Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності нерухоме майно - гараж 1980 року забудови, загальною площею 32.60 кв.м., з погребом під частиною будівлі, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що у 1980 рокці її батько [PERSON] побудував гараж площею 32,60 кв.м., з погребом під частиною будівлі, без відповідних дозвільних документів. Впродовж цих років позивач [PERSON] безперешкодно користувалася ним, здійснювала ремонтні роботи і добудувала його. У 2019 році позивачка оформила право власності на земельну ділянку площею 0.0048 га з кадастровим номером 3220610100:01:019:0355 з цільовим призначенням для будівництва індивідуальних гаражів. Вказує, що вона змушена звернутись до суду із цим позовом та в судовому порядку визнати за нею право власності на вказаний гараж, оскільки в позасудовому порядку це зробити неможливо. Ухвалою судді Богуславського районного суду Київської області від 28.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. У підготовче засідання позивач та її представник не з`явилися, представник позивача [PERSON] - адвокат Орло Ю.В. подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та без участі позивача, а також зазначила, що позов підтримують та просять задовольнити. Представник відповідача Богуславської міської ради Київської області Хоменко В.М. у підготовче засідання також не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника, зазначив, що позов визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 162837531 від 09.04.2019 року позивачу [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 0.0048 га. з кадастровим номером 3220610100:01:019:0355 (а.с. 7). Із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 25.11.2025 року вбачається, що [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 0.0048 га. з кадастровим номером 3220610100:01:019:0355 з цільовим призначенням для будівництва індивідуальних гаражів, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8-18). Із технічного паспорту на гараж по [ADDRESS] , виготовленого ТОВ «ПРОЕКТ-МОНТАЖ-БУД» вбачається, що гараж 1980 року побудови має загальну площу 32.60 кв.м. (а.с. 19-23). Судом встановлено, що гараж, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , побудований без відповідних дозвільних документів, які дають право виконувати будівельні роботи та без затвердженого проєкту. Відповідно до ст. 331 ч.2 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). В разі якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться, в тому числі, на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Позивач не може в адміністративному порядку вирішити питання про визнання за нею права власності на гараж по [ADDRESS] , оскільки дане нерухоме майно відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України є самочинним будівництвом, так як на час побудови гаража в позивач не отримав дозвільні документи на будівництво. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Із акту обстеження гаражу та земельної ділянки від 26 листопада 2025 року вбачається, що суміжні власники не заперечують проти узаконення [PERSON] гаража по [ADDRESS] , права суміжних власників не порушуються (а.с. 25). Таким чином, зважаючи на те, що самочинно збудований гараж на земельній ділянці, яка перебуває у власності позивача, не порушує права інших осіб, відсутні відомості про порушення будівельних норм і правил, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача та визнання за нею права власності на самочинно побудований гараж. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved