Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

30 грудня 2025 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із вказаною заявою, заінтересована особа Очаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (далі Очаківський відділ ДРАЦС), про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що [INFO] в м. Севастополі Автономної Республіки Крим помер його батько [PERSON] , [INFO] . 15 грудня 2025 року відділом запису актів цивільного стану Балаклавського району міста Севастополя управління ЗАГС міста Севастополя, на бланку рф, було видано свідоцтво про смерть його батька, яке відповідно до законодавства України є недійсним, оскільки місто Севастополь Автономної Республіки Крим знаходиться на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті батька має для нього юридичне значення, зокрема для реалізації належних йому майнових прав як спадкоємця. Посилаючись на те, що він позбавлений можливості зареєструвати у встановленому чинним законодавством України факт смерті батька в органах державної реєстрації актів цивільного стану з отриманням свідоцтва про смерть, оскільки факт смерті батька відбувся на тимчасово окупованій території країною-агресора, а також, що відсутній медичний документ, який може бути прийнятий Очаківським відділом ДРАЦС, а документи, що видані органами окупаційної влади за формою та змістом не відповідають вимогам українського законодавства і не можуть бути підставою для проведення реєстрації смерті особи в органах державної реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції України, заявник просив встановити факт смерті батька [PERSON] , [INFO] , яка настала [INFO] . Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Заявник надав заяву у якій просив судовий розгляд справи проводити без його участі. Заінтересована особа Очаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надала до суду лист про розгляд справи без участі її представника, в якому крім того, зазначила, що проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Статтею 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами на тимчасово окупованій території, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Положеннями статей 3, 8, 9 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Питання про окуповані території у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані як «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Тобто, суд може застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН, у контексті як мінімум «реєстрація народжень, смертей і шлюбів», виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, у сукупності з іншими доказами, як встановлення можливих фактів, оскільки встановлення цих фактів має істотне значення для реалізації низки прав людини, а саме в даному випадку громадянина України. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 235/2357/17. Визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті, зокрема щодо реєстрації смерті, з метою захисту прав і свобод громадян України на тимчасово окупованих територіях, ніяким чином не легітимізує таку владу. Розгляд державними органами таких документів не означає визнання окупаційної влади. У той же час держава має вживати заходів щодо ефективного захисту прав громадян на своїй території, навіть якщо частина цієї території знаходиться під контролем іншої держави. Документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема, під час розгляду справ у порядку статті 315 ЦПК України. Згідно з Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15 грудня 2025 року виданого відділом запису актів цивільного стану Балаклавського району міста Севастополя управління ЗАГС міста Севастополя, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Семиківці Золотниківського району Тернопільської області, помер [INFO] , на тимчасово окупованій території України в м. Севастополі, актовий запис про смерть № 170259920000101870007 від 15 грудня 2025 року (а.с. 6). Згідно з копією паспорта серії [NUMBER] , що виданий 27 серпня 2002 року Гагарінським РВ УМВС України в м. Севастополі, [PERSON] , народився [INFO] в с. Семиківці Теребовлянського району (після перейменування Золотниківський) Тернопільської області, є громадянином України, місцем його реєстрації є: [ADDRESS] (а.с. 7-9). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 лютого 1980 року вбачається, що заявник [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] (а.с. 10). Листом Очаківського відділу ДРАЦС від 30 грудня 2025 року № 550/23.14-24 [PERSON] відмовлено у проведені державної реєстрації смерті батька [PERSON] (а.с. 18). За вимогами ст.ст. 2, 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Виходячи з викладеного, оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, беручи до уваги те, що заявник не може в інший спосіб реалізувати своє право на реєстрацію факту смерті батька [PERSON] , суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та доведеність факту смерті останнього на тимчасово окупованій території України належними доказами, в зв`язку з чим заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Відповідно до п. 21 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved