Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» (далі - ТОВ «Діджи фінанс») звернулося до Криничанського районного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що 10.06.2021 в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан»), [PERSON] подано заявку на отримання кредиту № 101891153. У відповідності до умов кредитного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладанні кредитного договору. Таким чином, відповідач уклав договір про споживчий кредит № 101891153 від 10.06.2021 із ТОВ «Мілоан» та на підставі платіжного документа відповідачу перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 7 000 грн. 30.09.2021 згідно умов договору відступлення права вимоги № 09Т, ТОВ «Мілоан» відступлено право вимоги за кредитним договором № 101891153 від 10.06.2021 на користь ТОВ «Діджи фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи фінанс» набуто права вимоги до відповідача. Згідно договору відступлення сума боргу перед новим кредитором становить 33 250,00 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 7 000,00 грн; заборгованість за відсотками становить 24 920,00 грн; заборгованість за комісійними винагородами становить 1 330,00 грн; заборгованість за пенею становить 0 грн. Тому, позивач просить стягнути з відповідача вищезазначену суму боргу за договором та судові витрати по справі. Ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 31.10.2025 позовну заяву ТОВ «Діджи фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості - направлено за підсудністю до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 09.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив суд розглядати справу без участі представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шляхом заповнення анкети-заяви на кредит № 101891153, 10.06.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 101891153, згідно з умовами якого, відповідач отримав 7 000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та комісією за надання кредиту, що передбачені кредитним договором. Кредит надано загальним строком 28 днів та термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредиту (дата платежу): 08.07.2021. Договір про надання фінансового кредиту № 101891153 від 10.06.2021 з Додатками № 1 (Графік платежів за договором про споживчий кредит 101891153 від 10.06.2021) та № 2 (Паспорт споживчого кредиту № 101891153) до нього підписані відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а.с. 8-11). Факт перерахування 10.06.2021 ТОВ «Мілоан» грошових коштів у сумі 7 000,00 грн згідно договору 101891153 на картковий рахунок [NUMBER] , підтверджується копією платіжного доручення 28588732 від 10.06.2021 (а.с. 16). 30.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи фінанс» укладено договір факторингу № 09Т, відповідно до умов якого, первісний кредитор відступив ТОВ «Діджи фінанс» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 09Т від 30.09.2021 до ТОВ «Діджи фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] по договору № 101891153 від 10.06.2021 на загальну суму 33 250,00 грн, з яких: сума заборгованості за тілом - 7 000,00 грн; сума заборгованості за відсотками - 24 920,00 грн; сума заборгованості за комісією - 1 330,00 грн (а.с. 12-15, 20-23, 30). В матеріалах справи наявна відомість про щоденні нарахування та погашення по кредитному договору № 101891153 з 10.06.2021 по 06.09.2021 ТОВ «Мілоан» (а.с. 31). ТОВ «Діджи фінанс» [PERSON] було надіслано вимогу про погашення кредитної заборгованості на підставі ст. 530, 512, 516 ЦК України від 25.07.2025 (а.с. 18). За правилами ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі №732/670/19, від 23.03.2020 року у справі №404/502/18, від 07.10.2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеном у ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Частиною 1ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Як вбачається зі ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, розрахунком заборгованості підтверджується, що відповідач порушив графік погашення заборгованості, кредит вчасно не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що кредитний договір № 101891153 від 10.06.2021 укладений у спосіб, визначений чинним законодавством та матеріалами справи безспірно стверджується дійсність грошової вимоги ТОВ «Діджи фінанс» по стягненню заборгованості по кредитному договору, а тому, позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором на користь позивача в розмірі 33 250,00 грн, підлягають задоволенню в повному обсязі. Надані позивачем докази суд визнає достатніми, належними та допустимими. Враховуючи задоволення позовних вимог, на підставі 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Діджи фінанс» підлягає стягненню документально підтверджені судові витрати зі сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн (а.с. 1).

Outcome: approved