Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

07 липня 2025 року ТОВ «РЕАЛАЙНС ФІНАНС» звернулося до Миколаївського районного суду Миколаївської області з вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] , [PERSON] заборгованость за кредитним договором у розмірі 455785,53 грн та судові витрати. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 23.11.2007 між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» правонаступником якого є Акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №ML-400/432/2007. Згідно з Кредитним договором, а також на підставі Кредитної заявки від 23.11.2007 Банк надав Позичальнику кредит в сумі 42 200,00 Дол. США. 05.06.2014 Банком було відступлено права вимоги за Кредитним договором на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на підстав укладеного між ними договору факторингу, у зв`язку з чим всіх прав та обов`язків кредитора набуло ТОВ «ОТП Факторинг Україна». З огляду на погіршення фінансового стану Позичальника, за його клопотанням ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло рішення про конвертацію залишку боргу позичальника в гривню та на підставі цього рішення ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з Позичальником 19.12.2019 укладено додатковий договір №7 до Кредитного договору, яким Сторони погодили, що сума боргу на момент його укладення складає 26 168,38 доларів США, що за курсом Національного Банку України на цю дату (23,413056 грн. за 1 долл. США) становить 612 682,53 грн. Також умовами Додаткового договору №7 на період з 19.12.2019 до повного виконання зобов`язань за кредитом для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись процентна ставка в розмірі 0,00% річних (п.п. 2.1.2.2. Додаткового договору №7) та встановлено кінцевий строк погашення заборгованості за кредитом - 19.12.2024 (п. 2.1.2. Додаткового договору №7) та передбачено умову прощення боргу в розмірі 32 682,53 грн. за умови належного виконання Позичальником передбаченого договором графіку погашення боргу (п. 4.9. Додаткового договору №7), який викладено у додатку 1. 16.09.2021 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та Позичальником укладено додатковий договір №8 до Кредитного договору, яким Сторони погодили, що сума боргу на момент укладення додаткового договору №8 складає 485 785,53 грн. та встановили що на період з 16.09.2021 року до повного виконання зобов`язань за кредитом для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись процентна ставка в розмірі 0,00 %, дата остаточного повернення Кредиту - 19.12.2024 (розділ 2 Додаткового договору №8). 30.08.2024 ТОВ «ОТП Фікторинг Україна» з Товариством з обмеженою відповідальністю «РЕАЛАЙНС ФІНАНС» укладено договір факторингу №08/2024/2-РА, відповідно до умов якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відступило на користь позивача право вимоги в тому числі й за Кредитним договором №ML-400/432/2007 від 23.11.2027, укладеним з Позичальником. Того ж дня Позивачем було перераховано на рахунок ТОВ «ОТП Фікторинг Україна» повну суму фінансування за договором факторингу №08/2024/2-РА, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №252319259 від 30.08.2024 та випискою по рахунку Позивача [NUMBER] за 30.08.2024. Таким чином ТОВ «РЕАЛАЙНС ФІНАНС» набув всіх прав кредитора за Кредитним договором №ML-400/432/2007 від 23.11.2027. Відповідно до відомостей щодо відступлених прав вимоги, визначених в Реєстрі боржників, який є додатком до договору факторингу №08/2024/2-РА, станом на 30.08.2024 заборгованість Позичальника за Кредитним договором становила 455 785,53 грн. 26.05.2015 в забезпечення виконання Позичальником своїх зобов`язань перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» останній уклав із громадянином України [PERSON] договір поруки №SR-400/432/2007*, за умовами якого Поручитель зобов`язався солідарно відповідати перед Кредитором за виконання Позичальником всіх своїх зобов`язань за Кредитним договором. Разом із змінами Кредитного договору, відповідні зміни вносились також і до договору поруки, зокрема: 19.12.2019 додатковим договором №2 до договору поруки внесено зміни щодо валюти кредитування, зокрема встановлено розмір заборгованості за кредитом в сумі 612 682,53 грн., встановлено відсоткову ставку за користування кредитом в розмірі 0,00% річних та встановлено кінцевий строк погашення заборгованості за кредитом - 19.12.2024; 16.09.2021 внесено зміни щодо умов кредитування, зокрема встановлено розмір заборгованості за кредитом в сумі 485 785,53 грн., встановлено відсоткову ставку за користування кредитом в розмірі 0,00% річних та встановлено кінцевий строк погашення заборгованості за кредитом - 19.12.2024. 23.06.2025 Позивачем на адресу поручителя направлено вимогу про погашення невиконаного Позичальником зобов`язання за Кредитним договором, але вимога повернулась неврученою із зазначенням «Одержувач відсутній за вказаною адресою». Ані Позичальник ані Поручитель свої зобов`язання за договором кредиту не виконували починаючи з 2022, отже станом на момент звернення Позивачем з цим позовом заборгованість Позичальника по кредиту за Кредитним договором №ML400/432/2007 від 23.11.2027 становить 455 785,53 грн. У зв`язку з чим просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕАЛАЙНС ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №ML-400/432/2007 від 23.11.2027 в розмірі 455 785,53 гривень. Судові витрати покласти на Відповідачів. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 16 липня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; призначено у справі підготовче судове засідання; витребувано у [PERSON] оригінал договору поруки № SR-400/432/2007 від 26.05.2015 року для огляду та належним чином засвідчену копію для долучення до матеріал справи. 20.10.2025 від представника [PERSON] адвоката Петровського Л.А. надійшов відзив на позовну заяву, де зазначено: 1. Позивач звернувся до суду з позовом після спливу строку позовної давності, обґрунтування чого вказано в відповідній заяві про застосування позовної давності, яка додається. 2. Позивач не має права вимагати сплати кредитних грошових коштів оскільки строк виконання кредитного зобов`язання ще не настав, оскільки він настає 26.09.2018 року, а що стосується позовної вимоги дострокового повернення грошових коштів, то потрібно зазначити, що таку вимогу позивач не має права пред`являти Відповідачам оскільки ним не виконані вимоги ч. 10 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів». 3. Позивачем не надано жодного документу, який би підтверджував дійсний розмір права вимоги відносно Відповідачів, яке було передано позивачу, а той розмір який вказаний в позовній заяві нічим не документально не підтверджений. 4. Обов`язок виконувати кредитне зобов`язання позивачу у відповідачів не виник в силу того, що вони не були повідомлені взагалі ніяким чином про заміну кредитора, що підтверджується матеріалами справи. 5. Позовні вимоги позивача є необґрунтованими оскільки він не довів факт виконання кредитором умови кредитного договору, від виконання якого залежить обов`язок виконання кредитного зобов`язання відповідачами, а саме до суду не було надано доказів зарахування кредитних коштів на рахунок Позичальника, що унеможливлює виконання кредитного зобов`язання відповідачами. 6. Позовні вимоги позивача також є необґрунтованими оскільки ним не надані суду виписки з рахунку, на який згідно кредитного договору має здійснюватися виконання кредитного зобов`язання. Відсутність вказаних документів в справі унеможливлює можливість суду перевірити розмір грошових коштів, які сплачувалися чи не сплачувалися відповідачами. Щодо Довіреності відповідачем № 1 на Відповідача № 2 видана 01.09.2014 року помічником нотаріуса Конюком В.Р., Курського міського нотаріального округу Курської області рф від 01.09.2014 року за реєстрованим номером № 2Д-889. Звертаю увагу вказаний виконувач обов`язку нотаріуса не мав права видавати таку довіреність за межами України в росії у 2014 році, оскільки діяльність такого посадовця обмежена межами України, а нотаріальні дії в іноземних державах здійснюються місцевими нотаріусами або консульськими установами України за законодавством тієї країни. Нотаріуси та особи які тимчасово виконують їхні обов`язки , мають право вчиняти дії лише в межах своєї юрисдикції-тобто в Україні. Тим паче у 2014 році, як і на даний час, нотаріальні дії вчинялись в межах національної юрисдикції, тому тимчасово виконувачі обов`язків нотаріуса не міг би мати повноважень для видачі довіреності за межами України, особливо в росії. З підстав, викладених вище, просить суд відмовити в повному обсязі в задоволенні позову ТОВ «Рейланс Фінанс» до Відповідача № 2 про стягнення заборгованості. Застосувати строки позовної давності. 03.11.2025 від представника позивача [PERSON] надійшли додаткові пояснення у справі, де сказано, що твердження Відповідача 2 про сплив строку позовної давності є помилковим, недобросовісним та, більше того, юридично свідчить про визнання ним обґрунтованості позовних вимог. По-перше, заява про позовну давність є визнанням обґрунтованості позову. По-друге, строк позовної давності не сплив у будь-якому випадку. Як вбачається з Довідки ТОВ «ОТП Факторинг Україна» № 11 від 23.06.2025 року (яка додана до матеріалів справи), Відповідач 2 ( [PERSON] ) особисто здійснював регулярні платежі на погашення заборгованості за Кредитним договором. Останній такий платіж був здійснений ним 17.02.2022 року. Вчинивши цю дію, Відповідач 2 визнав свій борг, чим перервав перебіг позовної давності. Новий трирічний строк позовної давності почав свій відлік з 18.02.2022 року. Перебіг позовної давності, що розпочався 18.02.2022 року, був майже негайно зупинений у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану. Позивач звернувся до суду з даним позовом 07.07.2025 року. Позов було подано в період, коли перебіг позовної давності був законодавчо зупинений. Відтак, заява Відповідача 2 про застосування наслідків спливу позовної давності є нікчемною, оскільки строк не порушено. Окрім вищезазначеного, Додатковим договором №8 від 16.09.2021 року до Кредитного договору та Додатковим договором №3 від 16.09.2021року до договору поруки (який був підписаний особисто Відповідачем 2), сторони погодили новий кінцевий строк погашення заборгованості 19.12.2024 року. Відповідно, право на примусове стягнення повної суми заборгованості виникло у Позивача лише з 20.12.2024 року. Позов подано 07.07.2025 року, тобто в межах першого року трирічного строку позовної давності. Як встановлено Додатковими договорами, підписаними Відповідачем 2, кінцевий строк повернення коштів 19.12.2024 року. Позов подано 07.07.2025 року, тобто після настання кінцевого строку повернення боргу. Вимога Позивача стосується стягнення простроченої заборгованості, а не «дострокового повернення». Відповідно, посилання на ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» та необхідність направлення 30-денного повідомлення про дострокове повернення є нерелевантним до даних правовідносин. Твердження, що розмір права вимоги «нічим документально не підтверджений», є відвертою неправдою. Відповідач 2 ( [PERSON] ) особисто визнав та погодив суму заборгованості, підписавши Додатковий договір № 3 до договору поруки від 16.09.2021 року. У цьому документі чітко зафіксовано розмір заборгованості станом на ту дату, а саме 485 785,53 грн. Сума, заявлена до стягнення у позові (455 785,53 грн), є залишком боргу, який був відступлений Позивачу 30.08.2024 року, та є меншою за ту, яку Відповідач 2 визнав особисто. Доводи Відповідача 2 про відсутність обов`язку платити новому кредитору з посиланням на ст. 517 та 1082 ЦК України спростовуються наступним: Ст. 517 ЦК України не припиняє зобов`язання боржника, а лише надає йому право не виконувати обов`язок до надання доказів переходу прав. Подання цього позову, до якого додано копії договору факторингу та реєстру боржників, є належним наданням таких доказів. Більше того, Позивач намагався повідомити Відповідача 2. 23.06.2025 року на його адресу було направлено вимогу, яка повернулась неврученою із зазначенням «Одержувач відсутній за вказаною адресою». Відповідач 2 несе ризик неотримання кореспонденції за своєю зареєстрованою адресою. Факт існування зобов`язання та визнання боргу неодноразово підтверджувався самим Відповідачем 2 (Поручителем) шляхом: 1. Підписання Додаткового договору № 2 до договору поруки від 19.12.2019 року. 2. Підписання Додаткового договору № 3 до договору поруки від 16.09.2021 року, де погодив суму боргу. 3. Особистого здійснення численних платежів на погашення заборгованості протягом 2019-2022 років, що беззаперечно підтверджується Довідкою ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Доводи представника Відповідача 2 щодо недійсності довіреності, виданої в РФ у 2014 році, є абсолютно нерелевантними для даної справи. Позовні вимоги ТОВ «РЕАЛАЙНС ФІНАНС» жодним чином не ґрунтуються на вказаній у відзиві довіреності. Вона не згадується у позові та не входить до переліку доказів. Включення цього аргументу до відзиву є виключно спробою ввести суд в оману та штучно затягнути розгляд справи. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 04 листопада 2025 року закрито підготовче провадження у справі; повторно витребувано у [PERSON] оригінал договору поруки № SR-400/432/2007 від 26.05.2015 року для огляду та належним чином засвідчену копію для долучення до матеріал справи; призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, причин не прибуття в судове засідання суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронних кабінетів як позивача, так і його представника. Подав 15.12.2025 заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, відводів не має, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи був повідомлений шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку ( [ADDRESS] ). За відомостями трекінгу перевірки статусу відстеження поштових повідомлень 0601173716099, 0601183707624, 0601185137574, 0601196130792, R067018684869 вбачається, що поштовою службою зазначено статус - «невдала спроба вручення» та вказані поштові відправлення повернуто з відміткою поштової служби «за закінченням терміну зберігання». Відзив до суду не скерував, повідомляв секретаря судового засідання про те, що приймати участь у судовому засіданні не буде та наміру подавати відзив не має (телефонограма від 04.11.2025, від 07.11.2025). Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України, яким встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільних процесуальних правовідносин та гарантії їх реалізації. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України). Згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. За змістом пунктів 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, у разі відсутності адресата поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику за закінченням встановленого строку зберігання. В той же час, до повноважень судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. Аналогічна правова позиція викладена в постанові КАС ВС від 23.11.2023 № 215/7312/20 (К/990/14340/23), ухвалі Верховного Суду від 01 квітня 2019 року в справі № 9901/811/18. Суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 23.01.2023 у справі № 496/4633/18 (провадження № 61-11723св22), що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Станом на час розгляду справи до суду будь-які відомості про зміну місця проживання відповідача не надходили. Отже, враховуючи те, що копія ухвали про відкриття провадження у справі та судові повістки направлялась на зареєстровану адресу відповідача, однак, поштове відправлення повернулось до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», суд вважає відповідача належним чином повідомленим про відкриття провадження у справі та про дати, час та місце розгляду справи. Крім того, відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи телефонограмами, шляхом направлення sms-повідомлення, яке доставлене 15.12.2025 о 14:40, а також шляхом розміщення оголошень про виклик до суду на офіційному сайті суду. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання повторно не з`явились, про причини неявки не повідомили, хоча про місце, день і час розгляду справи відповідач був повідомлений шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку ( [ADDRESS] ), а представник шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету особи. Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи. Відповідно до ч. 5 ст. 130 ЦПК України, вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, доводи сторін, викладені в заявах по суті спору, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку. 23.11.2007 між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» правонаступником якого є Акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON] (Відповідач1 або Позичальник) було укладено Кредитний договір ML-400/432/2007 (а/с 9). Згідно з Кредитним договором, а також на підставі Кредитної заявки від 23.11.2007 (а/с 6) Банк надав Позичальнику кредит в сумі 42 200,00 доларів США. Частиною № 2 Кредитного договору ML-400/432/2007 від 23.11.2007 (а/с 10-14) визначено умови укладеного між сторонами договору, зокрема позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути Банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в Кредитному договорі (п. 1.6. частини 2 Кредитного договору), а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом, в порядку та на умовах, що визначені Кредитним договором (п.п. 1.4., 1.5. частини 2 Кредитного договору). Відповідно до п. 1.5.1. частини 2 Кредитного договору повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється щомісяця у розмірі та строки визначені у Графіку Платежів. Відповідно до договору факторингу від 05.06.2014 Банком було відступлено права вимоги за Кредитним договором на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», у зв`язку з чим всіх прав та обов`язків кредитора набуло ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (а/с 26-38). За клопотанням позичальника ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 17.12.2019 прийняло рішення про конвертацію залишку боргу позичальника в гривню (а/с 15) та на підставі цього рішення ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з Позичальником 19.12.2019 укладено додатковий договір №7 до Кредитного договору (а/с 16-19), яким Сторони погодили, що сума боргу на момент його укладення складає 26 168,38 доларів США, що за курсом Національного Банку України на цю дату (23,413056 грн за 1 долл. США) становить 612 682,53 грн (інформація щодо офіційного курсу гривні до іноземних валют станом на 19.12.2019 із офіційного сайту Національного Банку України). Також умовами Додаткового договору № 7 встановлено, що на період з 19.12.2019 до повного виконання зобов`язань за кредитом для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись процентна ставка в розмірі 0,00% річних (п.