Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом (а.с. 1-2), до відповідача [PERSON] , в якому просить: - розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 21.12.2022 Долинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано - Франківської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ), актовий запис №262; - малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу залишити проживати з нею; - стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона з відповідачем [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі, за час перебування в якому, в них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя у неї з відповідачем [PERSON] не склалось через поведінку останнього, який без її відома та згоди, на її ім`я. оформив кредити і вже майже рік не працює та з ними не проживає і не спілкується, а кредитну заборгованість не погашає. Вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам їхніх дітей. У судове засідання позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Кажук В.Б. не з`явились. Останній 30.12.2025 подав заяву (а.с. 26), в якій просить розгляд справи проводити без їх участі, зазначивши про підтримання позовних вимог та про відсутність заперечень щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про місце, дату і час проведення такого був повідомленим належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 25). ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: 24 листопада 2025 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Кажук В.Б. 10.12.2025 через канцелярію суду подав заяву про проведення підготовчого судового засідання без їх участі. 10 грудня 2025 року ухвалою суду закрито підготове провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Кажук В.Б. 30.12.2025 подав заяву про розгляд справи без їх участі, підтримання позовних вимог та про відсутність заперечень щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивачки суду не надав, хоча про розгляд даної справи був повідомленим у встановленому законом порядку. Враховуючи, що відповідач [PERSON] хоча і був повідомленим у встановленому законом порядку про місце, дату і час розгляду справи, проте у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подавав, сторона позивачки не заперечила щодо ухвалення заочного рішення, а тому ухвалою суду від 30.12.2025 постановлено провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 21.12.2022 (а.с. 4). Відповідно до копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 6, 5), сторони по справі є батьками: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із наміром позивачки припинити шлюбні відносини з відповідачем, які вони враховуючи наявність неповнолітніх дітей не можуть вирішити в позасудовому порядку. ІV. Оцінка суду: дослідивши письмові докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні відносини, позивачка не бажає зберегти сім`ю, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, малолітніх дітей після розірвання шлюбу залишити проживати з позивачкою. V. Розподіл судових витрат: згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Враховуючи те, що позивачкою було сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн (а.с. 12), позов задоволено повністю, тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на її користь. Щодо понесених позивачкою витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує, що основні положення про витрати на професійну правничу допомогу містяться у ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Підсумовуючи вищевикладене, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Позивачка [PERSON] на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу надала такі документи: - договір про надання правової допомоги від 06.11.2025 (а.с. 9), в якому визначено, що за надання правової допомоги позивачка повинна оплатити послуги адвоката; - акт виконаних робіт (а.с. 8), в якому вказано вид послуг, витрачений час та їх вартість на загальну суму 2 500 грн. - квитанцію №64 від 18.11.2025 (а.с. 19), відповідно до якої позивачка [PERSON] сплатила адвокату Кажуку В.Б. 2 500 грн. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що розмір витрат, понесених позивачкою на правничу допомогу, тобто на оплату послуг адвоката, є доведеним, обґрунтованим та співмірним, зокрема, зі складністю та категорією даної справи, її значенням для сторін, обсягом наданих послуг адвокатом, часом, витраченим адвокатом на їх надання та складанням процесуальних документів. При цьому, відповідачем не було подано клопотання про зменшення розміру судових витрат, про їх неспівмірність з позовними вимогами, не були наведені ним також і обставини, за яких, як на його думку, заява не підлягала б задоволенню. Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з відповідача в якості відшкодування витрат позивачки на професійну правничу допомогу становить 2 500 грн. На підставі викладеного, ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 114, 160 СК України,

Outcome: approved