Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Представник позивача адвокат Горщар Богдан Анатолійович (далі адвокат Горщар Б.А., представник позивача), який діє в інтересах [PERSON] (далі [PERSON] , позивач) через «Електронний суд» звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області до [PERSON] (далі [PERSON] , відповідач) про стягнення безпідставно набутих коштів, - Свої позовні вимоги представник позивача обгрунтовує тим, що 19.07.2024 близько 16:55 годин позивач перебуваючи за місцем проживання: [ADDRESS] , та маючи на меті придбати автомобіль, з метою передання на потреби Збройних Сил України, здійснювала переписку у месенджері «Vіbег» із невстановленою особою, яка представилась волонтером запевнила позивача, що придбає такий автомобіль і передасть його позивачу протягом місяця, та для цього необхідно перерахувати кошти у сумі 73500 гривень на банківську (платіжну) картку [NUMBER] . Цього ж дня позивач через додаток «А-банк 24» перерахувала із власної банківської (платіжної) картки АТ «Акцент Банк» 4323347396882554 на банківську (платіжну) картку [NUMBER] вищевказаної особи грошові кошти у сумі 73500 гривень для придбання автомобіля для ЗСУ. Так як автомобіль не було придбано, кошти не повернуто, а особа, яка обіцяла придбати автомобіль та передати його позивачу, на зв`язок не виходила. Позивачем 23.08.2024 подано до Відділення поліції №1 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області заяву про вчинення кримінального правопорушення, а саме, що по відношенню позивача вчинено шахрайські дії. На підставі заяви позивача до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про таку за № 120244160000168 від 24.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №120244160000168 на підставі ухвали слідчого судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 19.09.2024 по справі № 682/2327/24 встановлено, що заяву про відкриття поточного рахунку в національній валюті в АТ «Універсал Банк» подано відповідачем і він є користувачем випущеної платіжної картки [NUMBER] , а також отримано інформацію про надходження грошових коштів на банківську (платіжну) картку [NUMBER] , згідно якої слідує, що 19.07.2024 від позивача на карту відповідача надійшли кошти в сумі 73500 грн., а саме: 40000 грн. о 16:55:38 год. та 33500 грн. о 17:05:23 год. відповідно. Слідчим Відділення поліції № 1 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції позивачу було повідомлено про те, що йому надано дозвіл на використання отриманих копій матеріалів кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у претензійній та позовній процедурі стягнення коштів. Сторона позивача, вважає, що такі неправомірні дії відповідача порушують майнові права та інтереси Позивача. У зв`язку з вище викладеним, представник позивача просить суд стягнути із [PERSON] на користь позивача [PERSON] безпідставно набуті кошти у сумі 73500 грн. та понесені позивачем судові витрати. Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 15.09.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, свої інтереси уповноважила представляти адвоката Горщара Б.А.. Представник позивача адвокат Горщар Б.А. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, також просив суд надати йому термін протягом п`яти днів з дня винесення рішення для подачі заяви про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував, щодо їх задоволення. Заслухавши думку представника позивача та відповідача, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що на підставі заяви від 23.08.2024 поданої позивачкою, до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.08.2024 внесено відомості про кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 190 КК України, за №1 2024 24 416 0000168. Короткий виклад обставин даного правопорушення: « 19.07.2024 близько 16:55 годин [PERSON] , [INFO] , перебуваючи за місцем свого проживання: [ADDRESS] , - переписувалась у месенджері «Viber» із невстановленою особою, яка представилась волонтером, під приводом придбання автомобіля на ЗСУ, шляхом обману, шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами у сумі 73500 грн., які [PERSON] через додаток «А-Банк» перерахувала із банківської (платіжної) картки АТ «Акцент Банк» 4323347396882554 на банківську (платіжну) карту [NUMBER] невстановленого банку» (а.с.10). З копії ухвали слідчого судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області Маршал І.М. від 19.09.2024 (справа №682/2327/24), вбачається, що було надано дозвіл, протягом 60 діб, працівникам відділення поліції №1 Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області на тимчасовий доступ до інформації, про проведені банківські операції, з банківською (платіжною) карткою [NUMBER] , яка належить АТ « Універсал Банк» за період часу з 00.00 годин 19.07.2024 по 23.59 годин 18.09.2024 з можливістю ознайомлення інформацією та вилучення їх копій, а саме: завірених копій договорів про відкриття банківської (платіжної) картки [NUMBER] , яка належить АТ « Універсал Банк», заяв про приєднання до банківських послуг, в тому числі в електронних формах, сканованих копій паспорту, реєстраційного номеру облікової картки платника податків та інших документів, наданих при відкритті рахунку та фотозображень особи, яка відкривала рахунок; інформації про рух коштів по банківській (платіжній) картці [NUMBER] , із зазначенням точного часу, дати, суми коштів, реквізитів контрагентів, призначень платежів та проведених операцій, за період часу з 00.00 годин 19.07.2024 по 23.59 годин 18.09.2024; фото та відео зображень проведених операцій, пов`язаних з отриманням готівки в банкоматах та терміналах із вказаного банківської (платіжної) картки, яка відкрито у АТ «Універсал Банк», за період часу з 00.00 годин 19.07.2024 по 23.59 годин 18.09.2024; інформації про перелік IP адрес та геолокації місця авторизації в інтернет банкінгу, час та дату входу до особистого кабінету Інтернет банкінгу АБ «Універсал Банк », з використанням якого здійснювалось обслуговування банківської (платіжної) картки [NUMBER] , за період часу з 00.00 годин 19.07.2024 по 23.59 годин 18.09.2024; інформації про перелік пристроїв та абонентських номерів мобільних телефонів за допомогою яких здійснювались входи до особистого кабінету Інтернет банкінгу АТ «Універсал Банк», з використанням яких здійснювалось обслуговування банківської (платіжної) картки [NUMBER] , за період часу з 00.00 годин 19.07.2024 по 23.59 годин 18.09.2024, які містяться у офісі АТ «Універсал Банк», юридична адреса: 04114, вулиця Автозаводська, 54/19, місто Київ, Україна, ЄДРПОУ 21133352 (а.с.25-27). Відповідно до заяви про відкриття поточного рахунку в національній валюті від 18.07.2024 поданій відповідачем [PERSON] до АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», вбачається, що клієнту [PERSON] було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] (а.с.13-15). З копії виписки руху грошових коштів по поточному рахунку № [NUMBER] та копії інформації про надходження грошових коштів на банківську (платіжну) картку [NUMBER] , яка відкрита на [PERSON] , вбачається, що на вищевказаний рахунок та карту 19.07.2024 о 16:55:38 були перераховані кошти у сумі 40000 грн. та о 17:05:23 33500 грн. платник [PERSON] (а.с.9, 17). Відповідно до частини першої статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Частина перша статті 206 ЦК України передбачає, що усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Згідно пункту 3) частини першої статті 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньо правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. За змістом вказаної норми зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №922/3412/17, зроблено висновок, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до ч.ч. 1,2 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України. Згідно з ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Згідно приписів частини 1 статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно приписів частини 1 статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно приписів частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно приписів частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно приписів частини 1 статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що грошові кошти, на загальну суму 73500 грн., які були перераховані позивачкою на картковий рахунок № [NUMBER] , що відкритий у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на ім`я [PERSON] , перебувають у власника даної картки без достатньої правової підстави, а відтак згідно із ч.1 ст. 1212, ч.1 ст.1213 ЦК України підлягають поверненню Позивачу у повному обсязі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)(ст. 12, 81, 89 ЦПК України). Отже відповідач зобов`язаний повернути позивачу безпідставно отримані грошові кошти в у розмірі 73500 гривень. Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі і стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 73500 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 968,96 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 України. 08.01.2026 в судовому засіданні представником позивача адвокатом Горщаром Б.А. було заявлено клопотання про намір подати докази сплати правової допомоги протягом 5 днів після проголошення рішення, у відповідності до абз. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Як визначено ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Таким чином, представнику позивача адвокату Горщар Б.А. необхідно подати докази щодо розміру понесених позивачем судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved