Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

Заходами електронного суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №2111658784000 від 26.04.2024 у загальному розмірі 48661,60 гривень, до суду звернувся ТОВ «Коллект Центр». Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О. Ухвалою судді від 04.06.25 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Ніяких клопотань з боку учасників справи суду не надходили. Заперечень щодо розгляду справи у спрощеному провадженні також не надходило. Зазначену ухвалу надіслано відповідачу за місцем реєстрації його місця мешкання, відомості про що містяться в матеріалах справи. Станом на день розгляду справи ніяких клопотань з боку учасників справи суду не надходили. Заперечень щодо розгляду справи у спрощеному провадженні також не надходило. Від відповідача відзив на позов не надходив. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивачем у позові зазначено про можливість заочного розгляду справи, в разі наявності на те відповідних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 26.04.2021 між Товариство з обмеженою відповідальністю "Служба миттєвого кредитування" та [PERSON] укладено Договір № 2111658784000. Так, як передбачено положенням Закону України Про електронну комерцію Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Згідно п. 1.1. Договору за цим договором товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 4000.00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 4000.00 грн. Дана обставина підтверджується листом від платіжної організації (копія додається), згідно якого на підставі укладеного між Кредитодавцем та Платіжною організацією договору про здійснення переказів грошових коштів Платіжною організацією, 26.04.2021 здійснено 1 переказ грошових коштів на карту, яка належить позичальнику, у сумі 4000.00 грн. Згідно договору погоджена сума кредиту 4000 грн., строк кредитування 16 днів. Згідно умов договору позичальника повідомлено про реальну річну процентну ставку. Позивач підписав паспорт споживчого кредиту. Підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту є належним доказом ознайомлення його з умовами кредитування, що підтверджено постановами Верховного Суду від 23.12.2019р. у справі №572/1169/17, від 12.02.2020 р. у справі №382/327/18. Фінансова установа, належним чином виконала умови зазначеного договору надавши позичальнику грошові кошти у розмірі передбаченому умовами договору 4000 гривень, позичальник ( відповідач) в свою чергу не виконав взяті на себе зобов`язання з повернення позичених коштів, у зв`язку з чим у неї перед фінансовою установою виникла заборгованість у розмірі 74432,80 гривень, з яких заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) 4000 грн., заборгованість за нарахованим процентами на дату відступлення права вимоги 70432,80 грн., які, відповідач, на вимогу позивача, не сплатив, що зумовило його звернення до суду з вимогою про стягнення вказаної заборгованості в судовому порядку. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 48661.60 , з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 4000.00 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 44661.60 грн. 01.12.2021 було укладено договір № 1-12 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2111658784000. 10.03.2023 було укладено договір № 10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2111658784000. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 2111658784000. За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. ч.1 ст. 638 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Наголошуємо, що відповідно до Договорів, основними умовами кредитів передбачено всі істотні умови договорів, а саме: розмір кредитів, строки користування кредитами, строк дії Договорів, відсоткові ставки за користування кредитами, загальна вартість кредитів та всі інші платежі, пов`язані з виконанням вищенаведених Договорів. Суд зважає, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. (ч. 1 ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Таким чином, судом встановлено що, посилання на обставини укладення вищезазначених Договорів про надання кредиту між його сторонами в письмовій формі, відповідає положенням законодавства, оскільки позивачем доведено, що відповідач [PERSON] , погодився із умовами договорів та підписав їх. Факт підписання сторонами зазначених Договорів не спростований та не оспорюється. За таких обставин, судом встановлено, що між [PERSON] та позикодавцем ТОВ «Служба Миттєвого кредитування » виникли договірні відносини, оскільки між ними були укладені відповідні Договори. На переконання суду, вказаний правочин є правомірним, адже в розумінні ст. 204 ЦК України його недійсність прямо законом не встановлена. Відомості щодо визнання даного Договору недійсними у суду відсутні, зустрічний позов стороною відповідача не заявлено. З метою підтвердження наявності у позивача в межах вищевказаного Договору відповідного права вимоги до позичальника - відповідача по справі, до матеріалів справи додано документи, які підтверджують наступні обставини. Так після відступлення позивачу права грошової вимоги відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. Дійсне стало підставою для звернення до суду з позовом про стягнення вказаної заборгованості в судовому порядку. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (ст. 514 ЦК України). Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку щодо набуття позивачем ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором від 26.04.2021 № 2111658784000. Зі змісту ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд також бере до уваги, що під час судового розгляду стороною відповідача розрахунок заборгованості за договорами не спростовувався, оскільки останньою будь-яких заперечень щодо його змісту до суду не надано, а тому суд погоджується з розрахунком, який наданий позивачем в обґрунтування заявлених вимог та приходить до висновку щодо наявності правових підстав для задоволення заявлених позивачем вимог та стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за зазначеними вище договорами на загальну суму 48661,60 грн. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн. (а.с. 1), який відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на відповідача. Крім того, позивач у позовній заяві просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу у сумі 16000,00 грн., на підтвердження яких подано: копію договору №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року, укладеного з АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ «ЛІГАЛ АССІСТАНС», обґрунтований розрахунок вартості юридичних послуг, заявку на надання юридичної допомоги №715 від 01.03.2025 року, де перелічено види наданих послуг та вказано їх вартість (надання усної консультації з вивченням документів: 6 години,з яких гадання усної консультації 2 години 2000,00 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду: 4 години, вартість 1 години 3000,00 грн.( 12000 грн.) витяг з Акта №6 про надання юридичної допомоги від 31.03.2025року, де зазначено вид та вартість юридичних послуг, наданих позивачеві за позовом до [PERSON] .. Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Розподілу підлягають витрати на правничу допомогу адвоката, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Наведене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року (справа №922/445/19), відповідно до якого витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. З боку відповідача заяв щодо зменшення розміру судових витрат не надходило. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати, понесені останнім на правничу допомогу, в сумі 16000,00 грн.

Outcome: approved