Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулось до Уманського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №733021 від 19.04.2023 року у розмірі 24 151,98 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.04.2023 між ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" та [PERSON] було укладений договір про надання споживчого кредиту по продукту "NewShort" №733021, за умовами якого відповідач отримав 4 000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, що передбачені кредитним договором. Договір підписано відповідачем електронним підписом - одноразовим ідентифікатором. ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" умови договору про споживчий кредит виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на вказану вище суму, тоді як відповідач умови договору не виконав. 01.02.2024 між первісним кредитором ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" та ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" було укладено Договір факторингу №01022024, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту по продукту "NewShort" №733021 від 19.04.2023. У зв`язку із порушенням зобов`язань відповідачем [PERSON] його заборгованість за договором про надання споживчого кредиту по продукту "NewShort" №733021, укладеним 19.04.2023 становить 24 151,98 гривень, та складається із заборгованості за тілом кредиту - 3 999,98 грн., заборгованості за процентами - 20 152 грн. Посилаючись на викладене, ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" просить суд стягнути з [PERSON] зазначену суму заборгованості, а також витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8 000 грн. Ухвалою Уманського міськрайонного суду від 01.12.2025 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Сторонам направлено копію ухвали про відкриття провадження. Копію ухвали про відкриття провадження направлено відповідачу за місцем його реєстрації, рекомендоване повідомлення вручено не було та повернуто до суду з відміткою, зробленою поштовим відділенням «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Зазначене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18, провадження №12-109гс19; від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, провадження № 14-507цс18. Станом на день винесення рішення відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить до наступного висновку. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що 19.04.2023 між ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" і [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту "NewShort" №733021 на отримання кредитних коштів у сумі 4 000 грн шляхом безготівкового перерахування з використанням картки № [NUMBER] із строком кредиту 360 днів, процентами за користування кредитом, які нараховуються за фіксованою процентною ставкою 2,2 % на день. На підставі зазначених умов було складено відповідний графік платежів та підписано сторонами паспорт споживчого кредиту. Договір, графік платежів було підписано відповідачем 19.04.2023 о 14:57 год. електронним підписом - одноразовим ідентифікатором Н569, який було надіслано йому на мобільний номер телефону [NUMBER] . Відповідно до довідки про ідентифікацію клієнт [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , з яким укладено договір №733021 від 19.04.2023, був ідентифікований ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" та підписав вказаний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором Н569, який 19.04.2023 року було відправлено на номер мобільного телефону [NUMBER] . Як вбачається з листа ТОВ «ПЕЙТЕК» №20251020-747 від 20.10.2025 було успішно перераховано кошти на платіжну карту клієнта від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» на суму 4 000 грн., номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» - 74dea007-57ae-497a-93d5-54d9b713a294, номер транзакції в системі ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» - 7ds74844a83edd1793ca450c64ea9dd9, Session ID - 019577191470, сайт торгівця - https://selfiecredit.com.ua, код авторизації - 116204, банк-еквайр - АТ «ПУМБ», дата і час створення - 19.04.2023 14:59:06, дата і час прийняття в роботу - 19.04.2023 14:59:07, дата і час виконання - 19.04.2023 14:59:12, призначення платежу: зарахування на картку, ЕПЗ 4441114402384174. З витребуваної судом інформації від АТ КБ "ПРИВАТБАНК" встановлено, що на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , [INFO] , банком було емітовано картку № [NUMBER] , на яку 19.04.2023 було зараховано грошові кошти у сумі 4 000 грн. Відповідно до розрахунку ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ", заборгованість [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту по продукту "NewShort" № 733021 від 19.04.2023 становить 24 151,98 гривень, та складається із заборгованості за тілом кредиту - 3 999, 98 грн, заборгованості за процентами - 20 152 грн. 01.02.2024 між ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" та ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" було укладено Договір факторингу № 01022024, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги від ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" до ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" у т.ч. і за договором про надання споживчого кредиту по продукту "NewShort" № 733021, укладеним 19.04.2023 між ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" та відповідачем [PERSON] , що підтверджується Актом приймання-передачі Реєстру боржників від 01.02.2024 та копією Витягу з реєстру Боржників до Договору факторингу № 01022024 від 01.02.2024. Відповідно до платіжної інструкції № 74875 від 01.02.2024 на виконання умов вказаного вище договору ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" здійснило плату ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" за відступлення прав вимоги у сумі 3 262 377,25 грн. Як вбачається з вказаного вище Витягу з реєстру Боржників, сума заборгованості відповідача становить 24 151,98 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3 999,98 грн.; заборгованість за відсотками - 20 152 грн. Таким чином, до ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" перейшли всі права ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" щодо права вимоги до [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту по продукту "NewShort" №733021 від 19.04.2023 у сумі 24 151,98 грн. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано доказів, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, тому суд вважає позовні вимоги такими що підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" (далі - Закону) такі електронні правочини, а також електронні правочини, щодо яких сторони домовилися про підписання, мають бути підписані за допомогою електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису або іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до положень статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України). Згідно статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Отже, враховуючи встановлені обставини, а також те, що відповідачем не надано до суду доказів виконання зобов`язання за кредитним договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо витрат зі сплати судового збору. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 2 422,40 грн. судового збору. У зв`язку із задоволенням позову суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України присуджує з відповідача на користь позивача вказані судові витрати зі сплати судового збору. Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу. За приписами ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Частиною 1статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 01.07.2025 між Адвокатським об`єднанням "Апологет" і ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" укладено договір про надання правничої допомоги № 0107, до якого додається акт №1050 наданих послуг, яким підтверджується факт надання адвокатським об`єднанням та прийняття клієнтом послуг відповідно до положень укладеного договору, зокрема за кредитним договором №733021 від 19.04.2023, де боржником є [PERSON] . Сума наданих послуг складає 8 000 грн. У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, відсутність клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати є не співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 гривень.

Outcome: approved