Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

Короткий зміст вимог позовної заяви. У серпні 2025 року представник [PERSON] адвокат Губська Христина Юріївна звернулася до Пересипського районного суду міста Одеси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просила суд розірвати шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, який зареєстрований 12.07.2016 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1140. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив про те, що 12.07.2016 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1140. Від шлюбу подружжя мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . За доводами позивача, підставою для розірвання шлюбу є те, що між сторонами відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на шлюб та сім`ю, відсутнє взаєморозуміння. Спору щодо визначення місця проживання дітей між сторонами не має, майновий спір також відсутній. Вказані обставини, на переконання позивача, є підставами для розірвання шлюбу. Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи. Ухвалою Пересипського районного суду міста Одеси від 28.08.2025 року цивільну справу 523/15939/25 направлено до Хаджибейського районного суду міста Одеси за підсудністю. Після надходження позовної заяви, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 29.10.2025 року у справі №523/15939/25 було відкрито провадження, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до судового розгляду у судовому засіданні з викликом сторін. Відзиву від відповідача у даній справі до суду не надійшло, що не є перешкодою для розгляду за наявними у ній матеріалами. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином. 06.11.2025 року (вх.73117) представник позивача адвокат Губська Х.Ю. скерувала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу за відсутності позивача та її представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, заява судом розглянута і задоволена. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася без поважних причин. Про час та місце розгляду справи відповідачка була сповіщена належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленням, наявним у матеріалах справи (відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК), які направлялися на останню відому адресу відповідача, з огляду на що, суд приходить до переконання про можливість розглянути справу за відсутності відповідача, згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалити заочне рішення. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Частиною 2 ст. 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, суд ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи наведене, за наявних у матеріалах справи письмових доказів суд вважає, що у даному випадку наявні підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, враховуючи таке. Фактичні обставини, встановлені судом. Із наявного у матеріалах цивільної справи актового запису про шлюб, сформованого із застосунку «Дія» вбачається, що 12.07.2016 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1140, про що видане відповідне свідоцтво про одруження [NUMBER] від 12.07.2016 року. Згідно свідоцтва про народження, виданого повторно серії [NUMBER] від 11.07.2025 року, вбачається, що від шлюбу у подружжя народився син: [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження, виданого повторно серії [NUMBER] від 11.07.2025 року, вбачається, що від шлюбу у подружжя народилася донька: [PERSON] , [INFO] . Інших належних та допустимих письмових доказів стосовно наявних між сторонами правовідносин, матеріали справи не містять. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно із якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін у даній справі. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, 112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved