Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» через свого представника Ґедзь Ольгу Віталіївну звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі позичальник або відповідач), у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати, пов`язані з розглядом справи. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що 06.06.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (надалі первісний кредитор) та [PERSON] (надалі позичальник, відповідач) шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем було укладено договір кредиту №8327352 (далі Кредитний договір), за умовами якого Товариство надало Споживачу кредит в сумі 13000,00 грн. строком на 360 днів. За користування кредитом відповідач мав сплачувати проценти за фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,95 % в день. Комісія за надання кредиту склала 17,25% від суми кредиту, що складає 2242,50 грн. 16.10.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу № 16/10/25 від 16.10.2025 року відповідно до якого ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право вимоги за кредитним договором №8327352 укладеним між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Згідно з розрахунком заборгованості відповідач коштів на погашення заборгованості не сплачував. На переконання позивача, відповідач не виконав свого зобов`язання по договору, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за договором кредиту №8327352. З огляду на зазначене, просить стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 32981,00 гривень, з яких: 13000,00 гривень - сума заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 11238,50 гривень - сума заборгованості по відсотках, 2242,50 гривень - сума заборгованості за комісією, 6500,00 гривень - сума заборгованості за неустойкою, а також судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн. Ухвалою суду від 05.11.2025, після усунення недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Також суддею визначено строки для подання позивачем відповіді на відзив та подання відповідачем заперечень. За клопотанням позивача витребувано додаткові докази. Відповідачу копію ухвали про відкриття провадження було надіслано 06.11.2025 року, поштове відправлення вручено одержувачу 10.11.2025, повторно надіслано 21.11.2025 року, поштове відправлення вручено одержувачу 25.11.2025, крім того копію ухвали про відкриття провадження 06.11.2025 року було надіслано на електронну адресу відповідача, вказану у кредитному договорі, та доставлено одержувачу 06.11.2025, тому відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи. Станом на день розгляду справи відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав. Жодних інших заяв по суті справи від учасників до суду не надходило. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Отже, за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що 06.06.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (надалі первісний кредитор) та [PERSON] (надалі позичальник, відповідач) в електронній формі укладено Договір Кредитної лінії (Надійний) №8327352 (далі Кредитний договір), який підписано електронним підписом позичальника Якименка О.П., відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) 732734, та уповноваженою особою кредитодавця - виконавчим директором Білан В.І. Відповіно до п. 5.6. розділу 5 Договору Договір укладається відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (Акцепт) пропозиції (Оферти) укласти Договір в електронній формі та його підписання Сторонами шляхом використання електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Укладений (підписаний) таким чином Договір прирівнюється до укладеного договору в письмовій формі. Згідно з п. 5.1. розділу 5 Договору перед укладанням (підписанням) Договору, Позичальник ознайомлюється з Паспортом споживчого кредиту та Офертою, що містить в тому числі проект Договору, Політикою конфіденційності, Правилами надання коштів та банківських металів у кредит за допомогою веб-сайту та мобільного додатку «ClickCredit», іншою інформацією про Кредитодавця та послуги, які ним надаються, в тому числі на Сайті Кредитодавця: інформацію, передбаченою Законом України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про захист персональних даних». Прийняття Позичальником Оферти (Акцепт) та укладання (підписання) Договору здійснюється шляхом надсилання електронного повідомлення про Акцепт Оферти, підписане Одноразовим ідентифікатором. Підписуючи Електронне повідомлення Одноразовим ідентифікатором, Позичальник засвідчує, що його Акцепт є повним та безумовним, тобто він погоджується з усіма без виключення умовами Оферти, що передбачено п. 5.9., 5.11. розділу 5 Договору. Відповідно до підпунктів 10.1.2., 10.1.9. п. 10.1. розділу 10 Договору, укладаючи Договір, Позичальник засвідчує, до моменту підписання Договору вивчив умови Договору та Правила надання коштів та банківських металів у кредит за допомогою веб-сайту та мобільного додатку «ClickCredit», що розміщені на веб-сайті https:// сlickсredit.ua/informaciya (надалі Правила), а його зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі; підтверджує, що Договір уклався ним без нав`язування, відповідає його вільному вибору, намірам та інтересам, а інформація, надана Кредитодавцем є зрозумілою та достатньою для прийняття усвідомленого рішення; отримав від Кредитодавця та ознайомився з детальним розписом орієнтовної загальної вартості Кредиту, з урахуванням процентної ставки. Як вбачається із довідки про ідентифікацію за підписом директора Білан В.І. ТзОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» надіслало 06 червня 2025 року на електронну адресу [PERSON] одноразовий ідентифікатор 732734, яким підписано Договір Кредитної лінії (Надійний) №8327352 від 06.06.2025р. Згідно з п. 2.1. розділу 2 Договору Кредитодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Кредит»), на погоджений умовами Договору строк (надалі «Строк кредиту»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використання реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (Проценти) від Суми кредиту та Комісію за надання кредиту відповідно до умов Договору. Відповідно до п. 2.2. розділу 2 Договору кредит надається у розмірі 13000,00 грн. строком на 360 днів (з 06.06.2025р. по 31.05.2026р.), із фіксованою процентною ставкою 0,95% в день, неустойкою 650,00 грн. в день та комісією за надання кредиту 17,25% від суми наданого Кредиту, що у грошовому виразі складає 2242,50 грн. Розмір Першого обов`язкового платежу становить 5947,50 грн, дата сплати якого 05.07.2025р. У розділі 11 Договору зазначено дані Позичальника, зокрема, номер електронного платіжного засобу: [NUMBER] . Згідно з п. 2.10. розділу 2 Договору перерахування Кредиту Позичальнику відбувається не пізніше, ніж протягом 3 банківських днів з моменту укладення Договору. На виконання умов Кредитного договору ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (надалі первісний кредитор) надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 13000,00 гривень шляхом їх перерахування на банківську картку відповідача, яку той вказав при оформленні кредитного договору №8327352. Як вбачається із листа ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» № КД-61779 від 14.10.2025 р., 06.06.2025 року успішно перераховано кошти в сумі 13000,00 грн. на картку [NUMBER] , платник ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», отримувач [PERSON] . Згідно з листа АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 20.1.0.0.0/7-251111/91644-БТ від 16.11.2025 судом встановлено, що на ім`я [PERSON] було емітовано платіжну картку № [NUMBER] , на яку 06.06.2025 було зараховано платіж у сумі 13000,00 грн. У п. 2.8. розділу 2 Договору зазначено, що проценти за Договором нараховуються щоденно, починаючи з першого дня користування Кредитом та до повного погашення заборгованості за Договором. Згідно з п. 6.1., 6.2. розділу 6 Договору за користування Кредитом Позичальник сплачує Кредитодавцю Проценти у розмірі, визначеному пунктом 2.2. Договору. Проценти за користування Кредитом нараховуються на суму Кредиту (його залишок), виходячи із строку фактичного користування Кредитом (його залишком), за кожен день (календарну дату) користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту (включно) та включаючи день (дату) його повернення, до повного погашення Заборгованості за Договором та підлягають сплаті періодично кожні 30 календарних днів з дати надання Кредиту у складі Першого обов`язкового платежу та Мінімальних обов`язкових платежів відповідно до п.п. 2.4.4. п. 2.2. та п.п. 2.2.5. п. 2.2. Договору. За надання Кредиту Позичальник сплачує Кредитодавцю Комісію за надання кредиту, яка нараховується в день надання Кредиту та підлягає сплаті Позичальником відповідно до умов Договору. Розмір Комісії, яка нараховується за надання Кредиту визначений п.п. 2.2.8. п. 2.2. Договору. Сторони домовились, відповідно до п. 2.2.9. розділу 2 Договору, що Позичальник, як учасник Програми лояльності, отримує від Кредитодавця індивідуальну знижку (промокод) на Процентну ставку, визначену у колонці 3 таблиці п. 2.2. Договору, при виконанні Позичальником наступних умов: Позичальник у строк до дати сплати Першого обов`язкового платежу, визначеного п. 2.2.5 Договору сплатить Комісію за надання Кредиту та Проценти за користування Кредитом у сумі, не менше, ніж 4836,00 грн. У такому випадку Позичальнику надається можливість сплачувати Проценти з урахуванням процентної ставки, яка є нижчою за розмір ставки, визначеної у колонці 3 таблиці п. 2.2. Договору, та становить 0,665% на день протягом перших 30 календарних днів з дати надання Кредиту (знижена процентна ставка). При цьому застосування процентної ставки, визначеної в колонці 3 таблиці п. 2.2. Договору, не є зміною процентної ставки, порядку її розрахунків та порядку сплати у бік погіршення для Позичальника, оскільки надання Кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах застосування процентної ставки, визначеної в колонці 3 таблиці п. 2.2. Договору. Якщо вказаний у цьому підпункті Договору розмір процентної ставки дорівнює 0,95%, зазначене означає, що можливість сплати Процентів за користуванням Кредитом за зниженою процентною ставкою Договором не передбачено. У п. 6.3. розділу 6 Договору зазначено, що Позичальник зобов`язаний