Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 грудня 2025 року позовні вимоги задоволено частково, змінено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 вересня 2017 року, справа № 607/7445/17, та встановлено новий розмір - стягувати з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, по 3 000 (три тисячі),00 грн на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття; стягнуто із [PERSON] на користь держави 1 211,20 грн судового збору. При ухваленні рішення у цій справі не було вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами витрат на правничу допомогу. Разом з тим, у позовній заяві [PERSON] повідомляла суду про такі витрати, які понесла на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи у розмірі 22 000,00 грн. Позивачка зазначала, що 28 червня 2025 року між нею та ТОВ «Правова допомога юриста» (КВЕД 60.10 «Діяльність у сфері права») був підписаний договір про надання правової допомоги/юридичних послуг № 28062503 із фіксованим гонораром за підготовку проекту позовної заяви та участь в судовому засіданні в розмірі 22 000,00 грн. Вказані грошові кошти були оплачені 30 червня 2025 року на рахунок ТОВ «Правова допомога юриста», що підтверджується банківською квитанцією. 18 грудня 2025 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області зареєстровано заяву позивачки про ухвалення додаткового рішення, у якій [PERSON] просить стягнути на її користь витрати на надання професійної правничої допомоги та поновити строк на приєднання акту № 28062503 прийняття-передачі наданих послуг від 21 серпня 2025 року. На обґрунтування заяви вказує що з прийнятим судом рішенням вона ознайомилася лише 12 грудня 2025 року та їй стало відомо, що судом не вирішено питання про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 22 000,00 грн, яка їй надавалася ТОВ «Правова допомога юриста». Пунктом 3 ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення, в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи (ч. 3 ст. 270 ЦПК України). Отож, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи, а тому в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, які понесла позивачка на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи. Відповідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів ч. 4 ст. 137, ч. 7 ст. 139 та ч. 3 ст. 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування, ч. 5 ст. 135 ЦПК України. Так, судом встановлено, що на підставі укладеного договору № 28062503 про надання правової допомоги/юридичних послуг від 28 червня 2025 року, між позивачкою [PERSON] та «ЦЕНТР ПРАВОВОЇ ДОПОМОГИ» (ТОВ «ПРАВОВА ДОПОМОГА ЮРИСТА», КВЕД 69.10 «Діяльність у сфері права») визначено розмір оплати за виконання з юридичних послуг/правової допомоги в розмірі 22 000,00 грн. Послуга, що надається та оплачена: проект позовної заяви, участь в одному судовому засіданні в інтересах замовника. [PERSON] оплатила 22 000,00 грн ТОВ «ПРАВОВА ДОПОМОГА ЮРИСТА», що підтверджується платіжною інструкцією на переказ готівки № 0.0. 4434443519.1 від 30 червня 2025 року. За змістом акту № 28062503 приймання-передачі наданих послуг від 21 серпня 2025 року,«ЦЕНТР ПРАВОВОЇ ДОПОМОГИ» (ТОВ «ПРАВОВА ДОПОМОГА ЮРИСТА», КВЕД 69.10 «Діяльність у сфері права») надав, а Ярема О. П. прийняла послуги: проект позовної заяви, участь в одному судовому засіданні в інтересах замовника, що є підтвердженням повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Водночас суд звертає увагу, що відповідно до договору № 28062503 про надання правової допомоги/юридичних послуг від 28 червня 2025 року, правничу допомогу надано позивачці юридичною особою «ЦЕНТР ПРАВОВОЇ ДОПОМОГИ» (ТОВ «ПРАВОВА ДОПОМОГА ЮРИСТА», КВЕД 69.10 «Діяльність у сфері права»). Будь-якого документу, який підтверджує статус цього товариства чи його директора Дзісь М. Р., як особи, яка набула право надавати правничу допомогу згідно ст.ст. 60, 62 ЦПК України, до суду не надано, окрім посилання на укладення договору у самому договорі №28062503 про надання правової допомоги/юридичних послуг від 28 червня 2025 року. З наведеного слідує, що «ЦЕНТР ПРАВОВОЇ ДОПОМОГИ» (ТОВ «ПРАВОВА ДОПОМОГА ЮРИСТА», КВЕД 69.10 «Діяльність у сфері права») не є адвокатом (адвокатами), адвокатським бюро чи об`єднанням, яке здійснює професійну правничу допомогу. Верховний Суд у постанові від 31 травня 2023 року у справі № 757/13974/21-ц вказав, що до судових витрат на професійну правничу допомогу віднесено витрати на правничу допомогу адвоката, і така допомога надається саме тим адвокатом (адвокатами), з яким укладено договір про надання правової допомоги або з відповідним адвокатським бюро чи об`єднанням. Витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 ЦПК України (пункт 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 провадження № 14-44цс21). Особа, яка бажає отримати відшкодування витрат на правову допомогу, перед укладенням договору повинна впевнитись у тому, що її інтереси в суді буде представляти саме адвокат. Витрати на ті ж послуги, надані юристами, які не є адвокатами, відшкодуванню не підлягають (постанова Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі № 810/4749/15). З вище наведеного вбачається, що суду не надано доказів та документально не підтверджено витрати на правничу допомогу надану «ЦЕНТР ПРАВОВОЇ ДОПОМОГИ» (ТОВ «ПРАВОВА ДОПОМОГА ЮРИСТА», КВЕД 69.10 «Діяльність у сфері права»), як адвокатом (адвокатами), адвокатським бюро чи об`єднанням, у зв`язку з розглядом цивільної справи в суді, тому у задоволенні вимог щодо стягнення витрат на правничу допомогу на користь [PERSON] , слід відмовити.

Outcome: dismissed