Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

26 вересня 2025 року адвокат Гуравська В.Ю., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася в суд з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ФЕРМЕРСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО «БОНДАР П.І.» (далі - ФГ «БОНДАР П.І.»), та з урахуванням заяви про зміну предмета позову, яка надійшла до суду 27 листопада 2025 року, просить визнати за позивачем в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , права засновника ФГ «БОНДАР П.І.» (код ЄДРПОУ 20117046) на частку в складеному капіталі, що згідно Статуту становить 1000 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 18 жовтня 1995 року було створене та зареєстроване ФГ «БОНДАР П.І.». Засновником вказаного господарства та власником 100 % складеного капіталу, що становить 1000 грн., був батько позивача - [PERSON] , членами господарства є позивач, а також його брат - [PERSON] (відповідач) та дружина брата - [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] в селищі Крижопіль Тульчинського району Вінницької області. За життя він склав заповіт, згідно якого усе належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право за законом, заповів позивачу [PERSON] . До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшли права засновника на частку у складеному капіталі фермерського господарства, однак державний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючих документів на фермерське господарство як цілісний майновий комплекс, а також в зв`язку з тим, що, на думку нотаріуса, не був здійснений розподіл часток у статутному фонді господарства між засновником та його членами, не визначені частки членів фермерського господарства: Бондара П.П., [PERSON] та [PERSON] і не зареєстровані відповідні зміни до статуту господарства. Через відсутність свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивач не може внести зміни до установчих документів ФГ «БОНДАР П.І.», що пов`язані зі зміною засновника вказаної юридичної особи, який помер. З огляду на викладене, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав. Ухвалою судді Крижопільського районного суду від 03 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Окрім того, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 23 жовтня 2025 року до суду від Крижопільської державної нотаріальної контори надійшли витребувані докази. Протокольною ухвалою Крижопільського районного суду від 27 жовтня 2025 року підготовче засідання було відкладено за клопотанням представника відповідача - адвоката Лукавського А.В., мотивованим необхідністю ознайомитися з матеріалами справи. 30 жовтня 2025 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Лукавський А.В. подав до канцелярії суду відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що відповідач не заперечує права позивача на спадкування після смерті батька, однак позивачем невірно обрано спосіб захисту та задоволення позовних вимог в редакції позовної заяви не вирішить питання щодо належного оформлення спадкових прав на фермерське господарство, з огляду на те, що у позовній заяві не зазначено, чи бажає спадкоємець в подальшому займатися фермерством, що має суттєве значення. Зі спадкуванням частки у вигляді складеного капіталу фермерського господарства спадкоємець не набуває прав засновника, визначених у статуті фермерського господарства, і за таких обставин неможливо буде провести перереєстрацію та внести зміни до Статуту, оскільки такі повноваження згідно статуту надані тільки засновнику. Крім того, успадковане право на частку складеного капіталу не поширюється на правовідносини щодо права постійного користування земельною ділянкою, яке не успадковується. Зазначені у Статуті члени фермерського господарства мають певні права щодо майнових прав, зазначених у ст. 22 ЗУ «Про фермерське господарство», які мають враховані правонаступником прав засновника. Представник відповідача вказує, що оскільки сторони у справі бажають досягти однакового результату, позовну вимогу доцільно викласти в наступній редакції: «Визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право засновника ФГ «БОНДАР П.І.» як цілісного майнового комплексу, у визначеному статутом господарства обсязі…». Протокольною ухвалою Крижопільського районного суду від 13 листопада 2025 року підготовче засідання було відкладено за клопотанням представника позивача - адвоката Гуравської В.Ю., мотивованим необхідністю змінити позовні вимоги у даній справі. Ухвалою Крижопільського районного суду від 01 грудня 2025 року прийнято до розгляду заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Гуравської В.Ю. про зміну предмета позову; закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Гуравська В.Ю. підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила задовольнити позов. Представник відповідача - адвокат Лукавський А.В. просив врахувати його доводи, викладені у відзиві на позовну заяву. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява представника третьої особи - Бондара П.П. від 23.10.2025 про розгляд справи у відсутності представника третьої особи. Просить задовольнити позовні вимоги. Згідно з ч. 1 ст. 244 ЦПК України після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. У виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення. Відтак, після судових дебатів, враховуючи предмет спору та обставини справи, суд вирішив відкласти ухвалення та проголошення судового рішення і оголосив, що судове рішення буде проголошено 26.12.2025 року о 13 год. 00 хв. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Спірні правовідносини стосуються захисту спадкових прав позивача, як спадкоємця за заповітом. Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно частини 1 статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК України). В Україні діє принцип свободи заповіту. Він означає, що заповідач має право заповідати належне йому майно будь-якій особі. Також заповідач має право на призначення спадкоємців, тобто заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин. Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до статті 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов`язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство», фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фермерське господарство», головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в Статуті особа. Згідно ст. 19 Закону України «Про фермерське господарство», до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 18 жовтня 1995 року [PERSON] було створено юридичну особу ФЕРМЕРСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО «БОНДАР П.І.» (код ЄДРПОУ 20117046, відомості про господарство включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 15.12.2023, номер запису 11551200000000269). Як вбачається зі змісту Статуту ФГ «БОНДАР П.І.» (в новій редакції), затвердженого рішенням засновника [PERSON] від 13.12.2023 року № 1, членами господарства є позивач [PERSON] , його брат - відповідач [PERSON] та дружина брата - [PERSON] . Для забезпечення діяльності господарства створено складений статутний капітал, який становить 1000 грн. До складу складеного капіталу входить внесок засновника [PERSON] грошовими коштами в розмірі 1000 грн. [PERSON] помер [INFO] в селищі Крижопіль Тульчинського району Вінницької області. Спадкоємцем за заповітом усього належного йому майна є його син позивач [PERSON] , який прийняв спадщину у встановленому законом порядку та оформив спадкові права на частину спадкового майна. У зв`язку зі смертю засновника [PERSON] діяльність ФГ « [PERSON] » не припинялась, господарство не ліквідоване. Вказані обставини не оспорюються учасниками справи та підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 11 вересня 2024 року, копією свідоцтва про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER] , повторно виданого 11 серпня 2021 року, копією заповіту [PERSON] , посвідченого державним нотаріусом Піщанської державної нотаріальної контори Шигидою І.В. 21 вересня 2021 року за р.№ 999, копією Статуту ФГ «БОНДАР П.І.», випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 75097467612 від 18.12.2023, витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 35974771 від 23.09.2025 щодо ФГ «БОНДАР П.І.», матеріалами спадкової справи № 93/2024, заведеної Крижопільською державною нотаріальною конторою 27.09.2024 року до майна померлого [INFO] [PERSON] . До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшли майнові права в складеному капіталі ФГ «БОНДАР П.І.». Відповідно до відомостей, що містяться в Статуті ФГ «БОНДАР П.І.» та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, розмір частки [PERSON] у складеному капіталі господарства становив 100 %, а саме 1000 грн. Постановою державного нотаріуса Крижопільської державної нотаріальної контори Деревянчук А.В. від 08.04.2025 № 27/02-31 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на ФГ «БОНДАР П.І.» (код ЄДРПОУ 20117046) як цілісний майновий комплекс, так як відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності спадкодавця на фермерське господарство як цілісний майновий комплекс, а також не був здійснений розподіл часток у статутному фонді господарства між засновником та його членами, не визначені частки членів фермерського господарства і не зареєстровані відповідні зміни до Статуту фермерського господарства. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року успадкування майна селянського (фермерського) господарства здійснюється за загальними правилами спадкового права. Оскільки спадкування охоплює перехід всіх прав та обов`язків (за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини ст. 1219 ЦК України), то спадкуванню підлягають і майнові права, які мав спадкодавець. Згідно норм ст. 1219 ЦК України, майнові права засновника фермерського господарства не є такими, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, а тому спадкуються на загальних підставах. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 23 вищевказаної Постанови ВСУ, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до частини 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, згідно висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 02.12.2020 у справі № 503/1531/17, у випадку смерті засновника (члена) селянського (фермерського) господарства його спадкоємці мають право на спадкування цього господарства (прав засновника, члена). За наявності у фермерського господарства статутного (складеного) капіталу з розподілом часток між його засновником, членами спадкоємці засновника (члена) фермерського господарства спадкують відповідні права засновника (члена), якому належала відповідна частка у статутному (складеному) капіталі. Суд також враховує правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2023 у справі № 233/4365/18, згідно якої у кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату хоче досягнути позивач унаслідок вирішення спору. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України). Відтак, суд приходить до висновку, що позивач належним чином довів наявність законних підстав для визнання за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] майнових прав на частку засновника ФГ «БОНДАР П.І.» в розмірі 100 % частки складеного капіталу, а саме 1000 грн. Враховуючи вищенаведене, у зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріуса, позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати слід залишити за позивачем, оскільки вимоги про їх відшкодування він не ставить.

Outcome: approved