Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

До Рівненського районного суду Рівненської області звернулось Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі - позивач, ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів") із позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з останнього на користь позивача заборгованість за кредитним договором №8114686 у розмірі 32220,00 грн, а також понесені судові витрати. Короткий зміст заяв по суті справи. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 24.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС УКРАЇНА" та відповідачем був укладений кредитний договір №8114686. Відповідно до вказаного договору відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 7200,00 грн зі сплатою зниженої процентної ставки 1,425% в день, стандартної процентної ставки 1,50%, терміном 357 днів. 27.02.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №27022025, відповідно до умов якого Товариством з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС УКРАЇНА" передає/відступає ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС УКРАЇНА" права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 27.02.2025 до договору факторингу №27022025 від 27.02.2025 ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 32220,00 грн, з яких: 7200,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 11988,00 грн заборгованість за відсотками та 13032,00 грн сума заборгованості за пенею, штрафами. Всупереч умов договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання та не здійснив відповідного платежу для погашення заборгованості ні на рахунки ТОВ"ФК "Європейська агенція з повернення боргів", ні на рахунки попереднього кредитора. Позивач з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 27.02.2025, не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Оскільки відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав, та після повідомлення про відступлення права грошової вимоги ним не було здійсненого жодного платежу для погашення кредитної заборгованості за кредитним договором №8114686 від 24.07.2024 в розмірі 32220,00 грн, позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 27.11.2025 у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судовий розгляд. Представником позивача до позовної заяви долучено клопотання, в якому просив розгляд цивільної справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та вказав, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини не явки суд не повідомляв, відзив не подано. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин такої неявки, в порядку, визначеному ст.280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 24.07.2024 між ТОВ "Авентус Україна" та відповідачем у електронній формі був укладений договір №8114686 про надання споживчого кредиту, який останнім підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором "С2862", відповідно до умов якого ТОВ "Авентус Україна" надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати кредит та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі (п. 1.2 Договору). Сума кредиту 7200,00 грн. Строк Кредиту 357 дні (п. п. 1.3, 1.4 Договору). Сторони погодили фіксовану процентну ставку за користування коштами (п.1.5 Договору), а саме: - стандартну процентну ставку, яка становить 1,50 % , яка застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 1.4 Договору (п. 1.5.1 Договору); - знижену процентну ставку, яка становить 1,425 % в день від суми кредиту, яка застосовується якщо позивач до 14.08.2024 або протягом 3 календарних днів, що слідують за вказаною датою сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного графіком платежів (п. 1.5.2 Договору). Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної карти № [NUMBER] (п. 2.1 Договору). У випадку неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредиту, споживач сплачує товариству штраф на умовах визначених договором (п.6.4 Договору). Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту. Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором №8114686 доведено до відома відповідача інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом. Із довідки Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕЙТЕК" (ЄДРПОУ 44103264) (вих. № 20250228-18.1 від 28.02.2025) встановлено, що ним успішно перераховано кошти на платіжні картки клієнтів від ТОВ "АВЕНТУС Україна", у тому числі, 24.07.2024 о 10:38:05 на суму 7200,00 грн, номер транзакції в системі ТОВ "ПЕЙТЕК УКРАЇНА" 0449038f-39be-4491-8ae5-d7b9099eelbd, номер транзакції в системі ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" - 48767201, Session ID - 25882458205, сайт торгівця - https://creditplus.ua, код авторизації - 001305, банкеквайр - АТ "ПУМБ", призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] . 27.02.2025 між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ ФК "ЄАПБ" укладено Договір факторингу №28032025, відповідно умов якого ТОВ "Авентус Україна" передає (відступає) ТОВ ФК "ЄАПБ" за плату, а ТОВ ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "Авентус Україна" права грошової вимоги до Боржників у Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №2 та є невід`ємною частиною договору, про що також був складений акт прийому передачі реєстру боржників. Перерахування коштів за договором факторингу №27022025 підтверджується платіжною інструкцією від 04.03.2025 №22470. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №27022025 від 27.02.2025 від ТОВ "Авентус Україна" до ТОВ ФК "ЄАПБ" перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №8114686 на загальну суму 32220,00 грн, з яких: заборгованість основною сумою боргу 7200,00 грн, заборгованість за відсотками 11988,00 грн, заборгованість за пенею, штрафами 13032,00 грн. Доказів погашення заборгованості ані перед первісним кредитором, ані перед новим кредитором - позивачем у даній справі відповідач суду не надав. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування. Згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Досліджені судом докази, зокрема витяги з ЄДРЮОФОГФ, статути, свідоцтва про реєстрацію фінансових установ, підтверджують, що ТОВ "ФК "ЄАПБ" та ТОВ "Авентус Україна" за своїми правовими статусами відносяться до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договір відступлення права вимоги на підставі ст. 204 ЦК України є обов`язковими для виконання. Також наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та сторонами не оспорюється факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ "ФК "ЄАПБ" за договором №8114686 про надання споживчого кредиту, укладеним між ТОВ "Авентус Україна" та відповідачем. Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом п. 4 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У ст. 3 Закону України "Про електроннукомерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц). Суд вважає, що позивачем доведено укладення між ТОВ "Авентус Україна" та відповілачем договору №8114686 про надання споживчого кредиту від 24.07.2024. В ході судового розгляду було встановлено, що ТОВ "ПейТек Україна", будучи установою, яка надає платіжні послуги та діючи відповідно до договору, укладеного із ТОВ "Авентус Україна", здійснило переказ грошових коштів на банківську картку клієнта ТОВ "Авентус Україна" у розмірі 7200,00 грн (номер карти [NUMBER] ). Зазначені реквізити банківської карти № [NUMBER] співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача, вказаними ним у кредитному договорі, на яку 24.07.2024 зараховано переказ у розмірі 7200 грн, що в сукупності свідчить про отримання відповідачем кредитних коштів. Відповідно до умов договору Товариство надало відповідачу кошти в сумі 7200,00 грн, строком на 357 дні, а останній зобов`язався повернути кошти та сплатити відсотки за користування ними у розмірі - 1,50 % в день за базовою ставкою, згідно з графіком платежів, який є додатком до договору. Відповідач, в порушення умов договору, не здійснив жодного платежу на погашення заборгованості, ні на рахунки первісного кредитора, ні на рахунки позивача, що ним не заперечується. Оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку позивачу не повернуті, а строк останнього платежу був визначений 16.07.2025, тобто він настав, кредитор має право на повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Отже, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу про стягнення отриманого відповідачем тіла кредиту у розмірі 7200,00 грн. Щодо стягнення процентів за користування кредитом та неустойки, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування", загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22.11.2023, що набрав чинності 24.12.2023 доповнено ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" п. 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону "Про споживче кредитування" передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Враховуючи, що кредитний договір було укладено 24.07.2024, тобто після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", тому вказані норми повинні бути враховані під час укладення договору. Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи з 25.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5%, з 23.04.2024 - не більше 1,5%, з 21.08.2024 - не більше 1%. Таким чином умова укладеного між сторонами договору, передбачена п. 1.5.1 Кредитного договору щодо встановлення процентної ставки у розмірі 1,5 % після 20.08.2024 у порядку ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування" є нікчемною. Позивач згідно з наданим розрахунком просить стягнути заборгованість за процентами за період з 24.07.2024 по 12.11.2024, виходячи із процентної ставки 1,5%. Враховуючи обмеження щодо розміру процентної ставки, заборгованість за процентами за період з 24.07.2024 до 20.08.2024 складає 3024,00 грн (7200,00 грн х 1,5 % х 28 днів) та за період з 21.08.2024 до 12.11.2024 у розмірі 6048,00 грн (7200,00 грн х 1 % х 84 дні). Загальний розмір заборгованості відповідача за процентами за період з 24.07.2024 по 12.11.2024 становить 9027,00 грн (3024,00 + 6048,00 =9027,00). Натомість позивач, згідно наданого розрахунку, просить стягнути з відповідача заборгованість за відсотками у розмірі 11988,00 грн, що не відповідає положенню зазначеного вище закону. Водночас позовні вимоги про стягнення заборгованості за штрафними санкціями (неустойкою, пенею) у розмірі 13032,00 грн за договором №8114686 про надання споживчого кредиту від 24.07.2024, суд вважає безпідставними та їх не задовольняє з наступних підстав. Заявляючи вказану вимогу, поза увагою позивача залишились положення п.18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, доповнені згідно із Законом № 2120-IX від 15.03.2022, згідно яких: "У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)". Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що 13032,00 грн неустойки підлягають списанню позикодавцем (позивачем у справі) в силу вимог п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а тому відсутні підстави для її стягнення з відповідача. Відтак суд вважає, що позов є частково обґрунтованим, позовні вимоги частково доведеними, а тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 16272,00 гривень, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 7200,00 грн, заборгованість за відсотками 9027,00 грн. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 122161 від 30.06.2025, позивач сплатив за подання даного позову 3028,00 грн судового збору. Оскільки позов майнового характеру задоволено на 51 % (16272,00 / 32220 х 100), то судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 1544,28 грн (51 % від 3028,00 грн).

Outcome: approved