Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

У проваджені Садгірського районного суду м.Чернівці перебуває цивільна справа за позовом ТОВ «Новий Колектор» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №0817-5389 від 09.10.2021 року . В позові зазначає, що між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», правонаступником якого є ТОВ «НОВИЙ КОЛЛЕКТОР» та [PERSON] , 09.10.2021 року укладено кредитний договір №0817-5389. Відповідно до умов Договору № 0817-5389 позичальнику надано кредит у розмірі 3500,00 гривень, що підтверджується довідкою про перерахування коштів від 09.10.2021 року. Позичальник свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, що підтверджується розрахунком за договором №0817-5389 від 09.10.2021 року у зв`язку з чим станом на 22.07.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 24 745,00 гривень, з яких заборгованість по тілу кредиту становить 3500,00 гривень та за відсотками 21 245,00 гривень, чим порушуються права та інтереси позивача. Між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ «НОВИЙ КРЕДИТОР» укладено Договір факторингу №УКФ-261224-2 від 26.12.2024 року. На виконання умов зазначеного договору складено реєстру №1, згідно з яким відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №0817-5389 від 09.10.2021 року на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, та інших, передбачених договором платежів, боржником являється [PERSON] . 02.01.2025 року позивачем на фінансовий номер відповідача, а саме [NUMBER] було направлено СМС - повідомлення про відступлення права вимоги та повідомлення, що новим кредитором є ТОВ «НОВИЙ КРЕДИТОК». Просить суд стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ ОЛЕКТОР» ( код за ЄДРПОУ: 431702980, адреса: 01133, м.Київ, Печерський район, вулиця Алмазова Генерала, будинок 13, офіс 601) заборгованість за Кредитним договором №0817-5389 від 09.10.2021 року у розмірі 24 745,00 гривень . Стягнути з [PERSON] на користь ТОВ « НОВИЙ КОЛЕКТОР» судових витрат, які складається з судового збору у розмірі 2 422,40 гривень та витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 гривень. Представник позивача ТОВ « НОВИЙ КОЛЕКТОР » просив розгляд справи провести без його участі та позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак його представник [PERSON] спрямував до суду заяву про розгляд справи без їх участі та надав суду відзив на позовну заяву. У відзиві зазначає, що відповідно до п.2.1 договору загальний розмір кредиту становить 3500,00 гривень. Пунктом 2.4. Договору встановлює загальний стирок користування кредитом, який становить 21 календарний день. Пункт 2.4.2 зазначає, що останній день заявленого строку є 29.10.2021 року, а відповідно до п.2.4.4 Договору нараховані проценти за користування кредитом у заявлений строк становить 1 470 гривень. Пунктом 2.4.5 передбачено, що позичальник повинен разом сплатити 4 970 гривень. До позовної заяви позивач додає розрахунок заборгованості за договором станом на 26.12.2024 року. З даного розрахунку відповідач вбачає, що в 21 денний період нараховувались процент за користування кредитом за ставкою 2 %, що становлять 70 гривень за день. Проте, після закінчення 21 денного строку даного договору позичальник й надалі нараховує проценти за користування кредитом за збільшеною процентною ставкою, що є неправомірним. Вважає, розрахунок заборгованості по відсотками поза межами 21- денного строку, встановленого Договором, є неправомірним. Зазначає, що у даному кредитному договорі відсутня вказівка на банківський рахунок позичальника, на який кредитодавець повинен був перечислити кошти на виконання умов кредитного договору. У зв`язку з чим виникає питання чи виконав кредитодавець свої обов`язки по даному кредитному договору, а саме чи передав кошти, що є предметом договору позивальнику. Позивач до позовної заяви не додав жодних квитанцій чи платіжних доручень, які дійсно вказують на те, що ним було перераховано на банківські рахунки відповідача кошти, що зазначені в кредитному договорі. Враховуючи вищенаведені доводи, вважає, що позивачем не доведений факт виконання позикодавцем своїх обов`язків, передбачених договором, що унеможливлює задоволення судом позовних вимог про стягнення заборгованості. Також договір №0817-5389 від 09.10.2021 року не містить відомостей про його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором саме [PERSON] , оскільки зазначені в кредитному договорі персональні дані відповідача не підтверджують проходження ним верифікації та ідентифікацій згідно вимог законодавства. Просить суд відмовити в задоволені позовних вимог та розгляд справи провести без його участі. Представник відповідача спрямував до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем було укладено Кредитний договір №0817-5389 від 09.10.2021 року в електронному вигляді шляхом його підписання відповідачем акцепту електронним підписом з використання одноразового ідентифікатор. Довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту №0817-5389 від 09.10.2021 року підтверджується перерахування суми кредиту, оскільки містить інформацію щодо предмету доказування. Таким чином, електронний платіжний засіб відповідач зазначив самостійно в інформаційній системі. Оскільки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не є банківською установою, а має статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, зокрема надання кредитів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, тому не може надати первинні банківські документи, а відтак наданий суду позивачем розрахунок є належним та допустимим доказом заборгованості . Звертає увагу суду на те, що у відповідності до п.2.8 кредитного договору №0817-5389 від 09.10.2021 року строк кредитування, тобто строк на який надається кредит позичальнику 300 календарних днів, ( до 04.08.2022 ) з моменту перерахування кредиту позичальнику. Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Відповідно до п.п.2.10 кредитного договору №0817-5389 від 09.10.2021 року орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 35000,00 гривень та включає в себе: суму кредиту та процентами за користування кредитом 31 500,00 гривень. Тому, посилання відповідача на те, що строк кредитування складає 21 день є хибним. Відтак, розрахунок заборгованості за кредитним договором проведений з урахуванням строку кредитування, виходячи із розміру відсотків визначених в кредитному договорі, враховуючи обмеження щодо загального розміру кредиту. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 09.10.2021 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», правонаступником якого є ТОВ «НОВИЙ КОЛЛЕКТОР» та [PERSON] , укладено кредитний договір №0817-5389, предметом договору є кредитні кошти у сумі 3500,00 гривень (а.с.21). Відповідно до умов Договору №0817-5389 [PERSON] (маска карти [NUMBER] ) за допомогою платіжної системи EASYPAY_API надано кредитні кошти у розмірі 3500,00 гривень, що підтверджується довідкою про перерахування коштів від 09.10.2021 року (а.с.35). Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором №0817-5389 від 09.10.2021 року, у зв`язку із не виконанням умов договору у [PERSON] утворилась заборгованість, яка станом на 22.07.2025 року становить 24745 гривень та складається з: - заборгованість по тілу кредиту - 3500,00 гривень; - заборгованість за відсотками - 21245,00 гривень (а.с.36). 26.12.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ «НОВИЙ КРЕДИТОР» укладено Договір факторингу №УКФ-261224-2. На виконання умов зазначеного договору складено реєстру №1, згідно з яким відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №0817-5389 від 09.10.2021 року на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, та інших, передбачених договором платежів, боржником являється [PERSON] (а.с.53). 02.01.2025 року позивачем на фінансовий номер відповідача, а саме [NUMBER] було направлено СМС - повідомлення про відступлення права вимоги та повідомлення, що новим кредитором є ТОВ «НОВИЙ КРЕДИТОК». Отже, позивач є єдиним та належним кредитором за кредитним договором №0817-5389 від 09.10.2021 року, укладеним між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] . На виконання ухвали Садгірського районного суду від 18.11.2025 року, АТ «Універсал Банк» надав суду підтвердження, що на ім' я [PERSON] ( РНОКПП [NUMBER] ) банком було емітовано карту № [NUMBER] (а.с.112). Як вбачається із довідки - руху коштів по картці від 02.12.2025 року, 09.10.2021 року відповідачу було здійснено переказ грошей у сумі 3500 гривень за допомогою терміналу EasyPay (а.с.139). Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1). Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Закон України від 03.09.2015 р. № 675-VIII «Про електронну комерцію» (далі - Закон), визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У ст. 3 цього Закону зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст.11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Отже, судом встановлено, що між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» правонаступником якого є ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» та [PERSON] , 09.102021 року укладено кредитний договір №0817-5389 та відповідно до Договору факторингу №УКФ - 261224-2 набуло право вимоги згідно договору №0817-5389 від 09.10.2021 року. Первісний кредитор належним чином виконав умови договору та здійснив переказ коштів [PERSON] в розмірі 3 500,00 гривень, що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту, однак відповідач не здійснив погашення заборгованості у визначений термін, в наслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 24 745,00 гривень, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості слід задовольнити. Пояснення відповідача суд не бере до уваги, оскільки вони спростовуються наданими позивачем матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 2. ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат». Відповідно до постанов Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved