Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

ТОВ «ФК «ЕЙС» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 271635657 від 12.10.2021 у розмірі 27913 грн. 88 коп., судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 7000 грн. 00 коп. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначає, що 12.10.2021 між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено кредитний договір № 271635657, у формі електронного документа з використанням електронного підпису, що створений за допомогою одноразового персонального ідентифікатора в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та доступний через його сайт та/або мобільний додаток. [PERSON] отримала кредит у розмірі 16750 грн., на банківську картку, яку вказала у заявці при укладенні договору. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало свої зобов`язання надавши [PERSON] грошові кошти, що підтверджується платіжними дорученнями. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого останньому перейшло право грошової вимоги у тому числі за кредитним договором № 271635657. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, за умовами якого останньому перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 271635657. 29.05.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 29/05/25-Е, за умовами якого останньому перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 271635657 на суму 27913 грн. 88 коп. Всупереч умов договору, [PERSON] не виконала взяте на себе зобов`язання, у зв`язку з чим, має заборгованість за кредитним договором у сумі 27913 грн. 88 коп., яка складається з 13225 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту та 14688 грн. 18 коп. - сума заборгованості за несплаченими відсотками. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з [PERSON] указану заборгованість за кредитним договором. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Кучеренко Н.В. подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що [PERSON] 12.10.2021 не укладала з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитний договір у формі електронного документа з використанням електронного підпису. [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі, після розірвання якого з 09.08.2021 проживала окремо. 06.11.2021 [PERSON] зареєструвала шлюб і змінила прізвище на « [PERSON] ». ЇЇ колишній чоловік [PERSON] неодноразово брав мікрокредити та створював різні електронні адреси. Після припинення шлюбних відносин у його розпорядженні залишився ноутбук, в якому залишився її ЕЦП. Кредитний договір від 12.10.2021 укладено у формі електронного документа з використанням належного їй ЕЦП. [PERSON] вважає, що [PERSON] здійснив крадіжку її персональної інформації з метою оформлення кредиту від її імені, тому вона зверталася із заявою до правоохоронних органів та НБУ для проведення відповідної перевірки. Також представник відповідача звертає увагу, що кредитний договір між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] був укладений пізніше ніж договір факторингу № 28/1118-01, за яким відбулося відступлення права вимоги до ТОВ «Таліон Плюс» і в боржника [PERSON] зобов`язання ще не виникло, та як наслідок не могло бути передано іншим кредиторам на підставі договорів факторингу. Крім того, представник позивача клопотала про застосування строків позовної давності, оскільки ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» перерахувало [PERSON] грошові кошти в сумі 16000,00 грн. на банківську карту строком на 140 днів, тобто до 01.03.2022. Відлік строку розпочався 02.03.2022 та завершився 02.03.2025. Представник ТОВ «ФК «ЕЙС» подав відповідь на відзив, у якому пояснив, що застосування строку позовної давності неможливе, оскільки у період дії воєнного стану в Україні перебіг позовної давності зупиняється на строк дії такого стану. Кредитний договір укладено сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового пароля - ідентифікатора, що відповідає вимогам Законодавства України, тому підстави для визнання договору недійсним відсутні. Одноразовий персональний ідентифікатор направлено відповідачу 12.10.2021 об 11:50:31 год. на номер мобільного телефону, що вказаний нею у заявці на отримання грошових коштів - [NUMBER] , одноразовий персональний ідентифікатор введено відповідачкою у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 12.10.2021 об 11:51:59. Доказами накладеннями електронного підпису з одноразовим ідентифікатором є QR- код - матричний код (двовимірний штрих-код), який містить інформацію щодо підписанта електронного договору і призначений для сканування за допомогою мобільного пристрою, сканера штрих-коду з метою швидкої та безпомилкової ідентифікації договору позичальника. [PERSON] не спростувала належність їй номера телефону, який вказаний у заявці на отримання кредиту та не спростувала факт надсилання на вказаний номер одноразового електронного ідентифікатора, який являється електронним підписом для підписання кредитного договору. Вона погодилася з усіма умовами кредитного договору та виконувала його, здійснюючи часткові платежі, цим самим усвідомлювала існування даного договору та розуміла його правила. Щодо строку дії договору факторингу та передачі прав вимоги на кредитний договір, то його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії, з 28.11.2018 по 31.12.2024. Право вимоги за договорами факторингу переходило в день підписання сторонами реєстрів прав вимоги. Також позивач не зобов`язаний направляти письмове повідомлення боржнику про зміну сторони кредитодавця, та не звільняє його від обов`язку погашення заборгованості. Відповідно до норм ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами. Врахувавши доводи сторін, ознайомившись із матеріалами, справи суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частиною 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За правилами з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Судом установлено, що 12.10.2021 між [PERSON] , дівоче прізвище [PERSON] , податковий номер [NUMBER] , та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено кредитний договір № 271635657, за умовами якого [PERSON] надається кредит у сумі 16750 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальники зобов`язується сплати проценти за його користування. Відповідно до умов п. 1.2 договору кредит надається строком на 140 днів. За умовами п. 1.4 договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 251,85 % річних, що становить 0,69 % в день від суми кредиту за час користування ним (дисконтна процентна ставка). Нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою, відповідно до п. 1.6 договору, застосовується за умови, що кожен із чергових платежів буде здійснено не пізніше строку, визначеного графіком платежів. У разі прострочення повернення будь якого з платежів за договором, нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовується та застосовується правило нарахування процентів за базовою процентною ставкою, що визначена умовами п. 1.5 договору. Загальні витрати за кредитом за базовою процентною ставкою складають 19355 грн. 98 коп. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 36105 грн. 98 коп. Умовами р. 3 договору передбачено відповідальність сторін за порушення умов договору. Відповідно до платіжного доручення від 12.10.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало [PERSON] кошти згідно договору № 271635657 від 12.10.2021 у сумі 16750 грн. для зарахування на платіжну картку. 06.11.2021 [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 06.11.2021). За повідомленням АТ «Універсал Банк» № БТ/8406 від 07.10.2025, на ім`я [PERSON] емітовано платіжну картку № [NUMBER] . У період з 12.10.2021 по 17.10.2021 на указану платіжну картку зараховано кошти в сумі 16750 грн. Номер телефону [NUMBER] був фінансовим номером телефону за картковим рахунком даної платіжної картки та знаходиться в анкетних даних [PERSON] [PERSON] у відзиві на позовну заяву заперечувала факт укладення вище указаного кредитного договору, посилаючись на те, що оформлення кредитного договору було вчинено її колишнім чоловіком [PERSON] , з яким вона на час укладення договору проживала окремо, а 06.11.2021 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно до рішення Городищенського районного суду від 09.08.2021, на час розірвання шлюбу сторони спільно не проживають і спільне господарство не ведуть. Тобто на час укладення кредитного договору сторони спільно не проживали, а тому колишній чоловік відповідача - [PERSON] не мав доступу до ноутбука, ЕЦП та мобільного телефону [PERSON] . Крім того, із виписки АТ «Універсал Банк» про рух коштів по картці [PERSON] вбачається, що 16.10.2021 на платіжну картку № [NUMBER] , яка емітована на ім`я [PERSON] було здійснено зарахування [PERSON] грошових коштів у сумі 7500 грн. Тому із заперечень відповідача випливає, що її новий чоловік [PERSON] здійснив поповнення карткового рахунку, таємно відкритого колишнім чоловіком своєї дружини [PERSON] . Такі твердження відповідача суд вважає надуманими з метою ухилитися від виконання зобов`язань за кредитним договором. За цих же обставин суд критично відноситься до заяви адвоката Кучеренко Н.В. від імені [PERSON] до Департаменту кіберполіції НП України від 01.10.2025 та до Національного банку України від 01.10.2025 про крадіжку її персональної інформації [PERSON] . При цьому суд враховує і те, що такі заяви були подані лише після відкриття провадження у справі та отримання матеріалів позовної заяви відповідачем. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № 271635657, складеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», за період з 12.10.2021 по 15.02.2022, розмір заборгованості [PERSON] становить 26538 грн. 44 коп. та складається з: 13225 грн. 70 коп. - нарахованого тіла боргу та 13312 грн. 74 коп. - нарахованих відсотків. У той же час, відповідно до погодженого сторонами кредитного договору графіку платежів, загальна вартість кредиту складає 26863 грн. 04 коп., з яких: 16750 грн. 00 коп. тіло кредиту та 10113 грн. 04 коп. проценти за користування кредитом. Відповідно до розрахунку заборгованості, відповідачем сплачено 3524 грн. 30 коп. тіла кредиту та 4534 грн. 60 коп. Тому заборгованість відповідача за договором складає 16750-3524,30=13225 грн. 70 коп. тіла кредиту та 10113,04-4534,60=5578 грн. 44 коп. процентів. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає/відступає ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, що вказані в реєстрах прав вимоги до боржників. Пунктом 1.3 даного договору визначено, що право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому. Додатковими угодами №19 від 28.11.2018 та № 26 від 28.11.2018, договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції та продовжено строк його дії до 31.12.2021. За додатковими угодами № 27 від 31.12.2021 та № 31 від 31.12.2022 строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 продовжувався щоразу на рік та закінчується 31.12.2023. Згідно реєстру боржників за № 173 від 16.02.2022, під п/н 87 зазначено про відступлення права вимоги до боржника [PERSON] , податковий номер [NUMBER] , за договором № 271635657 від 12.10.2021 у сумі 26538 грн. 44 коп. (дівоче прізвище [PERSON] та податковий номер [NUMBER] зазначено в кредитному договорі № 271635657 від 12.10.2021 позичальника [PERSON] ). На підтвердження виконання умов договору факторингу № 28/1118-01, позивач надав протокол узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог від 15.02.2022 та акт звірки взаємних розрахунків від 31.12.2022. Таким чином позивач довів перехід права вимоги до боржника [PERSON] від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс». 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, за умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату, належне йому право вимоги до боржників згідно реєстру прав вимоги, у тому числі, за договором № 271635657 від 12.10.2021. Додатковими угодами № 2 від 03.08.2021 та № 3 від 30.12.2020, договір факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 продовжено на строк до 30.12.2024. Згідно реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023, заборгованість [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) за договором № 271635657 від 12.10.2021 становить 27913 грн. 88 коп. На підтвердження виконання умов указаного договору факторингу, позивач надав платіжну інструкцію № 4097 від 30.05.2023 про перерахування платником ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» отримувачу ТОВ «Таліон Плюс» оплати згідно умов указаного договору факторингу. Отже позивач довів перехід права вимоги від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 271635657, складеного ТОВ «Таліон Плюс», за період з 15.02.2022 по 30.05.2023, розмір заборгованості [PERSON] , дошлюбне прізвище [PERSON] , становить 27913 грн. 88 коп. та складається з: 13225 грн. 70 коп. - нарахованого тіла боргу та 14688 грн. 18 коп. - нарахованих відсотків. 29.05.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 29/05/25-Е за умовами якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «ФК «ЕЙС» за плату, належне йому право вимоги до боржників згідно реєстру боржників, у тому числі право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 271635657, що підтверджується реєстром боржників (п. 323) та актом прийому-передачі реєстру боржників від 29.05.2025. Розрахунок за договором факторингу між ТОВ «ФК «Кредітплюс» та ТОВ «ФК «ЕЙС», підтверджується платіжними інструкціями № 248 від 06.06.2025, № 246, 247 від 05.06.2025, № 245, 243 від 04.06.2025. Пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Із 24.02.2022 та на день винесення рішення судом, на території України діє воєнний стан, уведений Указом Президента України «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022 № 64/2022 та затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, на період якого розповсюджується п. 19 Положень. 04.09.2025 набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» від 14.05.2025 № 4434-IX. Закон скасовує зупинення строків позовної давності на період дії воєнного стану, шляхом виключення п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України. Таким чином, законодавцем було зупинено строк позовної давності з 24.02.2022 до 04.09.2025. Із кредитного договору вбачається, що у позивача мав розпочатися перебіг строку позовної давності 02.03.2022, але на той час, відповідно до п. 19 Положень, перебіг таких строків було зупинено. 04.09.2025 відновлено перебіг строку позовної давності, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, зокрема загальний строк позовної давності складає 3 роки від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. До суду позивач звернувся 17.06.2025, а тому строки позовної давності позивачем не порушено. При цьому, як зазначалося вище, заборгованість відповідача за умовами кредитного договору та враховуючи вже сплачені суми коштів, становить 13225 грн. 70 коп. тіла кредиту та 5578 грн. 44 коп. процентів, а всього 18804 грн. 14 коп. Тому саме такий розмір боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо судових витрат. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, відносяться витрати, у тому числі, на професійну правничу допомогу. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 7000 грн., надавши договір про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025, укладений між АБ «Тараненко та партнери» ТОВ «ФК «ЕЙС», додаткову угоду № 25770500849 до договору № 29/05/25-01, акт прийому-передачі наданих послуг до договору. При цьому суд враховує, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого в самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи, чи були вони фактично понесені, та оцінювати їх необхідність, що узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, провадження № 12- І71гс19). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі №211/3113/16-ц та від 06.11.2020 у справі № 760/11145/18 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial