Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

У серпні 2025 року до Київського районного суду м. Одеси з позовом звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» (далі також позивач) до [PERSON] (далі також відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1/4070158 від 19.05.2021 у розмірі 38 107,42 грн, з яких: 20 298,68 грн за тілом кредиту, 3 558,74 грн за процентами, 14 250 грн комісії. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі кредитного договору первісним кредитором відповідачу надано кошти (встановлено кредитний ліміт). У подальшому право вимоги за вказаним кредитним договором на підставі договору факторингу передано позивачу. Оскільки відповідачем не виконано обов`язок з повернення тіла кредиту та процентів за користування ним, позивач звернувся з цим позовом до суду. Ухвалою суду від 22.10.2025 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідач, належним чином повідомлений, відзив до суду не направив. Відтак суд уважає за можливе здійснити судовий розгляд за наявними матеріалами та винести заочне рішення по суті спору. Будь-яких заперечень від позивача / відповідача про ухвалення заочного рішення у справі не надходило. Фактичні обставини справи Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. З позовної заяви та долучених доказів убачається, що 19.05.2021 між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1/4070158 відповідно до якого позичальнику надано кредит (відкрито кредитну лінію) у розмірі 30 000 грн шляхом перерахування на її платіжну карту (картковий рахунок) на умовах строковості, зворотності та платності. Строк надання кредиту 29 місяців, розмір річної процентної ставки 11 %. Позивач зазначає, що кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) на картку в розмірі згідно з умовами договору. Натомість відповідач свої зобов`язання не виконав, суму кредиту та нарахованих на неї процентів не повернув. 29.08.2023 між АТ «Креді Агріколь Банк» (клієнт) та ТОВ «Глобал Спліт» (фактор) укладено договір факторингу № 1/4070158 відповідно до якого клієнт передає (відступає) фактору за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі, зокрема до відповідача за кредитним договором № 1/4070158 від 19.05.2021. Наразі заборгованість відповідача перед позивачем становить 38 107,42 грн, з яких: 20 298,68 грн за тілом кредиту, 3 558,74 грн за процентами, 14 250 грн комісії. Мотиви прийнятого рішення Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 1, 2 ст. 638 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається (ч. 1, 2 ст. 1078 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за цим договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відтак, проаналізувавши умови кредитного договору у поєднанні із застосованими нормами права, суд частково погоджується з наданим позивачем розрахунком, зокрема за тілом кредиту та процентами за користування останнім. Натомість не може погодитися з нарахованою комісією. Відповідно до умов кредитного договору № 1/4070158 від 19.05.2021 (п. 1.4.2.) та паспорту споживчого кредиту передбачено сплату споживачем щомісячної комісії за розрахункове обслуговування кредиту в розмірі 2,5 % від суми кредиту, але не зазначається за що саме. Здійснення розрахунково-касового обслуговування та ведення кредитної справи включається до обсягу наданих послуг у виді кредитування та здійснюється банком на свою користь. Відтак стягнення за це додаткових коштів у виді комісії є порушенням прав споживача. Зокрема, в кредитному договорі та паспорті споживчого кредиту не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія, а тому положення кредитного договору та паспорту споживчого кредиту щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту у виді комісії є нікчемними відповідно до приписів ч. 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Аналогічних висновків за подібних правовідносин дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 204/224/21 (постанова від 06.11.2023). Відтак, зібрані у справі докази у поєднанні з означеними приписами норм права вказують на наявність підстав для часткового задоволення позову, а саме в частині стягнення боргу за кредитним договором у виді тіла кредиту та процентів за користування ним. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає до часткового задоволення, а саме з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 23 857,42 грн, що становить 62,60 % від ціни позову, відтак судові витрати, які належить стягнути з відповідача, становлять 1 516,43 грн (2 422,20 х 62,60 % / 100 %). З урахуванням викладеного,

Outcome: partial