Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

До Макарівського районного суду Київської області за підсудністю з Фастівського міськрайонного суду Київської області 29 серпня 2025 року надійшла цивільна справа за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі МТСБУ) до [PERSON] про стягнення шкоди в порядку регресу у розмірі 112 759,30 грн та судовий збір у розмірі 3 028 грн. Позов обґрунтовано тим, що 11 серпня 2024 року об 00 год 10 по автодорозі Бишів-Пашківка трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Toyota» номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «Toyota» номерний знак [NUMBER] отримав механічних пошкоджень з матеріальними збитками Макарівський районний суд Київської області постановою від 18 грудня 2024 року у дорожньо-транспортній пригоді визнав винним [PERSON] . На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому потерпілий звернувся до МТСБУ про відшкодування шкоди. Згідно зі звіту автотоварознавчого дослідження, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Toyota» номерний знак [NUMBER] склав 265 336 грн. На підставі наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих позивач здійснив регламентну виплату потерпілому у розмірі 107 566, 90 грн. Крім того, позивач поніс додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди у розмірі 5 192,40 грн Позивач виплатив відшкодування за пошкодження автомобіля, а тому має право на стягнення з відповідача в порядку регресу таких витрат. Після усунення недоліків позовної заяви, суд ухвалою від 11 вересня 2025 року прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановив проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання. Відповідачу встановив п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву відповідно до статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Суд вжив всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд цієї справи в порядку спрощеного позовного провадження. Поштове відправленням № R067022048136 повернулось до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що з урахуванням статті 128 Цивільного процесуального кодексу України є належним повідомленням. Відповідно у встановлений судом строк, відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, у зв`язку з чим суд відповідно до частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку. Зі змісту постанови Макарівського районного суду Київської області від 18 грудня 2024 року суд встановив, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення на а/д т-10-19 с. Бишів с. Пашківка [PERSON] керував транспортним засобом «ВАЗ», номерний знак [NUMBER] , був неуважний, не обрав безпечної швидкості руху, у результаті чого втратив керування та здійснив з`їзд на обочину та наїзд на припаркований транспортний засіб «Toyota Corola», [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та матеріальні збитки. Водій [PERSON] порушив вимоги підпункт «б» пункту 2.3, пункту 12.1 Правил дорожнього руху, за що визначена відповідальність за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Макарівський районний суд Київської області постановою від 18 грудня 2024 року визнав винним [PERSON] у скоєні дорожньо-транспортної пригоди, водночас, закрив провадження у справі, зокрема, у частині притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на підставі пункту 7 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за закінченням строків. За правовою позицією Верховного Суду така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, визначених 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи у настанні дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки цивільно-правова відповідальність власника наземних транспортних засобів [PERSON] не була застрахована, представник водія транспортного засобу «Toyota» номерний знак [NUMBER] [PERSON] 04 вересня 2024 року повідомив про дорожньо-транспортну пригоду та звернувся до МТСБУ у порядку статті 35, пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961IV (далі Закон № 1961IV). На підставі наказу № 3.1/5928 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] » позивач сплатив шкоду, заподіяну у результаті дорожньо-транспортної пригоди 107 566,90 грн, що підтверджується Довідкою № 1 від 27.02.2024 та платіжною інструкцією від 03.03.2024 № 5307. Крім того, позивач сплатив витрати з оплати послуг аварійного комісара (експерта) у справі № 107612, згідно з рахунком № 4327 від 08.10.2024, транспортний засіб [NUMBER] у розмірі 3 090 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 24 жовтня 2024 року № 941436, а також оплата послуг у розмірі 2 102,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 24 грудня 2024 року № 944809. Розмір страхового відшкодування визначений з урахуванням пункту 34.4 статті 34, пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961IV (Розрахунок вартості КТЗ «Toyota» номерний знак [NUMBER] від 18.11.2024, справа № 107612). Позивач звертався до відповідача із вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу від 27.06.2025 у справі № 107612 у розмірі 112 759,30 грн, яка залишилась не задоволеною. Спірні правовідносин між сторонами на час їх виникнення регулювалися Законом № 1961IV. Преамбулою визначено, що цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно із статтею 3 Закону № 1961IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до пункту 21.1. статті 21 Закону № 1961IV з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Пунктом 22.1 статті 22 Закону № 1961IV визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно із пунктом 39.1. статті 39 Закону № 1961IV Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1. статті 41 Закону № 1961IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно із статтею 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до пункту 36.2. статті 36 Закону № 1961IV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 Цивільного кодексу України). Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 Цивільного кодексу України). Згідно із частиною другою статті 38 Закону № 1961IV МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно із частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (стаття 89 Цивільного процесуального кодексу України). Отже, під час розгляду справи суд встановив, що підтверджується наданими позивачем доказами наявність факту настання страхового випадку та факту виплати на користь потерпілого страхового відшкодування за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 11 серпня 2024 року з вини відповідача [PERSON] , що свідчить про порушення прав позивача, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача розміру страхового відшкодування, сплаченого МТСБУ у розмірі 112 759,30 грн. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України пропорційно до задоволених вимог з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України необхідно стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved