Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

Чернігівський обласний центр зайнятості звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення виплаченого забезпечення у сумі 1145 гривень 16 копійок. Вимоги обґрунтовують тим, що 26.12.2024 [PERSON] звернулась до Чернігівського міського центру зайнятості, як така що шукає роботу. Враховуючи відсутність підходящої роботи, за особистою заявою [PERSON] наказом центру від 26.12.2024 № НТ241226 прийнято рішення про надання статусу безробітного. Наказом від 27.12.2024 №241227 [PERSON] призначена виплата допомоги по безробіттю з 27.12.2024, відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 22, ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Наказом від 01.01.2025 № НТ250101 [PERSON] припинено реєстрацію безробітної у зв`язку із працевлаштуванням за наймом на умовах трудового договору. У заяві від 26.12.2024 про надання статусу безробітного та в Додатку №2 до Індивідуального плану працевлаштування безробітного від 26.12.2024 №250324122600016, [PERSON] засвідчила особистим підписом, що вона ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за достовірність поданих даних та відомостей, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначені Законом України «Про зайнятість населення» та Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Крім того, у заяві від 26.12.2024 про надання статусу безробітного [PERSON] засвідчила особистим підписом, що не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, тобто не відноситься до зайнятого населення, відповідно до ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення». Однак, перевіркою встановлено, що під час реєстрації (26.12.2024) та перебування на обліку у Філії, [PERSON] дійсно перебувала у цивільно-правових відносинах з КП «Новозаводське» з 01.12.2024 по 31.12.2024 згідно з цивільно-правовим договором від 01.12.2024 №02, чим порушила вимоги п.18 Порядку реєстрації, перереєстрації застрахованих безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.2023 № 446 та вимоги ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». За результатами перевірки складено Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття від 27.03.2025 № 63. Таким чином, Відповідач на дату надання статусу безробітного 26.12.2024 та під час подальшої реєстрації у Філії перебувала у цивільно-правових відносинах з КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради і належала до категорії зайнятого населення, але при заповненні заяви про надання статусу безробітного, заяви про призначення виплати допомоги по безробіттю не повідомила про даний факт фахівця служби зайнятості, вказала недостовірні дані щодо відсутності роботи, що спричинило незаконне надання статусу безробітного та виплату допомоги по безробіттю. За період з 27.12.2024 по 31.12.2024 [PERSON] була нарахована та виплачена допомога по безробіттю в сумі 1145,16 грн. 31.03.2025 Філією прийнято наказ № 79 «Про повернення коштів [PERSON] » в сумі 1145 грн 16 коп (одна тисяча сто сорок п`ять гривень шістнадцять копійок). Відповідачу направлено претензію повідомлення від 31.03.2025 №18.1/472 про повернення коштів добровільно, але кошти не були сплачені. Чернігівський обласний центр зайнятості листом від 16.07.2025 №09/1889-25 повторно звертався до [PERSON] щодо добровільного відшкодування коштів, проте, відповідачем кошти не відшкодовані. Ухвалою судді від 28.11.2025 провадження у даній справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідно до персональної картки №250324122600020 від 26.12.2024 року, останнім видом зайнятості [PERSON] зазначає посаду економіста КП «НОВОЗАВОДСЬКЕ»(а.с.6,7). 26.12.2024 року [PERSON] звернулась до Чернігівського обласного центру зайнятості із заявою про надання (поновлення) статусу безробітного та заявою про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю (а.с. 8, 9). Згідно із індивідуальним планом працевлаштування безробітного №250324122600016 від 26.12.2024 року та додатку 2 до нього, [PERSON] ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованих безробітних (а.с. 10, а.с.11). Відповідно до п.4.2.7 Індивідуального плану клієнт зобов`язаний інформувати Центр зайнятості протягом трьох робочих днів про обставини, що впливають на припинення реєстрації безробітного, у разі необхідності та відповідно до законодавства повертати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг, що передбачено частиною третьою статті 36 Закону України загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (а.