів не приймається судом до уваги з огляду на те, що позивач не є банківською установою, а тому не має доступу до карткового рахунку відповідача, та не в змозі отримати такі дані, оскільки вони є банківською таємницею. Крім того, відповідачем не надано до суду виписки за вказаним рахунком на підтвердження відсутності зарахування кредитних коштів, або довідки з банку про відсутність у нього такого карткового рахунку. Щодо договорів факторингу слід зазначити наступне. Відповідно до умов договору факторингу, вбачається, що право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги. Сутність договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року полягає не у відступленні прав вимоги за самими договорами факторингу, а у передачі прав вимоги, визначених у відповідних Реєстрах прав вимоги. Згідно з п.1.2 цього договору, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру прав вимоги, який є невід`ємною частиною договору. Це означає, що фактичне відступлення прав вимоги не обмежується моментом укладення кредитного чи факторингового договору, а здійснюється на підставі реєстру, який містить перелік прав вимоги, що можуть виникати як до, так і після укладення договору факторингу. Таким чином, перехід права вимоги за кредитним договором стосувався дійсного на той момент зобов`язання та відбувся на законних підставах, оскільки реєстри прав вимоги були укладені в межах чинності договорів факторингу та вже після укладення кредитного договору. Тобто, право вимоги за договором позики № 4843318 від 12 серпня 2023 року перейшло до ТОВ «ФК«ЄАПБ», - 27 лютого 2024 року року, відповідно до підписаного сторонами акту прийому передачі (ар.с.60) та реєстру боржників № 19 від 27.02.2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року (ар.с.121-122). Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. Отже, що відповідно до реєстру боржників (прав вимог) до договору факторингу № 14/06/21 (та додаткові угоди до нього від 28.07.2021, 27.02.2024) укладеного між TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором. За таких обставин, у ТОВ «ФК«ЄАПБ», як нового кредитора (на підставі договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 укладеного з TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»), який набув право вимоги в межах сум зазначеного у договорі, наявне право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за договором позики № 4843318 від 12 серпня 2023 року. Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх прав вимог, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеної у постанові від 24.04.2018 по справі N° 914/868/17. За таких обставин, у ТОВ «ФК«ЄАПБ», як нового кредитора (на підставі договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 укладеного з TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», який набув право вимоги в межах сум зазначеного у договорі, наявне право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за договором позики № 4843318 від 12 серпня 2023 року. Також, в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року у справі №6-14194св14, зроблено висновок, що підтвердженням суми заборгованості є кредитний договір, договір факторингу, який у встановленому порядку недійсним не визнаний та в якому визначено розмір відступленої заборгованості, та розрахунок кредитної заборгованості, здійснений банком при відступленні права вимоги. Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надало належні, достатні та допустимі докази на підтвердження переходу права вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», а саме договори факторингу, укладені між первісними кредиторами та відповідачем, Договори факторингу, укладені між первісними кредиторами та ТОВ «ФК «ЄАПБ» у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто в силу ст.204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину. Щодо неповідомлення боржника про зміну кредитора, то таке не повідомлення не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише визначає його право на погашення заборгованості первісному кредитору. Позикодавець, перерахувавши відповідачу обумовлені грошові кошти, виконав умови договорів, натомість [PERSON] свої зобов`язання з повернення коштів за договорами не виконав. На підтвердження вказаного розміру заборгованості позивачем було надано суду розрахунки заборгованості, з яких вбачається, що [PERSON] не здійснював плату в рахунок погашення заборгованості. При цьому, відповідачем не спростовано розмір цієї заборгованості, свій контррозрахунок він не надав. Відтак, позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а отже такими, що підлягають задоволенню, однак частковому шляхом стягнення заборгованості: за договором позики № 5479274 від 19 квітня 2023 року у розмірі 25280 грн. 00 коп., з яких: 8000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 17280,00 грн. - заборгованість за процентами за користування позикою; за кредитним договором № 100096680 від 03 червня 2023 року у розмірі 7799 грн. 60 коп., з яких: 1860,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 5739,60 грн. - заборгованість за відсотками; 200,00 грн. - заборгованість за комісією. за договором позики № 4843318 від 12 серпня 2023 року у розмірі 2818 грн.75 коп., з яких: 2050, 00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 768 грн.75коп. - заборгованість за відсотками. Наведена вище частковість задоволення позовних вимог за договором позики № 4843318 від 12 серпня 2023 року зумовлена наступним. Так, відповідно до усталеної судової практики після спливу строку кредитування (строку, на який надавалась позика) внаслідок закінчення цього строку, визначеного у відповідному договорі, або внаслідок реалізації кредитором свого права на дострокове стягнення всієї суми заборгованості за кредитом (позикою) в порядку ст.1050 ч.2 ЦК України (шляхом направлення позичальнику відповідної вимоги або шляхом подання відповідного позову до суду) припиняється право кредитора нараховувати передбачені кредитним договором (договором позики) проценти за користування кредитом, а також неустойку (пеня, штрафи). В таких правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, та підлягає застосуванню до всього періоду прострочення виконання грошового зобов`язання від дати спливу строку кредитування (строку, на який надається позика). Зазначена вище правова позиція суду підтверджується правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 04 липня 2018 року по справі №310/11534/13-ц, 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц,від 04 червня 2019 року по справі №916/190/18,від 08 листопада 2019 року по справі №127/15672/16-ц, від 23 жовтня 2019 року по справі №723/304/16-ц, від 04 лютого 2020 року по справі №912/1120/16, від 23 червня 2020 року по справі №536/1841/15-ц, від 26 січня 2021 року по справі №522/1528/15-ц. Законодавство встановлює наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу в межах дії договору, так і наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто за період до прострочення виконання зобов`язання боржником підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. При цьому кредитний договір (договір позики) може встановлювати проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті кредитодавцем (позикодавцем) й після спливу визначеного кредитним договором (договором позики) строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. Наведена вище правова позиція знайшла своє відображення у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року по справі №910/1238/17, від 04 лютого 2020 року по справі №912/1120/16, від 25 травня 2021 року по справі №149/1499/18, від 18 січня 2022 року по справі №910/17048/17, а також у постанові Верховного Суду від 05 березня 2019 року по справі №5017/1987/2012. Таким чином, спираючись на наведені вище правові позиції, встановлені судом в ході розгляду справи фактичні обставини спірних правовідносин сторін за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 4843318 від 12 серпня 2023 року, суд приходить до висновку, що нарахована відповідачу за вказаним договором позики заборгованість станом на 27 лютого 2024 року в загальному розмірі 7431, 18 гривень має наступні складові: 2050грн.00коп. - заборгованість за тілом позики, 768 грн.75коп. - заборгованість за процентами за строкове користування позикою протягом періоду, на який надавалась така позивача (плата за правомірне користування відповідачем позикою), а 4612грн. 43 коп. неправомірно нараховані за період з 27 серпня 2023 року (дата після закінчення строку, на який надавалась позика) проценти за понадстрокове користування позикою. Неправомірність такого нарахування процентів, а відтак і неможливість стягнення їх суми з відповідача, слідує з того, що з огляду на суму позики, враховуючи зміст п.п.17, 18 договору позики, а також ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» це мала б бути пеня, а не проценти за понадстрокове користування позикою. В той же час, навіть при оцінці такої суми як пені її нарахування та стягнення неможливе з огляду на наведену вище правову позицію суду касаційної інстанції про те, що зі спливом строку кредитування/строку, на який надавалась позика, кредитор втрачає право на нарахування неустойки, різновидом якої є пеня, а має право лише на нарахування інфляційних втрат та процентів різних за ст.625 ч.2 ЦК України. Однак, у спірних правовідносинах, з огляду на зміст п.п.17, 18 договору позики, а також ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» та суму позики, можливість нарахуванням позивачем та/або його правопопередником передбачених ст.625 ч.2 ЦК України сум також не вбачається за можливе. Більш того, у спірних правовідносинах, враховуючи дату укладення договору позики та дату спливу строку, на який надавалась позика (останній день повернення позики 24 серпня 2023 року), вимоги п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, здійснення нарахувань на підставі ст.625 ч.2 ЦК України після 24 лютого 2022 року, а також неустойки взагалі є прямо забороненим законом. При цьому суд також звертає увагу на те, що у самому кредитному договорі № 4843318 від 12 серпня 2023 року зазначена орієнтована загальна вартість позики в сумі 2818 грн.75 коп., та окрім цього в Додатку №1 до договору позики № 4843318 від 12 серпня 2023 року чітко вказано, що сума кредиту становить 2050, 00 грн., а проценти за користування кредитом складають 768 грн.75коп., що загалом дорівнює 2818 грн.75коп. Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в загальній сумі 35898, 35грн., а саме: за договором позики № 5479274 від 19 квітня 2023 року у розмірі 25280 грн. 00 коп., з яких: 8000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 17280,00 грн. - заборгованість за процентами за користування позикою; за кредитним договором № 100096680 від 03 червня 2023 року у розмірі 7799 грн. 60 коп., з яких: 1860,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 5739,60 грн. - заборгованість за відсотками; 200,00 грн. - заборгованість за комісією. за договором позики № 4843318 від 12 серпня 2023 року у розмірі 2818 грн.75 коп., з яких: 2050, 00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 768 грн.75коп. - заборгованість за відсотками. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.ст.133, 141 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, понесені останнім при зверненні до суду судові витрати у справі у вигляді судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто в розмірі 2683 грн. 24 коп.

Outcome: partial