повернути Кредит, сплатити Проценти за користування та Комісію за надання кредиту відповідно до умов визначених Договором, будь-яким доступним йому способом. Датою внесення коштів в рахунок погашення Заборгованості відповідно до п. 6.9. розділу 6 Договору вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок Кредитодавця. Згідно з п. 6.8. розділу 6 Договору у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за Договором (сплати Першого обов`язкового платежу /Мінімального обов`язкового платежу) у повному обсязі, сума Кредиту за яким перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на дату укладення Договору, зарахування сплачених Позичальником коштів за Договором здійснюється Кредитодавцем в наступному порядку: у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума Кредиту (його частина) та прострочені проценти за користування Кредитом. Простроченими процентами за користування Кредитом вважаються проценти, які були передбачені Договором та застосовувались за весь період користування Позичальником Кредитом у відповідності до умов Договору, які не були сплачені Позичальником в строк, встановлений Договором; у другу чергу сплачуються сума Кредиту (його частина) та Проценти за користування Кредитом; у третю чергу сплачуються неустойка, Комісія за надання кредиту та інші платежі відповідно до Договору (у випадку їх нарахування). А відповідно до п. 6.12. розділу 6 Договору Позичальник має право в будь-який час повністю або частково достроково повернути Кредит. У разі дострокового повернення Кредиту Позичальник сплачує Кредитодавцю усі проценти за користування Кредитом за період фактичного користування Кредитом та Комісію за надання кредиту. У випадку часткового дострокового повернення Кредиту у першу чергу сплачуються всі проценти за користування Кредитом за період фактичного користування Кредитом, Комісія за надання кредиту, залишок суми підлягає зарахуванню в рахунок погашення основної суми боргу. У випадку повного дострокового повернення Кредиту шляхом внесення повної суми заборгованості за Договором сплачуються всі проценти за користування Кредитом за період фактичного користування Кредитом, а також основна сума боргу. При цьому нарахування Процентів проводиться за період фактичного користування Кредитом, в тому числі за день повернення Кредиту. Відповідно до п. 2.4. розділу 2 Договору умовами Договору непередбачено наявність у Позичальника права ініціювати укладення додаткових угод для продовження строку кредитування. Згідно з п. 8.2.2., 8.3.8. розділу 8 Договору Кредитодавець має право вимагати від Позичальника своєчасного повернення Кредиту, сплати нарахованих Процентів, Комісії за надання кредиту, згідно з умовами Договору, та належного виконання Позичальником своїх зобов`язань, а Позичальник зобов`язаний своєчасно повернути Кредит відповідно до умов Договору, сплачувати Проценти за Договором та Комісію за надання кредиту у встановлених умовами Договору порядку та розмірах, забезпечити своєчасне виконання зобов`язань відповідно до умов Договору. Окрім того, відповідно до п. 8.4.6., 8.4.9. розділу 8 Договору Позичальник має право достроково повернути Кредит та сплатити Проценти за відповідний фактичний строк користування Кредитом та Комісію за надання Кредиту, як частинами, так і в повному обсязі. Позичальник має право протягом 14 календарних днів з дня укладення Договору відмовитися від Договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Протягом 7 календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від Договору, Позичальник зобов`язаний повернути Кредитодавцю Кредит, одержаний згідно Договору, та сплатити Проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення (включно) за ставкою, що встановлена п. 2 Договору. У п. 9.1. розділу 9 Договору передбачено, що сторони несуть відповідальність відповідно до умов Договору та чинного законодавства України. Так, якщо Позичальником відповідно до п. 9.7. розділу 9 Договору не сплачено/сплачено не в повному обсязі Перший обов`язковий платіж/Мінімальний обов`язковий платіж (платежі), за Договором нараховується Неустойка у розмірі, визначеному п. 2.2. Договору, починаючи з першого дня прострочки та закінчуючи датою оплати несплаченого/сплаченого не в повному обсязі Першого обов`язкового платіжу/Мінімального обов`язкового платежу (платежів) та Неустойки. Після оплати простроченого Першого обов`язкового платежу та/або Мінімального обов`язкового платежу (платежів) та Неустойки у повному обсязі, подальше виконання зобов`язань Позичальником здійснюється відповідно до умов Договору зі сплатою, після усунення порушень Договору, Мінімального обов`язкового платежу у строки, встановлені для сплати Мінімального обов`язкового платежу відповідно до п.п. 2.2.4 п. 2.2. Договору. Неустойка нараховується з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. Суд також встановив, що у подальшому відповідач свої зобов`язання, взяті на себе за Кредитним договором належним чином не виконав, борг за кредитним договором не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за договором. 16.10.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу № 16/10/25 від 16.10.2025 року відповідно до якого ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право вимоги за кредитним договором №8327352 укладеним між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». На підтвердження юридичного факту переходу права вимоги за Договором кредиту стосовно відповідача від позикодавця до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», позивачем надано копії сторінок Реєстру боржників до Договору факторингу № 16/10/25 від 16.10.2025, підписаного Клієнтом та Фактором, Витяг з реєстру боржників, а також платіжну інструкцію про оплату за договором факторингу. У Витязі з реєстру боржників зазначено прізвище, ім`я, по батькові відповідача, його персональні дані, номер кредитного Договору, суму заборгованості за основною сумою боргу, тощо. Згідно з наданим ТзОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» розрахунком заборгованості [PERSON] за Договором Кредитної лінії (Надійний) №8327352 від 06.06.2025р. за період з 15 жовтня 2025 року по 24 жовтня 2025 року відповідач жодних погашень по кредиту не вносив, а Товариство не проводило донарахувань заборгованості. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст. 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України такий правочин може бути визнаний судом недійсним. У п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Так, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до абз. 2 ч. 3, ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. У ч. 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму і є таким, що укладений у письмовому вигляді. Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Отже, якщо форма договору електронна, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Згідно з ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Дана позиція висловлена в постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду ВС від 12.01.2021р. по справі № 524/5556/19 (провадження №61-16243св20). Як вбачається із матеріалів справи, у Договорі Кредитної лінії (Надійний) №8327352 від 06.06.2025р. відповідач вказав своє ім`я, паспортні дані, ідентифікаційний номер, номер карткового рахунку, місце проживання, номер телефона та електронну пошту, а також смс з кодом, що свідчить про використання одноразового ідентифікатора при здійсненні підпису стороною кредитного договору, зокрема, здійснення підпису [PERSON] . Враховуючи вищенаведене, провівши аналіз законодавства у сфері комерційної концесії, суд приходить до висновку, що [PERSON] уклав в письмовій формі Договір Кредитної лінії (Надійний) №8327352 від 06.06.2025р. на суму 13000,00 грн. із сплатою відсотків в розмірі 0,998% за кожен день користування Кредитом від суми Кредиту в межах строку надання Кредиту. Строк кредитування визначений договором 360 днів, тобто з 06.06 2025 року по 31.05 2026 року. Отримання [PERSON] 06.06. 2025 року коштів за Договором підтверджується листом ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» № КД-61779 від 14.10.2025 р. та листом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 20.1.0.0.0/7-251111/91644-БТ від 16.11.2025р., згідно з якими 06.06. 2025 року проведено зарахування переказу в сумі 13000,00 грн. на платіжну картку № [NUMBER] , що належить [PERSON] . Таким чином, судом встановлено, що відповідач отримав кошти по Договору та сторонами узгоджено істотні умови кредитного договору, зокрема, розмір кредиту, строк кредитування, строк дії договору, процентна ставка, порядок нарахування відсотків, комісії та неустойки. З наданих розрахунків заборгованості за Договором Кредитної лінії (Надійний) №8327352 від 06.06.2025р., складених ТзОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТзОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», вбачається, що сума заборгованості [PERSON] станом на 24 жовтня 2025 року становить 32981,00 грн. та складається із боргу за кредитом 13000,00 грн., за процентами 11238,50 грн., пенею/неустойкою 6500,00 грн. та нарахованою комісією 2242,50 грн. Із вищевказаних розрахунків заборгованості за кредитом вбачається, що станом на 24 жовтня 2025 року [PERSON] коштів на погашення кредиту в не вносив. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За приписами ч. 1 ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. У ч. 1 ст. 1082 ЦК України вказано, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Окрім того, згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Отже, суд прийшов до висновку, що до ТзОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором Кредитної лінії (Надійний) №8327352 від 06.06.2025р. на суму 32981,00 грн. У разі порушення зобов`язання відповідно до ст. 611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Порушенням зобов`язання згідно ст.610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч.ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та сплати процентів. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з п. 11, 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Вищевказані положення Закону України «Про споживче кредитування» знайшли своє відображення у п. 6.13. розділу 6 Договору Кредитної лінії (Надійний) №8327352 від 06.06.2025р. Отже, сторонами вищевказаного Договору погоджено можливість зміни терміну остаточного повернення кредиту виключно після вручення Позичальнику вимоги Кредитодавця, у якій буде зазначено строк повернення всієї суми кредиту, нарахованих процентів за його користування та інших платежів, строк сплати яких не настав, та наслідки подальшого невиконання такої вимоги Позичальником у встановлені строки. Оскільки, договір є обов`язковим до виконання, суд приходить до висновку, що Кредитодавець міг набути право дострокового стягнення заборгованості за кредитом, тобто на зміну строку остаточного повернення кредиту, виключно у випадку вручення Позичальнику відповідної вимоги Кредитодавця, однак, докази надіслання [PERSON] відповідної вимоги у матеріалах справи відсутні, а відтак, право дострокового стягнення заборгованості за кредитом не виникло. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже вимога про стягнення заборгованості за Договором Кредитної лінії (Надійний) №8327352 від 06.06.2025 є передчасною, оскільки Товариством не дотримано вимог п. 6.13. розділу 6 Договору про надіслання [PERSON] письмової вимоги щодо зміни строку остаточного повернення кредиту. Відтак, позивач не набув право дострокового стягнення заборгованості за кредитом, тобто на зміну строку остаточного повернення позики, який визначено умовами Договорі Кредитної лінії (Надійний) №8327352 від 06.06.2025 31 травня 2026 року. При цьому, враховуючи передчасність вимоги про стягнення заборгованості за Договором суд не аналізує наданий позивачем розрахунок щодо підставності та правильності проведених стягувачем розрахунків. У постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховний Суд від 07.11.2022р. по справі № 757/59343/19-ц вказано, що аналіз обставин справи та зміст норм цивільного права дають підстави для висновку, що спосіб захисту прав та інтересів, про застосування якого просила позивач, є належним та правомірним, проте право на позов у позивача не виникло у матеріально-правовому розумінні у зв`язку з ненастанням тих обставин, з якими пов`язується пред`явлення позову в порядку частини другої статті 1177 ЦК України, а тому й не підлягає судовому захисту, що й є правомірною підставою для відмови в такому позові. Суд виходить з доцільності розрізняти пред`явлення позову до виникнення права на такий позов, з одного боку, та недоведеності позовних вимог, з іншого. У першому випадку позовну заяву пред`являє особа до виникнення права на позов у матеріально-правовому сенсі. У другому випадку позов подає особа, яка має право на судовий захист свого суб`єктивного права чи законного інтересу, проте під час розгляду справи такою особою не доведено належними та допустимими доказами правомірності надання їй судового захисту задля відновлення порушеного права чи інтересу. Верховний Суд зауважує, що право на звернення за судовим захистом тісно пов`язане із суб`єктивним матеріальним правом, яке підлягає захисту. Порушення матеріального суб`єктивного права заінтересованої особи спричиняє виникнення у неї права на позов. Засобом реалізації такого права є звернення заінтересованої особи з позовом до суду, який у передбаченому законом порядку розглядає вимогу позивача і дає відповідь у вигляді судового рішення. Право на позов - це єдине матеріальне і цивільно-процесуальне поняття, яке має матеріальний зміст і процесуальну форму. В цивільному процесуальному праві не може бути самостійного права на звернення до суду, відокремленого від права на позов у матеріальному розумінні. І навпаки, матеріальне право не може існувати без притаманної йому можливості бути реалізованим у примусовому порядку. Єдність матеріально-правового змісту права на позов і його процесуальної форми визначається тим, що право на позов - це право на відновлення порушеного права в певній, встановленій законом, процесуальній формі, у визначеному процесуальному порядку, яким забезпечується об`єктивність і реальність захисту. Таким чином, у задоволенні позову про стягнення заборгованості за Договором Кредитної лінії (Надійний) №8327352 від 06.06.2025р. слід відмовити повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. За звернення до суду із позовом до [PERSON] ТзОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» сплачено 2422,40 грн. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією № 579941201.1 від 31.10.2025, а також позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500, 00 грн., що підтверджується договором №25-08/25/ФП про надання правничої допомоги від 25.08.2025, витягом з Акту №5ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором №25-08/25/ФП про надання правничої допомоги від 25.08.2025, платіжною інструкцією кредитного переказу коштів від 27.10.2025. Проте, у зв`язку із відмовою в позові судові витрати позивачу не відшкодовуються. На підставі вищенаведеного та ст.ст. 203-205, 207, 509, 512, 514, 516, 526-527, 530, 549, 610-612, 625, 626, 629, 634, 638-639, 1048-1050, 1054-1055, 1056-1, 1077-1078, 1082 ЦК України, ст.ст. 3, 11-12 Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронний цифровий підпис», ст.ст. 1, 16 Закону України «Про споживче кредитування»,

Outcome: dismissed