Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 06.06.2024 ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та відповідач уклали кредитний договір № 00-9809548 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, в межах якого позивач надав відповідачу кредит у гривні, а відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплативши проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені кредитним договором. Сума позики становить 5000 грн. ТОВ «МАКС Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначені умовами договору позики. Відповідач взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту не виконала у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість. 17 грудня 2024 р. ТОВ «МАКС Кредит» та ТОВ «ОНЛАЙН Фінанс» уклали договір факторингу № 17122024-МК. 02.04.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 020425-У відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали нарахувань за кредитним договором. Загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором № 00-9809548 від 06.06.2024 року, становить 11821,00 грн., яка складається з наступного: 5500 грн. - заборгованість по кредиту; 6321 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 00-9809548 від 06.06.2024 року у розмірі 11821,00 грн., яка складається з наступного: 5500 грн. - заборгованість по кредиту; 6321 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 грн.. Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 04.06.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання представника позивача про витребування доказів, задоволено. Витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» інформацію відносно відповідача. 09.06.2025 року до Вільшанського районного суду Кіровоградської області від представника відповідача адвоката Федяєва С.В. надійшло клопотання про витребування доказів, в якому просить витребувати у АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» (код ЄДРПОУ: 21133352, місцезнаходження: вул. Автозаводська, 54/19, м. Київ, 04114) інформацію: - Чи було отримано на рахунок ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" ( [NUMBER] ) кошти за Договором факторингу №020425-У від 02.04.2025 року на загальну суму у розмірі 880190,12 грн. в період із 02.04.2025 по 12.04.2025 року? - Чи було перечислено від ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" кошти за Договором факторингу №020425-У від 02.04.2025 року на загальну суму у розмірі 880190,12 грн. в період із 02.04.2025 по 12.04.2025 року на рахунок ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" ( [NUMBER] ). 09.06.2025 року до суду від представника відповідача адвоката Федяєва С.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що ознайомившись із позовною заявою та додатками, відповідач повністю не згідний із позовними вимогами: 1. Відсутні в матеріалах справи належні докази переходу права вимоги. 2. Наявність у платіжній інструкції №415 від «14» квітня 2025 р. за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №020425_У від 02.04.2025 року, сфабрикованості. Просить у позовних вимогах відмовити. Стягнути з позивача на користь відповідача понесені судові витрати. Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 11.06.2025 року клопотання представника відповідача про витребування доказів задоволено. Витребувано у АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» інформацію. 13.06.2025 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій просила стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором. 09.07.2025 року до суду від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла інформація на виконання ухвали суду про витребування доказів. 11.07.2025 року до суду від АТ «УніверсалБанк» надійшла інформація на виконання ухвали суду про витребування доказів. Представник ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» в судове засідання не з`явився. У позовній заяві просить розгляд позовної заяви здійснювати за відсутністю представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відзив на позовну заяву суду надано 09.06.2025 року. Розгляд справи здійснюється на підставі ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В порядку спрощеного позовного провадження вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини: 06.06.2024 ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та відповідач уклали кредитний договір № 00-9809548 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора 70636, в межах якого позивач надав відповідачу кредит у гривні, а відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплативши проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені кредитним договором. Сума кредиту становить 5000 грн., на споживчі потреби. Строк кредитування 360 календарних днів. Дата остаточного повернення кредиту 01.06.2025 року. Зокрема, відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт первісного кредитора та ознайомився з Правилами надання коштів у позику. Після чого добровільно без примусу чи тиску відповідач заявила про бажання отримання коштів, подавши відповідну заявку, в якій вказала свої персональні дані. Відповідач підписала кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора (а.с. 97). Відповідно до умов кредитного договору, позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю комісію за надання кредиту в сумі 500 грн., порядок сплати якої визначено умовами кредитного договору. Позичальнику перераховується сума в розмірі 5000 грн.. На виконання умов Кредитного договору, 06.06.2024 Первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ "Платежі Онлайн" на платіжну картку № [NUMBER] , що в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію Кредитодавця. Первісний Кредитор виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується повідомленням від ТОВ "Платежі Онлайн" з відміткою та додатком до нього (а.с. 169-170). 17 грудня 2024 між первісним кредитором та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 17122024-МК/Онлайн, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до п. 2.2. договору факторингу 1 перехід від первинного кредитора до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» прав вимоги до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно боргів та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги відповідно до реєстру боржників та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу 1 до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 11821 грн. Даний факт підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 1. 02 квітня 2025 р. ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивач уклали договір факторингу №020425-У відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до п.1.2. Договору факторингу 2 перехід прав вимоги заборгованості до боржників від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до позивача відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого позивач стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу 2 від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 11821 грн. Даний факт підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу 2. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконала, у зв`язку з чим має перед позивачем непогашену заборгованість в розмірі 11821,00 грн., яка складається з наступного: 5500 грн. - заборгованість по кредиту; 6321 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частин першої, другої статті 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно пункту п`ятого частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (п.3, 6 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Положеннями частини п`ятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦПК України та ГПК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 вказаного Закону, є оригіналом такого документа. Згідно статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац 2 ч. 2 ст. 639 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію»). Відповідно до пункту дванадцять статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. У відповідності до частини першої статті 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Закону України «Про електронну комерцію». Таким чином згідно з розрахунком позивача, який не був спростований відповідачем, заборгованість становить 11821,00 грн., яка складається з наступного: 5500 грн. - заборгованість по кредиту; 6321 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. З огляду на викладене суд вважає, що розмір заборгованості який підлягає стягненню з відповідача становить 11821 грн. Вимоги зазначені відповідачем у відзиві на позовну заяву задоволенню не підлягають, оскільки є не обґрунтованими та не підтверджені належними та допустимими доказами. Крім того, зазначене у відзиві на позовну заяву щодо наявності у платіжній інструкції №415 від «14» квітня 2025 року за право грошової вимоги згідно Договору факторингу №020425-У від 02.04.2025 року сфабрикованості, спростовано надісланою позивачем платіжною інструкцією №415 від «14» квітня 2025 року за право грошової вимоги згідно Договору факторингу № 020425-У від 02.04.2025 року, яка підтверджує факт виконання зобов`язань позивачем та містить відмітку банку який здійснював переказ (а.с. 157). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. Статтею 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Частиною 1статті 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Згідно ч.ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Представником позивача подані до суду наступні документи, а саме: договір про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07.04.2025 року, протокол погодження вартості послуг до договору правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025 року, додаткова угода № 5 від 07.04.2025 до договору правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025 року, Акт прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги, а тому суд вважає вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн. такими, що підлягають задоволенню. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги від відповідача не надійшло. Відповідно до ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та 7000 грн. витрати на правничу допомогу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що вимоги позивача слід задовольнити.

Outcome: approved