с.10 зворот.). Підпунктом 3 пункту 2 додатку 2 до Індивідуального плану передбачено, що зареєстровані безробітні зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм матеріального забезпечення, надання соціальних послуг та припинення реєстрації. (а.с.11). Відповідно до витягу із наказів про прийняті рішення по особі: [PERSON] ПК № 250324122600020 від 20.10.2025 року, наказом від 26.12.2024 року № НТ241226 надано статус безробітного на підставі ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» з 26.12.2024 та наказом від 27.12.2024 №НТ241227 призначена допомога по безробіттю з 27.12.2024 року по 22.09.2025 року. Наказом від 27.12.2024 №НТ241227 розпочато (поновлено) виплату допомоги по безробіттю відповідно до ст.22 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», з 27.12.2024 року (а.с.12). Згідно із наказом від 14.03.2025 року № НТ250314 припинено реєстрацію безробітного [PERSON] у зв`язку з працевлаштуванням за наймом на умовах трудового договору (контракту) з 01.01.2025 року (а.с.12 зворот.). Згідно із висновком акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення на випадок безробіття № 63 від 27.03.2025 року, [PERSON] перебувала у цивільно-правових відносинах з КП «НОВОЗАВОДСЬКЕ» з 01.12.2024 по 31.12.2024 року на підставі цивільно-правового договору №02 від 01.12.2024 (а.с.15), чим порушено вимоги п.18 Порядку реєстрації, перереєстрації застрахованих безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою КМУ від 30.03.2023 №446 та вимоги ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (а.с.13,14). Відповідно до довідки - розрахунку матеріального забезпечення від 27.03.2025 року № 08.2/819-25, сума нарахованої допомоги безробітній [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , матеріального забезпечення, яке підлягає поверненню становить 1145, 16 грн, в тому числі допомога по безробіттю за період з 27.12.2024 по 31.12.2024 було нараховано та виплачено 1145,16 грн (а.с.16). Відповідно до наказу Чернігівської філії Чернігівського обласного центру зайнятості № 79 від 31.03.2025 року, начальнику відділу працевлаштування [PERSON] необхідно вжити заходи по поверненню [PERSON] нарахованої та виплаченої допомоги по безробіттю за період з 27.12.2024 по 31.12.2024 у сумі 1145,16 грн (а.с.17). Згідно із листом Чернігівської філії Чернігівського обласного центру зайнятості від 31.03.2025 року № 18.1/472, запропоновано [PERSON] добровільно повернути отримані кошти у сумі 1145,16 грн (а.с.18). Згідно із листом Чернігівської філії Чернігівського обласного центру зайнятості від 16.07.2025 року № 09/1889-25, повторно запропоновано [PERSON] добровільно повернути отримані кошти у сумі 1145,16 грн (а.с.19). Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ст. 2 Закону України "Про зайнятість населення" визначено, що безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу. Відповідно п.1 ч.1 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», статусу зареєстрованого безробітного може набути: особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема за віком, на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», відвідувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в якому він зареєстрований як безробітний у визначений і погоджений з ним час, але не рідше ніж один раз на тридцять календарних днів, а у період дії карантину або режиму надзвичайної ситуації, введення надзвичайного стану підтверджувати свій намір перебувати у статусі зареєстрованого безробітного будь-якими засобами комунікації (телефонний зв`язок, електронні засоби тощо) не рідше ніж один раз на 30 календарних днів. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», зареєстрований безробітний зобов`язаний протягом трьох робочих днів інформувати кар`єрного радника про: виїзд за межі України; обставини, які є підставою для припинення реєстрації, визначені частиною першою статті 45 цього Закону. Згідно із ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про зайнятість населення", до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою. Статтею 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Так, під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, встановлено що [PERSON] перебуваючи на обліку як безробітна не повідомила центр зайнятості про перебування у цивільно-правових відносинах з КП «НОВОЗАВОДСЬКЕ» з 01.12.2024 по 31.12.2024. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що [PERSON] без достатньої правової підстави отримала допомогу по безробіттю (забезпечення) в розмірі 1145 грн 16 коп, яка підлягає поверненню, тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір.

Outcome: approved