Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

Адвокат Довбак Р.В., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та факту родинних відносин. Заява обґрунтована тим, що [INFO] померла [PERSON] - матір заявниці [PERSON] . Після смерті матері, заявниця звернулися до приватного нотаріуса Берегівського нотаріального округу Пилип М.А. із заявою на прийняття спадщини. Приватний нотаріус Пилип М.А. надала відмову в оформленні спадщини та порекомендувала звернутись до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючих документів, оскільки у свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок зазначено власником будинку [PERSON] , а у свідоцтві про смерть остання записана як [PERSON] . На підставі викладеного заявниця просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що свідоцтво про право власності на житловий будинок від 15.08.1989 року, видане на підставі рішення виконкому Виноградівської районної ради народних депутатів №138 від 09.09.1989 року, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , належить спадкодавцю [PERSON] , яка також є матір`ю спадкоємиці [PERSON] , [INFO] . Заявниця [PERSON] та її представник адвокат Довбак Р.В. про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом надсилання повідомлень про виклик на зареєстровану адресу проживання та місцезнаходження, у судове засідання не з`явилися, однак через канцелярію суду адвокат подав письмову заяву про розгляд справи без його участі та без участі заявниці, підтримує заявлені вимоги та просить такі задовольнити. Заінтересована особа, приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Закарпатської області Пилип М.А., у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена шляхом отримання судової повістки про виклик до суду. Через канцелярію суду подала письмову заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, рішення по суті справи просить прийняти на розгляд суду. Дослідивши матеріали справи та додані до неї письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.11.1980 року, [PERSON] народилася [INFO] в с. Теково Берегівського району Закарпатської області, батько: [PERSON] , мати: [PERSON] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 21.07.1984 року, [PERSON] , 1958 р.н. та [PERSON] , 1963 р.н., одружилися 21.07.1984 року у с. Теково, с/рада Виноградівського району Закарпатської області, про що зроблено актовий запис за №8. Після реєстрації шлюбу присвоєно прізвища: чоловікові [PERSON] , дружині [PERSON] . Згідно Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Виноградівською районною радою народних депутатів Закарпатської області від 15.08.1989 року на підставі рішення виконкому Виноградівської районної ради народних депутатів №138 від 09.08.1989 року, жилий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві особистої власності [PERSON] . Як вбачається із рішення виконавчого комітету Виноградівської районної ради народних депутатів Закарпатської області №138 від 09.08.1989 року «Про визнання права власності на житлові будинки», визнано право власності на житлові будинки з надвірними будівлями та спорудами в селі Текове за окремими громадянами та колгоспними дворами, згідно додатку. Із архівного витягу Державного архіву Закарпатської області №183/01-12 від 05.12.2025 року, слідує, що Додатком до рішення райвиконкому №138 від 09.08.1989 року є Список громадян, за якими визнається право власності на домоволодіння села Текове. Так, у вказаному списку за №169 зазначено будинок [ADDRESS] , право власності на який визнається за [PERSON] в цілому. Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.02.2023 року слідує, що [PERSON] померла [INFO] у віці 81 рік у м. Виноградів Берегівського району Закарпатської області. Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №73216812 від 17.07.2023 року спадкова справа №44/2023 зареєстрована у Спадковому реєстрі за №70944448, спадкодавець [PERSON] , дата смерті [INFO] , місце заведення приватний нотаріус Пилип М.А., дата заведення 17.07.2023. КП Виноградівське РБТІ 16.12.2025 року видано довідку №920, згідно якої, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] , на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок виданого Виноградівською районною радою від 15.08.1989 року, на підставі рішення виконкому Виноградівської районної ради за №138 від 09.08.1989 року. Із наданих представником заявника доказів слідує, що розрахунок за газ особовий рахунок № [NUMBER] та електроенергію особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , здійснювала [PERSON] . Безпосередньо [PERSON] 13.10.2020 року призначалася субсидія на ЖКП. Згідно довідки №331/02-14 від 07.10.2025 року, приватний нотаріус Берегівського нотаріального округу Пилип М.А., повідомляє [PERSON] , мешканці [ADDRESS] , що під час огляду документів необхідних для оформлення спадщини виявлено розбіжності у документах, що посвідчують право власності спадкодавця на нерухоме майно з свідоцтвом про смерть, у зв`язку з чим виникає необхідність встановити їх належність спадкодавцю, а також неможливо встановити родинний зв`язок між спадкодавцем та спадкоємцем, який прийняв спадщину, що є перешкодою для оформлення спадщини. Вирішуючи заяву адвоката Довбака Р.В., який діє в інтересах [PERSON] , суд керується наступними положеннями законодавства. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно положень ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У відповідності до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1, 6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, у тому числі родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно листа Верховного Суду України 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Дослідивши подані заявником письмові докази, суд констатує, що Свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок видане Виноградівською районною радою народних депутатів Закарпатської області 15 серпня 1989 року на ім`я « [PERSON] », в той же час у свідоцтві про смерть матері заявниці, персональні дані спадкодавця записані як « [PERSON] ». Крім того, судом встановлено, що заявниця не має іншої можливості документально підтвердити факт належності її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , Свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого Виноградівською районною радою народних депутатів Закарпатської області від 15 серпня 1989 року. При цьому, його встановлення породжує певні юридичні наслідки для заявниці, оскільки є необхідним для реалізації її спадкових прав після смерті матері. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд, враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Надані заявницею докази, суд, визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт належності матері заявниці правовстановлюючого документу. Що стосується вимоги про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] є матір`ю спадкоємця [PERSON] , то суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, у свідоцтві про народження заявниці серії [NUMBER] від 14.11.1980 року та свідоцтві про смерть спадкодавця серії [NUMBER] від 16.02.2023 року, ім`я спадкодавця записано « [PERSON] ». Таким чином, суд не знаходить розбіжностей у написанні імен спадкоємця (доньки) та спадкодавця (матері) у необхідних для оформлення спадщини документах, у зв`язку з чим не вбачає підстав для встановлення факту родинних відносин, про який просить [PERSON] . За таких обставин суд дійшов висновку, що заява адвоката Довбака Р.В., який діє в інтересах [PERSON] , про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає до частково задоволення, а саме в частині встановлення факту належності спадкодавцю правовстановлюючого документу. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного та

Outcome: partial