Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

В червні 2025 року [PERSON] через свого представника адвоката Кхатера Фаді Еліаса за допомогою системи «Електронний суд» звернувся до суду позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на його користь безпідставно набуті кошти в розмірі 3750 грн. Позов мотивований такими обставинами. 30 червня 2024 року позивач на вебресурсі «ОЛХ» здійснював пошук товару, а саме: шоколадно-горіхової пасти під назвою «Нутелла», в процесі чого знайшов оголошення ІD 860727928, продавцем в якому зазначався « [PERSON] » з місцезнаходженням в м.Хмельницькому. Під час переговорів сторони дійшли згоди щодо продажу одного ящика шоколадно-горіхової пасти «Нутелла» за ціною 3750 грн. Покупець зобов`язався перерахувати кошти у вказаній сумі на банківську картку № [NUMBER] , емітовану АТ «А-Банк». [PERSON] з власної картки № [NUMBER] перерахував обумовлену суму на вказану продавцем картку. Однак, з 01.10.2024 особа на ім`я « [PERSON] », з якою спілкувався позивач, заблокувала останнього, у зв`язку з чим [PERSON] не міг здійснювати дзвінки, відправляти смс-повідомлення чи будь-яким іншим чином комунікувати з продавцем. 02.10.2024 позивач звернувся до Рівненського РУП ГУНП у Рівненській області, де було відкрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 190 КК України, а [PERSON] набув статусу потерпілого. Під час проведення досудового розслідування співробітниками поліції з`ясовано, що банківська картка № [NUMBER] емітована АТ «А-Банк» на ім`я [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою [ADDRESS] . На підставі зазначеної інформації Рівненським РУП доручено проведення процесуальних дій, а саме, допит в якості свідка [PERSON] , для ВПД № 3 (м.Полонне) Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області. Враховуючи, що на час пред`явлення позову відповіді на вказане доручення не було отримано, не можна стверджувати, що позивач домовлявся про покупку шоколадної пасти саме з [PERSON] , власником банківської картки, на яку [PERSON] здійснив переказ коштів. За таких обставин позивач вважає, що сума коштів у розмірі 3750 грн отримана [PERSON] на належну йому банківську картку безпідставно, а тому відповідно до ст.ст. 1212, 1213 ЦК України просив стягнути вказані кошти з відповідача на його користь. Ухвалою судді від 07.07.2025 позовну заяву [PERSON] було залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків, які усунено його представником 10.07.2025. Згідно з ухвалою судді від 11.07.2025 року відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; сторонам визначено строк для подачі заяв по суті справи. Ухвалою суду від 04.08.2025 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у АТ «Акцент-Банк», які надійшли до суду 08.10.2025. Ухвалою суду від 12.11.2025 позовну заяву [PERSON] було залишено без руху після відкриття провадження по справі, позивачу надано строк для усунення недоліків, які усунено його представником 21.11.2025 шляхом подання заяви, в якій останній уточнив обставини справи, а саме дату перерахування коштів позивачем на картку відповідача, якою є 29 вересня 2024 року, оскільки оплата була здійснена о 22:40 год. вказаного дня позивач помилково вважав, що перерахування коштів відбулося наступного дня, тобто 30 вересня 2024 року, а тому повідомив цю дату при зверненні до органів поліції. Відповідно до ухвали суду від 25.11.2025 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у АТ «Акцент-Банк», витребувані докази надійшли до суду 18.12.2025. В поданій 19.12.2025 заяві представник позивача зазначив, що реквізити банківської картки для переказу коштів позивач отримав безпосередньо від відповідача через платформу «ОЛХ», в процесі домовленості про купівлю товару, однак відповідач не передав обумовлений товар. Переписка між сторонами на платформі «ОЛХ» не збереглась у зв`язку з видаленням відповідного чату (оголошення), що є технічно можливим та типовим для зазначеного вебресурсу. Водночас відсутність переписки не спростовує факту досягнення домовленості, оскільки згода сторін та факт правочину підтверджується об`єктивними та належними доказами, а саме фактом здійснення оплати та отримання відповідачем грошових коштів. Відповідачу копія позовної заяви з доданими документами надіслана позивачем цінним листом з описом вкладення 09.07.2025. [PERSON] за зареєстрованою адресою місця проживання судом двічі надсилалась копія ухвали про відкриття провадження у справі, конверт з вкладенням повернувся на адресу суду з довідками відділення АТ «Укрпошта» від 15.07.2025 та від 06.08.2025 про відсутність адресата за вказаною адресою, однак, відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відправлення вважається врученим адресату. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та згідно зі ст. 280 ЦПК України за згодою позивача проводить заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 29 вересня 2024 року о 22:40 год. платник [PERSON] здійснив переказ грошових коштів у розмірі 3750 грн з належного йому банківського рахунку на рахунок отримувача № [NUMBER] , призначення платежу «Переказ власних коштів», про що свідчать дані платіжної інструкції № Р24А3315193396D7345 та довідки за реквізитами АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.16,18). Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань позивач 01.10.2024 звернувся до Рівненського РУП ГУНП в Рівненські області з заявою, про те, що 30.09.2024 невідома особа на ім`я [PERSON] під приводом продажу товару на сайті «ОЛХ» шляхом обману, зловживання довірою заволоділа його грошовими коштами в сумі 3750 грн, які останній самостійно перерахував зі своєї банківської картки [NUMBER] на картку невідомої особи № 4323347361731901, на підставі вказаної заяви 02.10.2025 зареєстровано кримінальне провадження № 12024186010001248 за ч. 1 ст. 190 КК України (а.с.7). 02.10.2025 органами поліції проведено допит потерпілого [PERSON] , під час якого останній пояснив, що 30.09.2024 на сайті «ОЛХ» знайшов оголошення про продаж шоколадної пасти «Нутелла», ID оголошення 860727928, продавець на ім`я « [PERSON] », місцезнаходження м.Хмельницький. Потерпілий на сайті в месенджері «ОЛХ» домовився з продавцем про продаж 1 ящика шоколадної пасти за ціною 3750 грн та того ж дня приблизно о 22:40 год. скинув кошти у вказаній сумі на картку, надану продавцем. Наступного дня, 01.10.2024, продавець заблокував позивача на сайті «ОЛХ» та на зв`язок не виходить (а.с.20). Як вбачається з рапорту оперуповноваженого відділу протидії кіберзлочинам в Рівненській області ДКП (міжрегіональний територіальний орган) НПУ старшого лейтенанта поліції Драганчука Р. банківський картковий рахунок № [NUMBER] емітований АТ «А-Банк» на ім`я [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] (а.с.11-12). Постановою дізнавача сектору дізнання РУП ГУНП в Рівненській області лейтенанта Боровець А.О. про проведення процесуальних дій на іншій території від 01.11.2024 доручено сектору дізнання Полонського РВ УМВС України в Хмельницькій області провести рід слідчих дій у вище вказаному кримінальному провадженні, а саме, допитати в якості свідка [PERSON] , зокрема, щодо належності йому банківської картки № [NUMBER] , її виготовлення та місцезнаходження, її передачі третім особам, втрати користування вказаною карткою, переказів/отримання грошових коштів (а.с.13-15). З листа ТОВ «Ємаркет Україна» № 23370С від 08.07.2025 вбачається, що на сайті «ОЛХ» 20.09.2024 було додано оголошення ID860727928 про продаж шоколадної пасти «Нутелла», регіон: Хмельницька область, місто Хмельницький, яке було створено 20.09.2024 о 19:39 год., активовано 20.09.2024 о 19:41 год. та деактивовано 30.09.2024 о 20:34 год, статус: неактивне (а.с.48-49). За даними інформації, наданої АТ «А-Банк» про рух коштів по банківській картці № [NUMBER] , емітованій на ім`я [PERSON] , з 29.09.2024 по 01.11.2024, на належну відповідачу картку 29.09.2024 о 22:40:37 отримано переказ коштів на суму 3750 грн (а.с.82-89). За положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права, урегульовані нормами, закріпленими у главі 83 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України, що міститься у главі 83 Цивільного кодексу України та в якій закріплені загальні положення про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Аналіз положень статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що ця стаття стосується позадоговірних зобов`язань з повернення безпідставно набутого, збереженого майна (кондикційні зобов`язання), що виникають за наявності одночасно таких умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. При цьому, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України Такі висновки щодо застосування положень глави 83 Цивільного кодексу України та, зокрема статті 1212 Цивільного кодексу України, є сталими у судовій практиці та викладені у численних постановах Верховного Суду, зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17, від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28 грудня 2021 року у справі № 911/1101/21, від 06 червня 2022 року у справі № 903/142/21 та в інших. Для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 ЦК України). Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц). Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри (п.64 постанови Верховного суду від 20 вересня 2024 року у справі № 628/1203/19). Судом встановлено, що факт розміщення оголошення про продаж шоколадної пасти та факт звернення позивача до органів поліції після втрати зв`язку з продавцем товару підтверджують вірогідність версії [PERSON] про переказ коштів у сумі 3750 грн на вказану продавцем картку з метою оплати товару. Однак, надана ТОВ «Ємаркет Україна» інформація щодо розміщення оголошення про продаж шоколадної пасти на сайт «ОЛХ» не містить даних щодо особи, яка його розмістила, а дані про стан розслідування кримінального провадження № 12024186010001248, порушеного за заявою позивача за ч. 1 ст. 190 КК України, в матеріалах справи відсутні, а тому достатніх доказів щодо ідентифікації відповідача [PERSON] як продавця шоколадної пасти позивачем не надано, що свідчить про відсутність між сторонами договірних зобов`язань. При цьому факт переказу позивачем коштів в сумі 3750 грн та їх отримання відповідачем підтверджено даними платіжної інструкції № Р24А3315193396D7345 від 29.09.2024 та інформацією про рух коштів по належній для [PERSON] картці з 29.09.2024 по 01.11.2024. Враховуючи, що матеріалах справи відсутні докази про виникнення договірного зобов`язання між сторонами, суд доходить висновку про застосування до спірних правовідносин ст. 1212 ЦК України. Відповідач відзив на позов не подав, викладені позивачем обставини не спростував, доказів підставності набуття коштів від позивача не надав. Враховуючи, що судом встановлено факт переказу коштів в розмірі 3750 грн позивачем та їх отримання відповідачем, при цьому не встановлено підстави набуття відповідачем таких коштів, суд приходить до висновку, що кошти в сумі 3750 грн відповідачем набуті безпідставно. За наведених обставин позов підлягає задоволенню. Враховуючи задоволення позову відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по оплаті судового збору в розмірі 968 грн 96 коп. (сплаченого позивачем із застосуванням коефіцієнту 0,8 про подачі позовної заяви в електронній формі), що підтверджено документально (а.с.55).

Outcome: approved