Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 04 листопада 2025 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (надалі - ТОВ «Юніт Капітал»), в якій позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 00-9846386 від 08 липня 2024 року в розмірі 35003,00 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог вказують, що 08 липня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 00-9846386 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач приєдналася до умов кредитного договору шляхом введення одноразового ідентифікатора 65170. На виконання умов Кредитного договору, 08 листопада 2024 року первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через ТОВ «ПРОФІТГІД» на платіжну картку № [NUMBER]. 14 травня 2025 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено Договір факторингу № 140052025-МК /ЮнітКапітал, відповідно до умов якого до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9846386 від 08 липня 2024 року. Відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом. Посилаючись на право правонаступника вимагати стягнення заборгованості, ТОВ «Юніт Капітал» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором. Рух справи Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 листопада 2025 року головуючим суддею у цій цивільній справі визначено суддю Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10 листопада 2025 року справу прийнято до провадження, визначено, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного провадження та призначено судове засідання на 05 січня 2026 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В прохальній частині позову сформованного в системі «Електронний суд», представник позивача просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Судова повістка, копія позовної заяви та ухвала суду про відкриття спрощеного позовного провадження надсилалась відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] . Судова кореспонденція повернулася з відміткою «адресат відсутній». Клопотання про відкладення розгляду справи до суду відповідач не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що 08 липня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 00-9846386 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Для отримання кредиту відповідач зареєструвалась на сайті кредитодавця та отримала доступ до особистого кабінету. У процесі реєстрації пройшла процедуру ідентифікації та верифікації, ознайомилась з чинною редакцією Правил надання коштів у позику, заповнив свої персональні ідентифікаційні дані, та вказала суму коштів, яку бажає отримати. Відповідно до умов п. 1.2., п. 1.3., п. 1.5., п. 1.6., п. 1.7. Договору, сума ліміту кредитної лінії - 10000,00 грн., строк дії кредитної лінії - 360 днів, останній день строку кредитування - 03 липня 2025 року, тип процентної ставки - фіксована, стандартна процентна ставка - 1,45%, знижена процентна ставка - 0,5%, кредитодавець одноразово нараховує комісію у розмірі 15% від суми кредиту, яка складає 1500,00 грн., денна процентна ставка - 1,5%. Відповідач приєдналася до умов кредитного договору шляхом введення одноразового ідентифікатора 65170. На виконання умов Кредитного договору, 08 листопада 2024 року первісний кредитор перерахував кошти на платіжну картку № [NUMBER], що підтверджується Підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «Профітгід». 14 травня 2025 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено Договір факторингу № 140052025-МК /ЮнітКапітал, відповідно до умов якого до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9846386 від 08 липня 2024 року. Всупереч умовам Договору № 00-9846386 від 08 липня 2024 року відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі - 35003,00 грн., яка складається з: 11500,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 23503,00 грн. - прострочена заборгованість за процентами. Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згіднозі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважають сяприйняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором;. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У зв`язку з тим, що відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що нею належним чином виконувалися умови кредитного договору, розрахунок заборгованості, наданий позивачем, відповідачем також не було спростовано, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованими. Проте, суд не може погодитися в повному обсязі з визначеним позивачем розрахунком заборгованості за відсотками за кредитним договором № 00-9846386 від 08 липня 2024 року року, з огляду на наступне. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. З огляду на те, що договір кредитної лінії № 00-9846386 укладений 08 липня 2024 року, після набрання чинності Законом України від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ, суд доходить висновку, що умови укладеного договору в частині визначення розміру відсотків за користування кредитними коштами, які передбачені пунктами 1.5., 1.7. договору кредитної лінії № 00-9846386 укладений 08 липня 2024 року, в розмірі 1,45% за кожен день користування кредитом та денна процентна ставка у розмірі 1,5%, згідно ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемними. Суд розраховує заборгованість по відсоткам за укладеним між сторонами договором кредитної лінії № 00-9846386 укладений 08 липня 2024 року, виходячи з встановленої ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки 1 %, при цьому суд враховує, що відповідно до розрахунку заборгованості відсотки нараховувались за 208 днів користування кредитом. Тобто, заборгованість відповідача по несплаченим відсоткам за договором кредитної лінії № 00-9846386 укладений 08 липня 2024 року становить 20800,00 грн., відповідно до розрахунку (100 грн./добу - 1% х 208 днів). Враховуючи те, що відповідачем, згідно з розрахунком заборгованості первісного кредитора ТОВ «Макс Кредит», було сплачено в рахунок погашення заборгованості за відсотками кошти у загальній сумі 5100,00 грн., заборгованість відповідача по несплаченим відсоткам за кредитним договором № 00-9846386 від 08 липня 2024 року сукупно становить 15700,00 грн. Отже, з урахуванням вимог чинного законодавства, на час укладання кредитного договору № 00-9846386 від 08 липня 2024 року, розмір заборгованості відповідача за вказаним договором буде становити 27200,00 грн., з яких: 11500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15700,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. У зв`язку з усім зазначеним вище, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 27200,00 грн. Щодо стягнення судових витрат Відповідно до приписів ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати, пов`язані з витребуванням доказів та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до платіжної інструкції № 29711 від 31 жовтня 2025 року позивачем при зверненні з даною позовною заявою сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору, пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1882,39 грн., відповідно до розрахунку (27200,00 грн. х 2422,40 грн. : 35003,00 грн.). Вирішуючи питання витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає про таке. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до положення ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05 липня 2012 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини друга-четверта статті 137 ЦПК України). На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу представником позивача надано: договір про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10 вересня 2025 року укладений між ТОВ «Юніт Капітал» та АО «Соломко та Партнери»; Додаткову угоду № 25770874256 до Договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10 вересня 2025 року, відповідно до п. 1 якої, Клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту прав та інтересів Клієнта з питань, у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00-9846386 від 08 липня 2025 року щодо позичальника [PERSON] ; Акт прийому-передачі наданих послуг від 01 жовтня 2025 року відповідно до Договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10 вересня 2025 року, за яким сторони засвідчують, що АО «Тараненко та Партнери» надало, а позивач отримав правові та юридичні послуги, за переліком, вказаним у Акті, вартість за як у загальному розмірі становила 7000,00 грн. Враховуючи категорію справи, яка не є складною, обсяг фактичних витрат понесених стороною позивача, обсягу наданих адвокатом послуг зі складання позовної заяви,

Outcome: partial