п. 2.1.2.2. Додаткового договору №7) та встановлено кінцевий строк погашення заборгованості за кредитом - 19.12.2024 (п. 2.1.2. Додаткового договору №7) та передбачено умову прощення боргу в розмірі 32 682,53 грн за умови належного виконання Позичальником передбаченого договором графіку погашення боргу (п. 4.9. Додаткового договору №7). 16.09.2021 між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та Позичальником [PERSON] укладено додатковий договір № 8 до Кредитного договору, яким Сторони погодили, що сума боргу на момент укладення додаткового договору № 8 складає 485 785,53 грн та встановили що на період з 16.09.2021 року до повного виконання зобов`язань за кредитом для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись процентна ставка в розмірі 0,00 %, дата остаточного повернення Кредиту - 19.12.2024 року. Графік погашення кредиту встановлено у додатку 1 та п. 4.9 додаткового договору № 8 передбачено умову прощення боргу в розмірі 32 682,53 грн за умови належного виконання Позичальником передбаченого договором графіку погашення боргу. 30.08.2024 ТОВ «ОТП Фікторинг Україна» з Товариством з обмеженою відповідальністю «РЕАЛАЙНС ФІНАНС» укладено договір факторингу № 08/2024/2-РА (а/с 39-41), відповідно до умов якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відступило на користь позивача право вимоги в тому числі й за Кредитним договором ML-400/432/2007 від 23.11.2027, укладеним з Позичальником. 30.08.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю «РЕАЛАЙНС ФІНАНС» було перераховано на рахунок ТОВ «ОТП Фікторинг Україна» повну суму фінансування за договором факторингу №08/2024/2-РА, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №252319259 від 30.08.2024 та випискою по рахунку Позивача [NUMBER] за 30.08.2024 (а/с 42-43). Отже, ТОВ «РЕАЛАЙНС ФІНАНС» набуло всіх прав кредитора за Кредитним договором ML-400/432/2007 від 23.11.2027. Відповідно до відомостей щодо відступлених прав вимоги, визначених в Реєстрі боржників, який є додатком до договору факторингу №08/2024/2-РА, станом на 30.08.2024 заборгованість Позичальника за Кредитним договором становила 455 785,53 грн (виписка з реєстру а/с 41 зворот). Позичальник, в порушення зазначених вище умов Кредитного договору, а також ст. 509, 526, 1054 ЦК України не здійснював належні до сплати суми кредиту з березня 2022 року, у зв`язку з чим виникла заборгованість за Кредитним договором, яка не погашена станом на час звернення до суду. 26.05.2015 в забезпечення виконання Позичальником своїх зобов`язань перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» останній уклав із громадянином України [PERSON] (далі за текстом Відповідач 2 або Поручитель) договір поруки №SR-400/432/2007*, за умовами якого Поручитель зобов`язався солідарно відповідати перед Кредитором за виконання Позичальником всіх своїх зобов`язань за Кредитним договором. Разом із змінами Кредитного договору, відповідні зміни вносились також і до договору поруки, зокрема: додатковим договором № 2 до договору поруки внесено зміни щодо валюти кредитування, зокрема встановлено розмір заборгованості за кредитом в сумі 612 682,53 грн, встановлено відсоткову ставку за користування кредитом в розмірі 0,00 % річних та встановлено кінцевий строк погашення заборгованості за кредитом - 19.12.2024 (а/с 50-51). 16.09.2021 укладено додатковий договір № 3 між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] та внесено зміни щодо умов кредитування, зокрема встановлено розмір заборгованості за кредитом в сумі 485 785,53 грн, встановлено відсоткову ставку за користування кредитом в розмірі 0,00 % річних та встановлено кінцевий строк погашення заборгованості за кредитом - 19.12.2024 (а/с 52-53). Пунктом 3.2 Додаткового договору № 3 від 16.09.2021 передбачено, що Поручитель приймає на себе зобов`язання, у випадку невиконання Боржником Боргових Зобов`язань перед Кредитором за Кредитним Договором, здійснити виконання Боргових Зобов`язань в обсязі, заявленому Кредитором, протягом 1-х (одного) Банківського дня з дати отримання відповідної письмової вимоги Кредитора, якщо інше не передбачено цим Договором. Погашення здійснюється Поручителем шляхом перерахування відповідної суми на рахунок Кредитора, який буде повідомлено Поручителю додатково. За вимогою Кредитора погашення Боргових Зобов`язань може бути здійснено на рахунок Боржника. 23.06.2025 Позивачем на адресу поручителя направлено вимогу про погашення невиконаного Позичальником зобов`язання за Кредитним договором, але вимога повернулась неврученою із зазначенням «Одержувач відсутній за вказаною адресою» (а/с 54-55). Суд звертає увагу, що до матеріалів справи додано типову форму договору поруки, що укладались ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у 2015 році з усіма поручителями, за якою можна визначити умови такого договору, оскільки, як повідомив позивач, під час переміщення архіву документів з Миколаївської області до м. Києва у зв`язку з воєнним станом, частину документів будо втрачено, в тому числі й договір поруки №SR-400/432/2007 від 26.05.2015, укладений з [PERSON] в забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за договором кредиту №ML400/432/2007 від 23.11.2007. Суд, за клопотанням позивача, ухвалою від 16 липня 2025 року витребував у [PERSON] оригінал договору поруки № SR-400/432/2007 від 26.05.2015 року для огляду та належним чином засвідчену копію для долучення до матеріал справи. Оскільки відповідач не виконав вимоги суду, ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 04 листопада 2025 року повторно витребувано у [PERSON] оригінал договору поруки № SR-400/432/2007 від 26.05.2015 року для огляду та належним чином засвідчену копію для долучення до матеріал справи. Відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Враховуючи викладене, суд визнає, що між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] в забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за договором кредиту ML400/432/2007 від 23.11.2007 було укладено договору поруки № SR-400/432/2007 від 26.05.2015 року. Враховуючи, що в подальшому між сторонами укладались додаткові договори, описані вище, умови яких суд застосовує надаючи оцінку правовідносинам сторін, і які долучені до матеріалів справи, суд здійснює розгляд справи за наявними в ній доказами та вважає, що їх достатньо для встановлення дійсних обставин справи. Як вбачається з довідки ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від 23.06.2025 № 11, фінансовий поручитель [PERSON] здійснив погашення заборгованості за період 19.12.2019 по 17.02.2022 за кредитним договором ML400/432/2007 від 23.11.2027 на загальну суму 156897,00 грн, останній платіж 17.02.2022. Як встановлено судом, в матеріалах справи не містяться докази виконання [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором після означеної вище дати, отже станом на день розгляду справи заборгованість Позичальника по кредиту за Кредитним договором ML400/432/2007 від 23.11.2027 становить 455 785,53 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. При цьому, приписи ст. 525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою. Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «РЕАЛАЙНС ФІНАНС» до [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості в загальній сумі 455 785,53 грн обґрунтовані та відповідають вимогам чинного законодавства і фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Також суд зауважує, що доводи представника відповідача [PERSON] адвоката Петровського Л.А. спростовані доказами, дослідженими в судовому засіданні. Стосовно застосування строку позовної давності, суд враховує положення ст. 257, 261, 263, 264 ЦК України. Крім того, зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України), установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин. У зв`язку із цим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Строк дії карантину неодноразово продовжувався постановами Кабінету Міністрів України та був відмінений з 24 год 00 хв 30 червня 2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Разом з тим, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Воєнний стан неодноразово було продовжено і є діючим, станом на день розгляду судом цієї справи. Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-IX, який набрав чинності 17.03.2022, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, п. 19 такого змісту: «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану». З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що станом на 07.07.2025 (дата подання позовної заяви) позивач звернувся з вимогами до суду в межах строку позовної давності. Як вбачається зі змісту даної позовної заяви, предметом цього позову є вимога Позивача до Позичальника про стягнення грошових коштів в сумі 455 785,53 грн, у зв`язку з чим судовий збір за її подання складає 6 836,78 гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Отже, судовий збір за подання до суду цієї позовної заяви в електронній формі з використанням системи «Електронний суд» становить 5 469,43 грн. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved