Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

Позивач, в особі представника, звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь заборгованість за Договором № 5894646 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 31.08.2022 у розмірі 40 269,90 грн та понесені судові витрати. У позові зазначається, що відповідно до умов укладеного Договору № 5894646 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 31.08.2022 року, від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА»(торгова марка «CreditPlus») відповідач, [PERSON] , отримала кредит у розмірі 20 000,00 грн строком на 360 днів шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем кредитора. Кредитний договір підписано відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з якими він ознайомився перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затвердженими директором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», викладені для загального доступу в мережі Інтернет на сайті https://creditplus.ua/documents. Відповідач відповідно до умов кредитного договору, п. 7.1.17, 7.1.18 Правил, в особистому кабінеті в ІТС прийняв пропозицію укласти кредитний договір та підписав кредитний договір 31.08.2022 року о 09:58:29 годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором М110608, надісланий на номер телефону, що наданий відповідачем. Кредитні кошти були перераховані відповідачу 31.08.2022 року на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується витягом з листа вих.№20230929-2 від 29.09.2023 про переказ коштів ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА». 26.09.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 26.09/23-Ф від 26.09.2023, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №5894646 про надання споживчого кредиту від 31.08.2022 перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». Позивач зазначає, що у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань заборгованість за кредитним договором становить 40 269,90 грн, яка складається з: 19 110,79 грн.- заборгованість за кредитом; 21 159,11 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.5. кредитного договору та Розрахунку заборгованості. Ухвалою судді Карлівського районного суду Полтавської області від 12.08.2025 року справа прийнята до судового розгляду та призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, задоволено клопотання ТОВ «УКРГЛОБАЛ - ФІНАНС» про витребування доказів; витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» письмові докази, які становлять банківську таємницю. 08.09.2025 відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити повністю в задоволенні позову, вважає його безпідставним та необґрунтованим, посилаючись на те, що позивач не довів обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зокрема не довів укладення кредитного договору, не довів перерахування тіла кредиту первісним кредитором, не довів розмір фактично наданих у кредит коштів та розмір відсотків, які просить стягнути за період користування кредитними коштами, не підтвердив перерахування коштів первісному кредитору за отримання грошових вимог. Також зазначила, вказана вартість послуг адвоката в розмірі 10 000,00 грн не співмірна та є явно завищеною, в зв`язку з чим відсутні правові підстави для стягнення витрат на професійну (правничу) допомогу. 09.09.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, яка по суті повторює доводи, викладені в позовній заяві, та згідно якої договір №5894646 про надання споживчого кредиту, укладений 31.08.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] , відповідає всім вимогам діючого законодавства, кредитні кошти перераховані відповідачу на його платіжну картку, стягнення нарахованих процентів здійснюється за період строку дії кредитного договору, а сума витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 10 000,00 грн є співмірною із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим на виконання робіт, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову, що підтверджується долученими доказами. Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 31 серпня 2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено договір № 5894646 про надання споживчого кредиту. Сума кредиту 20 000 грн., строк кредиту 363 дні, стандартна процентна ставка - 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 договору, знижена процентна ставка - 1,89%, застосовується з дати видачі кредиту до 03.09.2022 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, якщо споживачем виконані умови для отримання знижки, зокрема до вказаного строку (включно) здійснена сплата першого платежу з оплати процентів, згідно графіку платежів або здійснено часткове дострокове повернення кредиту. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом складає 115757,37% річних, реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 113545,57% річних. Вказаний договір підписаний [PERSON] з застосуванням одноразового ідентифікатора М110608. Кредитні кошти в розмірі 20000,00 грн. були перераховані відповідачу 31.08.2022 на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» вих.№20230929-2 від 2023-09-29. На виконання ухвали суду про витребування доказів від 12.08.2025, АТ КБ «ПриватБанк» повідомив, що на ім`я [PERSON] емітовано карту № [NUMBER] , фінансовий номер телефону: [NUMBER] . Згідно виписки по даній картці за період з 31.08.2022 05.09.2023 [PERSON] дійсно було перераховано 31.08.2022 грошові кошти в сумі 20000 грн. 26.09.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», укладено Договір факторингу №26.09/23-Ф від 26.09.2023 року, у відповідності до умов якого право вимоги за Договором № 5894646 про надання споживчого кредиту від 31.08.2022 року перейшло до ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». Вказане підтверджується копіями відповідного договору факторингу, акту прийому - передачі Реєстру боржників, платіжної інструкції та витягу з реєстру боржників. Акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу №26.09/23-Ф від 26.09.2023 підписано сторонами 26.09.2023. Відповідно до копії платіжної інструкції від 26.09.2023 № 198 ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» здійснило перерахунок коштів ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» у розмірі 938001.65 грн, призначення платежу: згідно Договору факторингу №26.09/23-Ф від 26.09.2023 року. Сума заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором відповідно до витягу Реєстру боржників від 26.09.2023 року до Договору факторингу №26.09/23-Ф від 26.09.2023 року становить 40 269,90 грн., яка складається з: 19 110,79 грн.- заборгованість за кредитом; 21 159,11 грн. - заборгованість за відсотками. Позивач вказує, що первісний кредитор не здійснював нарахування комісій, пені та інших штрафних санкцій по кредитному договору. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно - телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з п. 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис є одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку, що укладений між сторонами договір про надання кредиту, є укладеним з додержанням письмової форми визначеної законом, оскільки укладений з додержанням процедури визначеної законом України «Про електронну комерцію», та підписаний відповідачем шляхом застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором, у порядку визначеному ст. 12 Закону та умов кредитного договору. На підтвердження факту укладення даного договору відповідачем свідчить зазначення в договорі її особистих даних, таких як номер та серія паспорта, ідентифікаційний номер, місце проживання, а також існування самого тексту договору у позивача, який згідно зі ст. 11 Закону є оригіналом такого договору. Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання:, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6ч. 1 ст. З Закону України «Про електронну комерцію»). Судом встановлено, що відповідач в особистому кабінеті в ІТС прийняла пропозицію укласти кредитний договір та підписала кредитний договір 31.08.2022 о 09:58:29 шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором М110608, надісланий на номер телефону, наданого відповідачкою. В свою чергу [PERSON] не довела та не спростувала, що інша особа скористалась її персональними даними та ввела замість неї одноразовий ідентифікатор, підписавши кредитний договір. Доказів про звернення до правоохоронних органів з даного приводу не надала. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. 31 серпня 2022 року при реєстрації на сайті відповідач фактично оформила кредитний договір відповідно до визначеної правилами процедури, здійснила його підписання з застосування одноразового ідентифікатора М110608 та користувалася кредитними коштами. В свою чергу ПАТ КБ «ПриватБанк» підтверджує дану операцію про зарахування 31 серпня 2022 року коштів в розмірі 20 000 грн на карту відповідача [PERSON] . Таким чином, сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з умовами договору позики позичальник зобов`язується вчасно повернути позику, сплатити відсотки за користування позикою в порядку, визначеному цим договором. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Також ч.3 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Частиною 1ст.599ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до положень ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Виходячи з наданих позивачем доказів фінансова установа виконала свій обов`язок своєчасно та у повному обсязі, а [PERSON] порушила умови договору та зобов`язання по погашенню позики. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Після відступлення права грошової вимоги, [PERSON] не було здійснено погашення боргу за вищевказаним договором, ні на рахунки позивача, ні на рахунки попередніх кредиторів. За таких обставин, зважаючи на норми законодавства, суд вважає доведеним як факт укладення договору №5894646 про надання споживчого кредиту, так і факт укладення договору факторингу №26.09/23-Ф від 26.09.2023, натомість доказів протилежного не надано. В зв`язку з невиконанням [PERSON] зобов`язання по кредитному договору, за якими кредитодавець виконав умови повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови та правила договору, не повернувши позичені кошти, порушено майнові права ТОВ «Факторингова Компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», тому з відповідача слід стягнути заборгованість за кредитним договором та задовольнити позов в межах заявлених позовних вимог. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат у даній справі, суд зазначає про таке. Згідно з ч. 1, 3ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Звертаючись з даним позовом, позивачем згідно з платіжною інструкцією №2792 від 28.07.2025 сплачено судовий збір за подання даного позову в сумі 2422,40 грн. Відтак, враховуючи, що позов підлягає задоволенню повністю, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн. Щодо стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на правову допомогу в сумі 10 000,00 грн, суд зазначає наступне. Пунктами 1,4 ч. 3 ст.133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача адвокатом Руденко Костянтином Васильовичем надано суду: копію договору №02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024; копію акту приймання - передачі наданих послуг №56 від 03.03.2025 до договору №02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024; копію Витягу з Реєстру №1 до акту приймання - передачі наданих послуг №56 від 03.03.2025, де узгоджено послуги, які надав адвокат: «Підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] за договором №5894646 про надання споживчого кредиту від 31.08.2022 та клопотання про витребування доказів», вартість роботи - 10000 грн.; копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів №2066 від 03 березня 2025 року про оплату ТОВ «ФК УКРГЛОБАЛ - ФІНАНС» за договором 02/08/2024 про надання юридичних послуг згідно акту №56 від 03.03.2025 в сумі 100000,00 грн.; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію довіреності від 26.02.2024. Відповідачем заявлено клопотання про відмову у стягненні витрат на професійну правничу допомогу з підстав їх неспівмірності та завищеності. У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі №905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved