Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

У липні 2025 року ТзОВ «Споживчий центр» звернулося до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказало, що 04.06.2024 року року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферти) № 04.06.2024-100000079, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі - 8000 грн., строком на 112 днів. [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 17.07.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 26240,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8000,00грн., по процентам в розмірі 13440,00 грн., з комісії 800грн. та неустойки у розмірі 4000,00грн. Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 30.07.2025 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач про відкриття провадження у справі повідомлявся належним чином, правом подачі відзиву на позов не скористався. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.06.2024 року року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферти) № 04.06.2024-100000079, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі - 8000 грн., строком на 112 днів при умові сплати комісії 800 грн. та процентів на загальну суму 10278,93грн., що підтверджено пропозицією про укладення кредитного договору(Оферта) із заявкою кредитного договору №04.06.2024-100000079, відповіддю позичальника від 04.06.2024 року, що скріпленні електронним підписом позичальника. Кошти зараховано на карту позичальника № [NUMBER] , про що свідчить довідка ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 11.07.2025 року та листом АТ «Перший Український міжнародний банк» від 08.12.2025 року з інформацією про рух коштів. [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість, розмір якої відповідно до представлених документів складає 19078,93грн., з яких 8000 грн. тіло кредиту, 800 грн. комісія визначена договором та 10278,93грн. проценти за договором. Водночас, нарахування процентів у сумі 13440грн. позивачем ніяк не обґрунтовано. Відповідно до Заявки кредитного договору від 04.06.2024 року загальні витрати за кредитом становлять 11078,93 грн., куди згідно графіка платежів входять проценти за кредитом-10278,93грн. та 800 грн. комісії. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями статті 1048 ЦК України, яка на підставі частини 2 статті 1054 цього Кодексу застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст.1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. За правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. Щодо стягнення заявленої неустойки-4000 грн. в позові слід відмовити з огляду на таке. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Неустойка нарахована за період дії воєнного стану, а тому до стягнення не підлягає. Щодо нарахування процентів понад строк кредитування суд враховує таке. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16, вирішуючи виключну правову проблему щодо визначення періоду нарахування кредиторських вимог, що виникли у зв`язку з невиконанням договору банківського кредиту, які за своєю сутністю є процентами за користування кредитом, зробила такі висновки: - припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України (пункт 91 постанови); - вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19). - якщо боржник не сплатив суму боргу, яка складається з тіла кредиту та процентів, нарахованих в певній сумі на час закінчення строку кредитування чи на час пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, то прострочення такого грошового зобов`язання не призводить до подальшої зміни його розміру, але в боржника виникає додатковий обов`язок щодо сплати річних процентів, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України (пункт 100 постанови); - у разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором (пункт 103 постанови); - в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаний висновок сформульований в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункт 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19). - можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав) (пункт 128 постанови). В даній справі позивачем нараховано проценти поза межами строку кредитування. З огляду на вище зазначену практику суд вважає необґрунтованим нарахування позикодавцем процентів за правомірне користування кредитом поза межами строку кредитування, відповідно відсутні підстави для їх стягнення в розмірі 13440,00грн.. Таким чином, заборгованість позичальника, що підлягає до стягнення становить 19078,93грн., з яких 8000 грн. тіло кредиту, 800 грн. комісія та 10278,93грн. проценти за договором. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 1761,31 грн.( 19078,93х2422,40/26240).

Outcome: partial