Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, у якій просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно доньки [PERSON] , [INFO] .Свої вимоги мотивує тим, що 28.07.2015 між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб, який рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 11.04.2018 розірвано. Від даного шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . У відповідачки, окрім [PERSON] , є ще двоє дітей від різних чоловіків - [PERSON] та [PERSON] . Зі слів доньки йому відомо, що мати зловживала алкогольними напоями, била її та брата [PERSON] по різних частинах тіла, ображала принизливими словами, нецензурно лаялась у їх присутності.Відповідачка неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх трьох малолітніх дітей, в тому числі і до доньки [PERSON] . Факти систематичного зловживання відповідачкою алкогольними напоями та її жорстоке поводження з дитиною є грубим порушенням її батьківських обов`язків, становлять загрозу для життя, здоров`я та морального розвитку малолітньої [PERSON] . Вже більше 2 років відповідачка з донькою [PERSON] не спілкується, матеріальної допомоги не надає, взагалі дитиною не цікавиться, відмовляється з нею бачитись і не телефонує. Відповідачка продовжує вести аморальний спосіб життя, періодично зникає, у зв"язку з чим органом опіки було відібрано в неї 3-тю дитину. Зазначені дані є підставою для позбавлення її батьківських прав. Найважливішими інтересами дітей є їхнє здоров`я та нормальний життєвий рівень, як фінансовий, так і духовний для функціонування їх організму. За наведеного, беручи до уваги, що відповідачка вже тривалий час не відвідує свою дочку [PERSON] , не бере ніякої участі у вихованні та матеріальному забезпеченні доньки, не проявляє щодо неї материнської уваги та турботи, не піклується про фізичний та моральний розвиток доньки, не цікавиться її побутовими умовами, просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 01.07.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова, занесеною у протокол судового засідання від 20.10.2025, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали, надали пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві та доповнили, що відповідачка з лютого 2023 року не цікавиться життям доньки [PERSON] , яка проживає з позивачем, до неї не навідується, жодної участі у вихованні дитини не приймає та жодної допомоги не надає, повністю ухилившись від виконання своїх батьківських обов`язків. Просили позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомив. Однак, через підсистему «Електронний суд» скерував заяву, у якій просить розглядати справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прави у його відсутності. Позовні вимоги підтримує. Заслухавши пояснення позивача та його представника, малолітню [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.07.2016 до 11.04.2018 /а.с.14-15/. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] та її батьками є: [PERSON] і [PERSON] /а.с.9/. Відповідно до Акту №835 від 15.08.2025, складеного комісією у складі майстрів з експлуатації ж/ф ЛКП «Магістральне», зі слів сусідів, про те, що за адресою: [ADDRESS] не зареєстрована, але фактично проживає більше двох років [PERSON] , [INFO] /а.с.44/. З характеристики учениці 3-Б класу СЗШ 1-3 ступенів №31 м. Львова [PERSON] вбачається, що [PERSON] навчається у закладі з 01.09.2023. Перейшла до їхнього навчального закладу після року навчання в СЗШ №34 з досить низьким рівнем знань. За час навчання зарекомендувала себе як здібна, розумна дитини. Має високі досягнення у навчанні, бере активну участь в позаурочному житті класу. Дуже дружня, добра дитини, по товариськи відноситься до усіх дітей у класі, має лідерські здібності. Батько [PERSON] бере активну участь у житті класу, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться життям дитини, забезпечує відвідування навчальних екскурсій, організовує правильне проведення дитиною вільного часу, моніторить проводження дитини в мережі Інтернет. Мати, [PERSON] , із дитиною не спілкується, з ними не проживає. У вихованні дитини участі не бере. З класним керівником на зв`язок не виходить, на батьківські збори не з`являється /а.с.10/. Із відповіді ВП №1 ЛРУП ГУНП у Львівській області на адвокатський запит встановлено, що [PERSON] , будучи матір`ю трьох малолітніх дітей, не забезпечує належне виконання батьківських обов`язків. Неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП. У побуті громадянка характеризується, як така, що веде аморальний спосіб життя. Спостерігається регулярне вживання алкогольних напоїв. Зафіксовані випадки короткотривалих стосунків з особами сумнівної репутації, що негативно впливає на стан морального середовища сім`ї. Житлові умови незадовільні, у помешканні панує антисанітарія: підлога вкрита брудом, відсутня чиста постільна білизна, відчувається стійкий запах тютюнового диму, який в`ївся у меблі та речі побуту. Умови проживання визнані такими, що не відповідають потребам малолітніх дітей. Неодноразові профілактичні бесіди та попередження з боку інспекторів сектору ювенальної превенції, а також провідних фахівців СУСД не дали результату, громадянка на зауваження не реагує, способу життя не змінює. 25.03.2025 працівники сектору ювенальної превенції вилучили із сім`ї дитину [PERSON] , [INFO] , актом ОВС «Про виявлення підкинутої чи знайденої дитини», у зв`язку з фактичним залишенням малолітньої без належного нагляду, турботи та безпеки /а.с.13/. Постановою Залізничного районного суду м.Львова від 03.04.2023 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 184 КУпАП, а саме за те, що [PERSON] , будучи матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , близько 15.00 год. 11.02.2023, знаходячись в квартирі за місцем свого проживання, що за адресою: [ADDRESS] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не впускала своїх малолітніх дітей у помешкання, чим у відповідності до ст. 150 Сімейного кодексу України не виконала свої батьківські обов`язки та близько 15.00 год 11.02.2023, знаходячись в квартирі за місцем свого проживання, що за адресою: [ADDRESS] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинила домашнє насильство відносно своїх малолітніх дітей, що проявилось у тому, що вона умисно не впускала дітей у квартиру, в якій вони проживають разом із нею /а.с.87-92/. Окрім цього, постановою Залізничного районного суду м.Львова від 03.07.2023 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП, а саме за те, що [PERSON] 01.05.2023 о 17.50 год за адресою [ADDRESS] , будучи матір`ю неповнолітніх дітей, не виконала передбачені ст. 150 СК України батьківські обов`язки, що проявилось у тому, що [PERSON] перебувала в стані алкогольного сп`яніння, що перешкоджало виконанню батьківських обов`язків, та створила загрозу життю та здоров`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , правопорушення вчинила повторно /а.с.75-76/. Також, постановою Залізничного районного суду м.Львова від 11.07.2023 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме за те, що 24.03.2023 о 16 год. 30 хв. під час відвідування сім`ї [PERSON] , де проживають малолітні діти, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що за адресою: [ADDRESS] , виявлено матір [PERSON] , [INFO] , у стані алкогольного сп`яніння, оскільки був присутній запах алкоголю з порожнини рота, а також порушення координації рухів, порушення мови, а також поведінка, що не відповідала обстановці. Окрім цього, [PERSON] , будучи у стані алкогольного сп`яніння, нецензурною лайкою висловлювалася у сторону працівників поліції у присутності вказаних малолітніх дітей /а.с.83-86/. Таким чином, з пояснень позивача та його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка в суді зазначила, що за час її проживання з батьком мати жодного разу до неї не навідувалась і не телефонувала, а також зазначених вище доказів встановлено, що відповідачка донькою [PERSON] , яка проживає з батьком, не цікавиться та не приймає участі у її вихованні, навчанні та розвитку, не проявляє до неї материнської турботи, повністю ухилившись від виконання своїх обов`язків по вихованню і утриманню доньки. Відповідно до висновку №260001-вих-138916 від 26.09.2025 органу опіки і піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] /а.с.59-60/, цей орган вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Захист інтересів дитини знаходиться в одній площині поряд з такими фундаментальними правовими цінностями, як життя, здоров`я, свобода, безпека, справедливість. Захист інтересів дитини, її виховання обома батьками є запорукою становлення сильної держави, правового суспільства, оскільки зростаючи дитина перетворюється на правового партнера дорослих членів суспільства. Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини). Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України). Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені статтею 150 СК України. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України). Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (частини дев`ята-десята статті 7 СК України). Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення й розвитку; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до дитини та її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти тощо. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків, викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі №686/16892/20, від 03 серпня 2022 року у справі № 306/7/20, від 07 грудня 2022 року у справі № 562/2695/20, від 11 січня 2023 року у справі № 461/7447/17, від 06 вересня 2023 року у справі № 545/560/21. Повторна та тривала нездатність виконувати батьківські обов`язки, нехтування ними, призводить до того, що дитина залишається без батьківського піклування, контролю чи допомоги, необхідних для її фізичного чи психічного благополуччя, а умови та причини нездатності виконувати батьківські обов`язки чи їх нехтування неможливо усунути. На підтвердження цього заявником мають бути надані належні, достовірні та достатні докази. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідно зробити все можливе, щоб зберегти особисті стосунки та, якщо це доречно, відновити сімейні стосунки. У рішенні від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06, зазначено, що відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини. У рішенні від 10 вересня 2019 року у справі «Странд Лоббен та інші проти Норвегії» (заява № 37283/13) Європейський суд з прав людини підкреслював, що взаємна радість, яку діти та батьки отримують у суспільстві один від одного, є основним елементом сімейного життя, і заходи держав-відповідачів, що перешкоджають цьому, рівносильні втручанню у право, гарантоване статтею 8 Конвенції. У випадках, коли відповідні інтереси дитини суперечать інтересам батьків, стаття 8 Конвенції вимагає, щоб органи влади держав-відповідачів встановлювали справедливий баланс цих інтересів і при встановленні балансу особливе значення надавалося найкращим інтересам дитини, які в залежності від свого характеру та важливості можуть переважати інтереси батьків. Як правило, найкращі інтереси дитини вимагають, з одного боку, щоб зв`язки дитини з її сім`єю підтримувалися, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною для життя та розвитку дитини, оскільки порушення сімейних зв`язків означає від`єднання дитини від її коріння. З цього слідує, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише за вкрай виняткових обставин і що має бути зроблено все для збереження особистих відносин та відновлення сім`ї. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейський суд з прав людини наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). За загальним правилом, доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останньої батьківських прав, покладено на позивача. Водночас, якщо з моменту проживання дитини з одним із батьків пройшов значний період часу, інтереси дитини в такому разі можуть превалювати над інтересом того з батьків, який бажає відновити сімейні відносини зі своєю дитиною. Відповідно до статей 12, 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та поведінки учасників цих правовідносин (постанови від 18 лютого 2021 року у справі № 645/920/19, від 07 лютого 2022 року у справі № 759/3554/20, від 12 лютого 2024 року у справі № 202/1931/22). Слід звернути увагу, що відповідно до частини першої статті 168 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною, а згідно з частинами першою-другою статті 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав; поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення відповідачки батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , від утримання і виховання якої він ухиляється вже довгий час, є підставними і підлягають до задоволення. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача 1211,20 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved