Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Задояного Юрія Вікторовича звернувся до Христинівського районного суду Черкаської області в порядку окремого провадження із заявою, в якій просить встановити факт належності йому трудової книжки колгоспника. В обґрунтування заяви зазначає, що у зв`язку з досягненням пенсійного віку заявник звернувся до органів Пенсійного фонду України для призначення пенсії, однак під час подання документів було виявлено розбіжність у написанні прізвища в трудовій книжці колгоспника, де воно зазначене як « [PERSON] », тоді як у свідоцтві про народження та паспорті громадянина України прізвище заявника значиться як « [PERSON] ». Інші анкетні дані, зокрема ім`я, по батькові та рік народження у трудовій книжці відповідають даним заявника. Виправлення помилки в позасудовому порядку є неможливим, оскільки колгосп «Колос», яким видано трудову книжку, припинив діяльність у 2008 році. 11.11.2025 заявник звернувся до архівної установи територіальної громади Христинівської міської ради для виправлення помилки в трудовій книжці колгоспника, однак отримав відмову, в якості причини відмови зазначено неправильність запису прізвища в документах переданих на зберігання до архіву. В той же час встановлення факту належності документа заявнику необхідно для оформленням пенсії. З огляду на викладене заявник просить встановити факт належності йому [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) трудової книжки колгоспника № [NUMBER] заповненої 20 лютого 1984 року колгоспом Колос на ім`я [PERSON] , 1965 року народження. Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 04.12.2025 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. У судовому засіданні заявник [PERSON] просив задовольнити заяву та встановити факт належності йому трудової книжки. Представник заявника [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримав, просив задовольнити, посилаючись на те, що встановлення даного факту має юридичне значення для заявника, оскільки необхідне для підтвердження трудового стажу та оформлення пенсії у зв`язку із досягненням пенсійного віку. Встановити даний факт у позасудовому порядку можливості немає, позаяк колгосп «Колос» ліквідований, у юридичної особи правонаступник відсутній, а архівна установа внести зміни також не в змозі, про що надано відповідну довідку. Неправильність у написанні прізвища заявника у трудовій книжці колгоспника адвокат пов`язує із розбіжностями при перекладі із російської мови. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області в судове засідання не з`явився, належним чином сповіщений про місце, дату та час його проведення. 15.12.2025 представник заінтересованої особи через систему «Електронний суд» подав до суду заяву, в якій просив направити на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області копію заяви [PERSON] з долученими до неї належним чином оформленими документами та продовжити строк для подання відзиву на заяву. Постановленою протокольно 18.12.2025 судом ухвалою у задоволенні клопотання представника заінтересованої особи відмовлено з огляду на те, що заява до суду подана представником заявника 22.11.2025 в електронній формі через систему «Електронний суд». До заяви представник заявника долучив квитанцію №5145925, із якої слідує, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, доставлена разом із додатками Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області в електронний кабінет 22.11.2025 о 07 год 11 хв. А тому доводи представника заінтересованої особи про неотримання примірника заяви із додатками та відсутність, з огляду на це, можливості подати пояснення є неспроможними та відхилені судом. Оскільки підстави для відкладення розгляду справи судом встановлені не були, розгляд справи вирішено проводити за відсутності представника заінтересованої особи. Суд, заслухавши пояснення заявника, його представника, дослідивши письмові докази, вважає, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] в с. Шукайвода Христинівського району Черкаської області, свідченням чого є досліджене в судовому засіданні свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 16.03.1966. Свідоцтво про народження видане російською мовою без перекладу на українську, а прізвище заявника вказано як « [PERSON] ». Згідно виданого 03.04.2002 Христинівським РВ УМВС України в Черкаській області паспорта громадянина України серії [NUMBER] заявник значиться як [PERSON] , [INFO] . 16.12.2016 [PERSON] , [INFO] , присвоєно ідентифікаційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] . У 1983 році заявник вступив у члени колгоспу та із 20.02.1984 працював на посаді тракториста у КСП «Колос». 20.02.1984 на ім`я заявника видана трудова книжка колгоспника № [NUMBER] , в якій його прізвище, ім`я та по батькові зазначені як [PERSON] , 1965 року народження. Відповідно до записів у трудовій книжці заявник працював у КСП «Колос» до його реорганізації 01.04.2000 у СТОВ «Колос». У послідуючому переведений на посаду шофера у СТОВ «Колос», яку обіймав до 2003 року. 28.11.2003 на підставі наказу №49 переведений на роботу в Корпорацію «Украгротех». Згідно вкладиша в трудову книжку колгоспника, що заповнений Корпорацією «Украгротех» 31.03.2010 прізвище працівника вказано як « [PERSON] ». Таке ж прізвище заявника зазначено у вкладці в трудову книжку, що оформлена роботодавцем Корпорацією «Украгротех» 15.04.2013. 24.03.2017 Корпорацією «Украгротех» [PERSON] видано нову трудову книжку серії [NUMBER] , згідно записів якої заявник перебуває у трудових відносинах із корпорацією на даний час. Довідкою № 161 від 18.11.2025 Корпорацією «Украгротех» підтверджено, що згідно книги наказів за 2004 рік, працівник з анкетними даними [PERSON] на роботу не приймався. Згідно наказу №1/2 від 15.01.2004 на посаду механізатора прийнято [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. За змістом ч. 3 ст. 48 Кодексу законів про працю України, працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування. Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладено на керівника підприємства, установи, організації. При цьому, тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці, не може перекладатись на працівника. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав заявник у той чи інший період його роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу заявника, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення заявника його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21 лютого 2018 року у справі №687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є свідченням відсутності трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Порядок ведення трудових книжок, внесення до них змін, виправлень визначений Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, що затверджена наказом Мінпраці №58 від 29.07.1993. За змістом пункту 2.6. вищевказаної Інструкції у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу. Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м.Києва, держархівом м.Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму (п. 2.8. Інструкції). Як встановлено судом 01.04.2000 КСП «Колос» реорганізовано у СТОВ «Колос», а 21.01.2009 СТОВ «Колос» ліквідовано, правонаступники юридичної особи відсутні. Згідно копії архівної довідки № 260 від 11.11.2025 Архівна установа територіальної громади Христинівської міської ради не може виправити помилку у трудовій книжці № 1481 від 20.02.1984, оскільки в документах з особового складу (книга обліку трудового стажу № 15 арк.68) СТОВ «Колос» с. Шукайвода Христинівського району Черкаської області, які знаходяться на зберіганні в Архівній установі, значиться те саме прізвище « [PERSON] ». Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. За змістом статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, у зв`язку із неможливістю виправлення у позасудовому порядку в трудовій книжці помилки, що допущена у результаті неточної транслітерації, надання заявником належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту належності йому трудової книжки колгоспника № [NUMBER] від 20.02.1984, суд вважає, що вимоги заявника підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved