Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

24.07.2025 року представник позивача звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів 9595.90 грн. боргу за надані послуги з розподілу природного газу за період з вересня 2023 року до червня 2025 року та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач надає послуги з розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] . Відповідні послуги надаються на підставі типового договору розподілу природного газу, що затверджений постановою Національної комісії, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, № 2498 від 30.09.2015, який є публічним, його умови розміщені на офіційному сайті позивача. Зазначає, що факт приєднання споживачів до умов договору підтверджується зміною показників обсягу природного газу та показів лічильника, які відображені у розрахунку заборгованості за розподіл природного газу. Вказує, що відповідачі отримали послуги з розподілу природного газу, однак в повному обсязі за них не розрахувалася, внаслідок чого станом на 30.06.2025 року виникла заборгованість перед позивачем за період з вересня 2023 року до червня 2025 року у розмірі 9595.90 грн. У зв`язку із наведеним просить задовольнити позовні вимоги. 21.10.2025 року [PERSON] подав письмові пояснення на позов, в яких заперечує проти задоволення позову, оскільки будь-яких правових підстав вважати його приєднаним до публічного договору розподілу газу у позивача немає, примусове приєднання побутового споживача до публічного договору без його згоди є порушенням конституційного права на свободу вибору при укладенні договору. Натомість відповідно до положень ЦК України акцепт договору має бути чітким та безумовним, однак він не вчиняв жодних дій, які б свідчили про його згоду укласти договір із позивачем. Відповідно між ним і позивачем не може бути жодних відносин, пов`язаних із розподілом газу. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за послуги розподілу газу не може бути належним і допустимим доказом, оскільки замовлена потужність об`єкта споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ, виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року. Доказів визначеної стягувачем кількості розподіленого боржнику природного газу за газовий рік, що передував відповідному розрахунковому календарному року, стягувач не надав. Відповідно долучені до позовної заяви розрахунки є необґрунтованими та не відповідають дійсності. Крім цього звертає увагу суду на те, що труби, по яких здійснюється постачання газу до його будинку, є у його власності, а позивачем не надано жодного доказу, що у ТОВ «Газорозподільчі мережі України» в межах вул. Залізнична в с. Родатичі на законних підставах перебуває газорозподільна система. Тому вважає, що ТОВ «ГМУ» самовільно користується газовими трубами, які йому не належать. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що відповідачі фактично визнають споживання природного газу за місцем їх реєстрації, відтак вони фактично приєдналися до Типового договору розподілу природного газу. Жодного контррозрахунку заборгованості з розподілу природного газу відповідачами не надано, відтак такий є належним і допустимим доказом у справі. Розрахунок заборгованості за кожен місяць здійснювався на підставі тих показників, які відповідачі подавали особисто в газотранспортну організацію. Відповідачі в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили з мотивів, наведених у письмових поясненнях. Крім цього вони підтвердили, що зареєстровані у [ADDRESS] , будинок газифікований і вони споживають газ. Додатково [PERSON] пояснив, що не сплачував за доставку газу, оскільки жодних квитанцій не отримував, з умовами договору не знайомий, позивач не надав йому доказів того, що труби, якими постачається газ, належать ТОВ «Газорозподільні мережі України». Заслухавши думку учасників провадження, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Львівська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» є Оператором ГРМ, що здійснює діяльність з розподілу природного газу в рамках Кодексу газорозподільних систем, отриманої ліцензії та діючого законодавства України. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є споживачами послуг з розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] , в період з вересня 2023 року до червня 2025 року. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 30 червня 2025 року сума заборгованості по оплаті вказаних послуг з розподілу природного газу за особовим рахунком споживачів [PERSON] , [PERSON] № [NUMBER] в період з вересня 2023 року до червня 2025 року року становить 9595 грн. 90 коп., що свідчить про неналежне виконання відповідачами зобов`язань, наслідком чого є порушення права позивача на одержання плати за надані послуги у встановлений законодавством строк. Взаємовідносини між споживачами природного газу та Оператором ГРМ регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП за №2494 від 30.09.2015, Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 №2496, та Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП за №2498 від 30.09.2015. Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем споживачі, в тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу. Оператор ГРМ зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу (пункт 3 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем). Відповідно до пункту 4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Згідно з пунктом 7 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Пунктом 2.1 розділу ІІ Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП за № 2498 від 30.09.2015(далі Типовий договір) визначено, що за цим договором Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку визначені цим Договором. Згідно з п 6.6 Типового договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання оператора ГРМ та в будь-який не заборонений законодавством спосіб. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до абз. 3 п. 10 глави 6 Розділу VI КГРС споживач протягом двох днів з дня одержання акту наданих послуг зобов`язаний повернути оператору ГРМ один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту наданих послуг. Відповідно до п. 8.1. розділу 8 договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з цим Договором та чинним законодавством України. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з п. 1, 3 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Також, згідно зі ст. 160 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Матеріалами справи встановлено, що заборгованість відповідачів перед Львівською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» становить 9595,90 грн. Відповідачами не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих позивачем послуг з розподілу природного газу за період з вересня 2023 року до червня 2025 року та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг. Покликання [PERSON] на те, що він не здійснював оплати, оскільки не отримував жодних квитанцій, висновків суду не спростовує, про наявність заявленого до нього позову [PERSON] дізнався ще у вересні 2025 року, однак до цього часу існуючої заборгованості не погасив. Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази у справі у їх сукупності, вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу за період з вересня 2023 року до червня 2025 року з в сумі 9595.90 грн. є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому не заслуговують на увагу заперечення проти позову відповідачів, оскільки відсутність письмового договору на надання житлово-комунальних послуг з розподілу природного газу, укладеного між Львівською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» та відповідачами, не може бути підставою для звільнення останніх, як споживачів, від оплати послуг у повному обсязі, адже споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Наведене підтверджується тим, що покази лічильника газу побутового споживача змінюються, що убачається як з розрахунку суми заборгованості, так і з довідки ТОВ «Газорозподільні мережі України». Тому, суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] споживають природній газ, а тому вважаються такими, що приєдналися до умов договору розподілу природного газу. Дані обставини відображені у розрахунку заборгованості в графах «обсяг замовленої потужності», «обсяг газу», «покази лічильника» та інших. Натомість позивач є виконавцем вказаних послуг, адже Львівська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» є Оператором ГРМ, що здійснює діяльність з розподілу природного газу в рамках Кодексу ГРС, отриманої ліцензії та діючого законодавства України. З огляду на встановлення фактичного укладення між сторонами у справі договору про розподіл природного газу, а також ненадання доказів відповідачами подання позивачу письмової заяви про припинення розподілу природного газу на їхній об`єкт, відсутні підстави вважати такий договір нікчемним або неукладеним. Як убачається з матеріалів справи, відповідачі отримували надані послуги з розподілу природного газу, проте своїх обов`язків щодо повної та своєчасної оплати отриманих послуг не виконували, внаслідок чого утворилась заборгованість у заявленому до стягнення розмірі. Щодо розміру заборгованості, то така відповідачами не спростована, позивачем нарахована згідно з тарифами, затвердженими відповідними постановами НКРЕКП, які в судовому порядку на момент розгляду справи недійсними не визнані. Факт належності [PERSON] труб, якими здійснюється газопостачання, поза тим, що не доведений належними та допустимими доказами у справі, на висновки суду не впливає, оскільки не спростовує факту отримання відповідачами як споживачами послуг позивача з постачання газу, а відтак і їх обов`язку зі сплати таких послуг. Суд, вирішуючи питання розподілу судових витрат, приходить до висновку, що на підставі статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача в рівних частинах підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved