Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із позовом до Старовижівської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] помер батько позивачів [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , який він успадкував за законом після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , однак належним чином не оформив своїх спадкових прав. Вказуючи, що вони, як спадкоємниці першої черги за законом після смерті останнього у встановленому законом порядку подали заяви про прийняття спадщини після смерті батька, однак нотаріус їм відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, просять визнати за кожним з них право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . Сторони у підготовче засідання з`явились. Позивачі подали клопотання, в яких просять позов задовольнити, справу розглядати без їх участі. Представник відповідача Старовижівської селищної ради подав заяву, в якій Старовижівська селищна рада позов визнає повністю та просить справу розглядати за відсутності представника селищної ради. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 9) і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . Витягом з погосподарської книги № 1 за 2001-2005 роки Старовижівської селищної ради Ковельського району Волинської області підтверджується належність вищевказаного будинку [PERSON] . Рік побудови 1950 (а.с. 37 на звороті). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 47). З досліджених судом матеріалів спадкової справи № 277 до майна померлої [PERSON] (а.с. 46-53) видно, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті останньої та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на належне спадкодавцю право на земельну частку (пай) та майновий пай. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до положень ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст. 1268 ЦК України). Ч.3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено, що позивачі в справі є дітьми спадкодавця, що підтверджується свідоцтвами про їхнє народження (а.с. 11-12). [PERSON] на день смерті ( [INFO] ) був зареєстрований один (а.с. 37). 04.02.2025 року позивачі подали нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] (а.с. 33 на звороті). Дружина спадкодавця [PERSON] померла [INFO] (а.с. 8, 10). Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, відсутні. Аналіз наведених обставин дає підстави для висновку, що син спадкодавця - [PERSON] , та син спадкодавця - [PERSON] , як спадкоємці першої черги за законом, у встановленому законом порядку та строки не відмовилися від спадщини та відповідно до положень ст. 1267, 1269, 1270 ЦК України прийняли спадщину після смерті батька [PERSON] в рівних частках. Постановою нотаріуса від 25.06.2025 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що у спадкоємця відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок (а.с. 20). Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи №17/2025 до майна померлого [PERSON] (а.с. 33-42), з яких також видно, що, окрім позивачів, ніхто із заявою про прийняття спадщини після смерті останнього до нотаріуса не звертався. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що за життя спадкодавець [PERSON] правовстановлюючих документів на житловий будинок не мала, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивачів, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивачі можуть лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за ними право власності на 1/2 частку за кожним з них у спадковому будинку.

Outcome: approved