Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

Позиції сторін Позивач у жовтні 2025 року звернувся до Охтирського міськрайонного суду Сумської області із указаним позовом мотивуючи вимоги тим, що 01.03.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 01.03.2024-100003670, відповідно до якого відповідачці був наданий кредит у розмірі 10000,00 грн строком на 84 дні з дати його надання та датою повернення 23.05.2024, з фіксованою процентною ставкою 1% та комісією за надання кредиту. Ухвалою суду від 23.10.2025 матеріали справи направлено до Тростянецького районного суду Сумської області за підсудністю. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує у зв`язку з чим, станом на дату подання позовної заяви утворилася заборгованість у розмірі 20600,00 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд стягнути на користь позивача із [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 01.03.2024-100003670 від 01.03.2024 в розмірі 20600,00 грн та сплачений судовий збір у сумі 2442,40 грн. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 24.11.2025 відкрито провадження у даній справі, відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, та сторонам встановлено строки для подання відповідних заяв по суті. Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачці було направлено копію ухвали суду від 24.11.2025 за місцем її реєстрації. Поштове відправлення повернуте до суду з відміткою «вручено особисто 04.12.2025». Зважаючи на зазначене, поштова кореспонденція направлена судом з дотриманням вимог процесуального закону за належною адресою та є достатнім сповіщенням відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню. Фактичні обставини справи встановлені судом та мотиви суду Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи 01.03.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 01.03.2024-100003670, відповідно до якого останній був наданий кредит у розмірі 1000,00 грн строком на 84 дні (до 23.05.2024) з умовою сплати фіксованої незмінної процентної «Стандарт» у розмірі 1% за один день користування протягом наступних чергових періодів (а.с. 30зв.-36). Також сторони погодили паспорт споживчого кредиту та графік платежів, які є невід`ємною частиною договору (а.с. 29-30). Зазначений договір був укладений між сторонами у формі електронного документа з відповідним електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора Е778, який було надіслано на номер телефону позичальниці. Отже, зі змісту договору, вбачається, що у ньому визначені основні істотні умови, характерні для таких видів договорів: зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальниця [PERSON] погодилася на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання нею цього договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який було надіслано на наданий позичальницею власний номер телефону. Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору Відповідно частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу статті 12 цього Закону одним з варіантів електронного підпису у сфері електронної комерції є нанесення електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. На виконання умов вказаного договору на картковий рахунок позичальника [PERSON] 01.03.2024 було перераховано кредитні кошти у розмірі 1000,00 грн (а.с. 27) через платіжну систему LIQPAY. Отже, позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачці кредит. Разом з тим, відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, що створило заборгованість розмір якої, згідно розрахунку позивача, станом на дату подання позовної заяви становить 20600,00 грн, яка складається з наступного: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10000,00 грн; процентів у розмірі 8300,00 грн; комісія за обслуговування 1500,00 грн; неустойка 800,00 грн (а.с. 13). Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно статті 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Разом із тим, суд не приймає як складову частину кредитного договору укладеного між позивачем та відповідачкою паспорт споживчого кредиту, оскільки ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Такі висновки суду щодо застосування норм права відповідають висновкам Верховного Суду викладеним у постанові у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі № 393/126/20. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також, не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідачки неустойки за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором зважаючи на таке. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на даний час. Таким чином, нарахована позивачем неустойка в розмірі 800,00 грн підлягає списанню позивачем, як кредитодавцем. Враховуючи установлені судом обставини та вимоги вищевикладеного чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідачем належним чином не виконано зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню. Судові витрати Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями частини 1 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог на 96,11%, то з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2328,16 грн (2422,40*96,11%).

Outcome: partial