Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, позовні вимоги обґрунтовані тим, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, поновлення сімейних стосунків та примирення є неможливим. Ухвалою суду від 03.12.2025 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Від представника відповідачки 23.12.2025 року за вх. № 58010 до суду надійшла заява, в якій представник вказав, що відповідачка не заперечує щодо розірвання шлюбу. Від сторін не надійшли заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності із ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. У зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.06.2014 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 212. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд, приймаючи до уваги обставини життя подружжя, прийшов до висновку, що шлюб на підставі ст.112 Сімейного Кодексу України, належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки припинилися, перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved