Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

У вересні 2025 року до Київського районного суду м. Одеси з позовом звернулося Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі також позивач, банк), поданим в його інтересах представником Шкапенком Олександром Віталійовичем до [PERSON] (далі також відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором від 13.02.2019 у розмірі 62 934,59 грн, з яких: 43 594,17 грн за тілом кредиту, 19 340,42 грн за процентами. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідачу встановлено кредитний ліміт на платіжну карту зі сплатою процентів за користування останнім. Позивач зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кошти в межах кредитного ліміту. Натомість відповідач зобов`язання належним чином не виконав, заборгованість зі сплати тіла кредиту та процентів за користування ним не погасив, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду. Ухвалою суду від 11.11.2025 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи. Відзив до суду не надходив. Відтак, суд уважає за можливе здійснити судовий розгляд по суті за наявними матеріалами (ч. 1 ст. 223 ЦПК України) без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 2 ст. 247 ЦПК України) та винести заочне рішення по суті спору. Будь-яких заперечень від позивача/відповідача про ухвалення заочного рішення у справі не надходило. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 13.02.2019 відповідач шляхом підписання анкети-заяви та заяви про надання послуг приєдналася до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку. У такий спосіб між сторонами був укладений кредитний договір відповідно до якого відповідачу надано кредитний ліміт в розмірі до 5 000 грн (з подальшим збільшенням) на її платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % річних. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі відповідно до умов договору. Натомість відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо повернення тіла кредиту та нарахованих на нього процентів. Станом на 17.09.2025 заборгованість відповідача перед позивачем становить 62 934,59 грн, з яких: 43 594,17 грн за тілом кредиту, 19 340,42 грн за процентами. Мотиви прийнятого рішення Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він уважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону). Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону) Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за цим договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Отже, зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для задоволення позову АТ «Акцент-Банк» про стягнення з відповідача, як такого, що порушив взяті на себе зобов`язання, виниклої заборгованості за кредитним договором. Суд уважає, що обставини, викладені позивачем у позові, підтверджені наданими доказами та відповідачем не спростовані. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved