Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що 26 січня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №8702851, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов договору кошти кредиту надаються ТОВ «Авентус Україна» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, вказаної відповідачем при отриманні кредиту. Підписавши кредитний договір відповідач підтвердив, що ознайомлений з правилами надання грошових коштів у позику, які розміщені на сайті товариства, у тому числі на умовах кредиту. 12 вересня 2025 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №12092025, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передав ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а позивач прийняв належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. На підставі вказаного договору факторингу позивач отримав право вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором у загальному розмірі 84380,00 грн., з яких 31300,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 37430,00 грн сума заборгованості за відсотками та 15650,00 грн сума заборгованості за пенею, штрафами. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Позивач зазначив, що всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого обов`язку та після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив погашення заборгованості. Враховуючи викладене позивач просив стягнути з відповідача на його користь вищезазначену суму боргу, судовий збір та витрати на правничу правову допомогу. Ухвалою від 04 грудня 2025 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд проводиться в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Відповідач копію ухвали та доданих до неї матеріалів отримав 09.12.2025 року, відзив до суду не направив. Жодних заяв чи клопотань від нього не надходило. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 січня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем був укладений договір № 8702851 про надання споживчого кредиту. Договір про надання споживчого кредиту №8702851 із додатком №1 - таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, відповідач підписав електронним підписом з одноразовим ідентифікатором C7681. Відповідно до умов п.п.1.2 кредитного договору на умовах договору товариство надає кредит споживачу у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до п. 1.3-1.4. кредитного договору сума кредиту складає 30000 грн., строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначенні в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, що є додатком №1 до договору. Відповідно до умов п.п. 2.1. кредитного договору кошти кредиту надаються ТОВ «Авентус Україна» у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки [NUMBER] . Відповідно до умов п.п. 2.4. п. 2 кредитного договору кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «Авентус Україна» суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.п. 2.1. п. 2 кредитного договору. Згідно п. 9.8. кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», які розміщенні на веб-сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними та зобов`язується неухильно їх дотримуватись. 05 лютого 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус України» та [PERSON] укладено Додаткову угоду до Договору №8702851 про надання споживчого кредиту від 26 січня 2025 року відповідно до умов якої сторони домовились збільшити суму кредиту на 1300 гривень, в зв`язку з чим погодили внести зміни до Договору, зокрема, орієнтовна загальна вартість кредиту зазначена в Договорі на дату його укладення збільшиться та складе: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 143 850,00 грн. Згідно паспорту споживчого кредиту сума (ліміт) кредиту - 31300,00 грн., в т.ч.: 30000,00 видано 26.01.2025р., 1300,00 сума збільшення, що підлягає до видачі, кредит надається на строк 360 днів, кредит надається на споживчі (особисті) потреби, стандартна процентна ставка 365,00% річних (1,00% в день), реальна річна процентна ставка 2 335,98 %. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за Договором №8702851 виконало належним чином, надало позичальнику кредит в сумі 31300 грн. 00 коп. шляхом перерахування на банківську картку позичальника, маска картки [NUMBER] грошових коштів в розмірі 30000 грн 26.01.2025 року та 1300 грн 05.02.2025 року, що підтверджено копією інформації про підтвердження платежу, виданої ТОВ Пейтек 20250917 13:49 та листом ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» №7/15362 від 16.09.2025 З поданого суду розрахунку заборгованості за кредитним договором №8702851 від 26-01-2025 вбачається, що заборгованість [PERSON] становить 84 380,00 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту 31300,00 грн; заборгованість за процентами 37430,00 грн та заборгованість за пенею, штрафами 15 650,00 грн. 12 вересня 2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №12092025. Відповідно до п. 1.1 договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб-боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до п. 1.2. договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора (позивача) права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до Реєстру боржників №2 від 12.09.2025 до Договору факторингу №12092025 від 12.09.2025, ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 84380,00 грн. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 638 ЦК України, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ч 2.ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію товариства відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором у договорі засвідчив, що погоджується з усіма без виключення умовами оферти, на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов позики та в подальшому прийняв надані кредитодавцем грошові кошти. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже з матеріалів справи вбачається, що договір №8702851 від 26.01.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладений у відповідності до вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Наявні в матеріалах справи докази свідчать, що позивач правомірно набув право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №8702851 від 26.01.2025. Відповідно до статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Користуючись своїм правом позивач просив стягнути з відповідача 84380,00 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 31300,00 грн.; заборгованість за відсотками становить 37430,00 грн.; заборгованість за пенею, штрафами 15650,00 грн. Суд вважає, що в даному випадку знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором №8702851 від 26.01.2025 щодо повернення кредитних коштів, а тому заборгованість з відповідача на користь позивача підлягає примусовому стягненню. Отже, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, вимоги позивача про стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 68730,00 грн., з яких 31300 грн. 00 коп. - заборгованість за основним боргом, 37430 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками. Водночас вимоги позивача в частині стягнення з відповідача пені за кредитним договором суд вважає такими, що суперечать положенням чинного законодавства. Так, відповідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України, що триває станом на теперішній час. Ураховуючи викладене, суд доходить висновку, що позивачу в стягненні неустойки (пені) в сумі 15650 грн. слід відмовити. Оскільки позов задоволено частково, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог слід стягнути 1973 грн 12 коп. судового збору (81,5%). На підставі викладеного та

Outcome: partial