Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 199904 від 20.07.2021 року в сумі 10400,00 грн. та судовий збір у сумі 2422,40 гривень. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 20.07.2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] укладено кредитний договір № 199904 про надання коштів на умовах споживчого кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач № 1 підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє та погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641,644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Товариство надає клієнту грошові кошти в гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 2000,00 гривень; дата надання кредиту: 20.07.2021 року; строк кредиту: 30 днів; валюта кредиту : UAH; стандартна процентна ставка 2 % в день або 730 % річних. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 16.04.2025 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 10400,00 грн., (десять тисяч чотириста гривень 00 копійок), яка складається з: -прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі становить 2000,00 гривень (дві тисячі гривень 00 копійок); -прострочена заборгованість за процентами в розмірі 8400,00 гривень ( вісім тисяч чотириста гривень 00 копійок). 17.02.2022 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 01-17/02/2022 відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «Фінансова компанія КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17.02.2022 року до договору факторингу № 01-17/02/2022 ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . На виконання вимог п. 1.4 кредитного договору відповідачем були зазначені реквізити платіжної банківської картки № [NUMBER] для перерахування кредитних коштів. На підтвердження виконання Товариством п. 1.4 Кредитного договору, позивач надає інформаційну довідку, відповідно до якої 20.07.2021 року на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 2000,00 грн. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , що являється доказом видачі кредитних коштів. На виконання вимог ч.4 ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування» п. 6 ч.3 ст. 175 ЦПК України позивач повідомляє що останнім на адресу [PERSON] була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором № 199904 від 20.07.2021 року. Проте станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена відповідачем без виконання. Представник позивача ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» - адвокат Пархомчук С.В. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 10500 грн. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, не погоджуються з розміром нарахованих відсотків, та сумую витрати на правову допомогу. Заслухавши учасників, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього Кодексу. Судом встановлено, що 20.07.2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] укладено кредитний договір № 199904 про надання коштів на умовах споживчого кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач № 1 підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє та погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Строк кредиту 30 днів, до 15.02.2020. Згідно п.1.3. за користування кредитом клієнт сплачує товариству 730% річних від суми кредиту в розрахунку 2% на добу. Сума виданого кредиту: 2000,00 гривень; Дата надання кредиту: 20.07.2021 року; Строк кредиту: 30 днів; Валюта кредиту : UAH; Стандартна процентна ставка 2 % в день або 730 % річних. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 16.04.2025 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 10400,00 грн., (десять тисяч чотириста гривень 00 копійок), яка складається з: -прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі становить 2000,00 гривень (дві тисячі гривень 00 копійок); -прострочена заборгованість за процентами в розмірі 8400,00 гривень ( вісім тисяч чотириста гривень 00 копійок). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 17.02.2022 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-17/02/2022 відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17.02.2022 року до договору факторингу №01-17/02/2022, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 517 ЦК України первісний кредитору зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01-17/02/2022 від 17.02.2022, загальна сума заборгованості [PERSON] становить 10 400 грн., з яких заборгованість залишок по тілу кредиту 2000 грн та залишок за відсотками 8400 грн. Проте, суд вважає, що за проценти за користування кредитом повинні бути нараховані в межах строку на який надано кредит, тобто за 30 днів, що відповідатиме як умовам договору. Сума процентів за 30 днів становить 1 200 грн., як і передбачено умовами договору. Дана сума підлягає стягненню на користь позивача. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За положеннями статей1046,1049 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст.1048та ч. 1 ст.1049 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31.10.2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Відтак позов підлягає частковому задоволенню. Позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10500,00 грн. Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи. Суд визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, виходив з принципів співмірності та розумності судових витрат, так враховуючи характер правовідносин, обсяг наданих адвокатом послуг позивачу, складність справи, необхідність процесуальних дій сторони, доходить до висновку про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню на користь позивача з 10 500 грн до 2 500 грн. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, пропорційно сумі задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 744,16 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial