Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 24.05.2025 [PERSON] , знаходячись неподалік території комунального підприємства «Еко-Сан» Лозівської міської ради Харківської області, яке знаходиться за адресою: Харківська область, місто Лозова, вулиця Правди, будинок 4, завдав йому один удар металевою кришкою від мангалу по голові, а саме в ліву скроневу область. Внаслідок умисних протиправних дій відповідача, йому було спричинено тілесне ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, забитої рани з субапоневротичною гематомою в лівій скроневій області волосистої частини голови, яке, відповідно до висновку експерта №12-14/137-13/25 від 19.06.2025, за ступенем тяжкості є легким тілесним ушкодженням, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02.07.2025 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1020,00 грн. Вирок набрав законної сили. Спричинені йому відповідачем тілесні ушкодження потягли за собою необхідність відновлення стану здоров`я. Під час лікування ним було витрачено на придбання ліків та лікарських засобів - 5873,82 грн.; витрати на проїзд до лікарні - 979,80 грн. Цими коштами розраховувалися з кредитної картки, так як гроші не повернуті, будуть нараховані відсотки. Він був змушений відвідувати невропатолога для відновлення свого стану здоров`я, які були нанесені в наслідок травми. Даним кримінальним правопорушенням йому була завдана моральна шкода у зв`язку з моральними стражданнями, стресом, спричиненим самою подією та подальшим лікуванням, неможливістю вести повноцінне життя та втратою працездатності. В нього з`явилися комплекси, стосовно його зовнішності, у зв`язку з травмами обличчя та голови, постійна тривога за можливі негативні наслідки для здоров`я через вказану травму голови, яка може проявились в майбутньому. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 6853,62 грн., а також моральної шкоди у розмірі 60000,00 грн. Ухвалою суду від 30.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без повідомленням (виклику) сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідач відзив на позовну заяву не надав, хоча ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками йому було направлено своєчасно та належним чином, шляхом направлення пакету документів на його зареєстроване місце проживання, яка відповідно до рекомендаційного повідомлення про вручення поштового відправлення отримано відповідачем 24.11.2025 року, також судом на зареєстроване місце проживання відповідача направлялось повідомлення про розгляд справи, яке було ним отримано 04.12.2025 року. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Частиною 7 цієї ж статті КПК України встановлено, що особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 4515/25 у справі №629/4515/25 [PERSON] визнано винним та засуджено за ч.2 ст.125 КК України.(а.с.5) Вироком встановлено, що внаслідок умисних протиправних дій [PERSON] , потерпілому [PERSON] , спричинено тілесне ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, забитої рани з субапоневротичною гематомою в лівій скроневій області волосистої частини голови, яке, відповідно до висновку експерта №12-14/137-Л3/25 від 19.06.2025, за ступенем тяжкості є легким тілесним ушкодженням, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. 04.08.2025 року вирок набрав законної сили. Цивільний позов у кримінальній справі не заявлявся. Позивачем надано чеки, квитанції, на підтвердження придбання лікарських засобів на суму 5837,82 грн. та квитанція - авто 978,80 грн. У відповідності до вимог ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судове рішення у цивільній справі" від 18 грудня 2009 року № 14, при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З абзацу 1 п.13 постанови Пленуму ВСУ №3 від 31.03.1989 "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна" (з наступними змінами) та абзацу1 п.2 Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі. Вироком суду доведено вину відповідача [PERSON] у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Разом з тим, позивач не довів належними та допустимими доказами, що заявлені витрати на лікування та проїзд понесені саме ним, оскільки надані фіскальні чеки не містять даних, які дозволяють ідентифікувати покупця та співвіднести їх з позивачем, а саме: у позовній заяві позивач зазначив свій номер телефону [NUMBER] , тоді як у квитанціях, та копіях скриншоту про самовивіз медикаментів відображено інший номер телефону [NUMBER] ; в наданих операціях розрахунку вказаний клієнт [PERSON] , картка 5167…..9826, натомість в наданих чеках вказаний інший номер картки; з наданих операцій розрахунку не можна встановити, що саме було придбано. Також з квитанції Приватбанку не можливо встановити, які послуги були надані та хто їх оплатив За таких обставин відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували, що ліки були придбані саме [PERSON] , та витрати на проїзд були оплачені позивачем, що унеможливлює перевірку обґрунтованості заявленого розміру матеріальної шкоди. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає що вимоги позивача щодо стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення не підлягають задоволенню за недоведеністю. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 60000,00 грн., судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ч. 3, 4, 5 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Ч. 1 ст. 1167 ЦК України, визначає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду. Так, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином, до загальних підстав відповідальності, встановлених ст.1167 ЦК України, для покладення відповідальності на заподіювача моральної (немайнової) шкоди, відповідно, необхідна сукупність чотирьох умов, а саме: наявність шкоди; протиправність дій заподіювача; причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; вина в заподіянні шкоди. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Суд вважає, що внаслідок неправомірних дій відповідача, позивачу завдано моральних страждань. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Вирішуючи вимогу щодо моральної шкоди та її розміру, суд враховує характер вчиненого відповідачем кримінального правопорушення, а саме: викрадення чужого майна. Внаслідок вчинення протиправних дій відповідача позивачу беззаперечно було завдані душевні страждання, був порушений звичний спосіб життя, були спричинені моральні страждання в результаті вчиненні протиправних дій щодо позивача, зокрема завдання йому тілесних ушкоджень, що призвели до погіршення здоров`я позивача nf потягли за собою необхідність відновлення стану здоров`я позивача, позивач вимушений був звертатись до правоохоронних органів та суду за захистом порушених прав. Таким чином, визначаючи розмір моральної шкоди, з огляду на встановлені обставини справи, приймаючи до уваги принципи, які повинні враховуватись при стягненні моральної шкоди, враховуючи конкретні обставини справи, глибину заподіяної моральної шкоди, характер та обсяг душевних, психічних страждань, яких зазнав позивач, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає, що протиправними діями відповідача позивачу була завдана моральна шкода та визначає розмір моральної шкоди в 15000,00 грн., такий розмір шкоди є необхідним і достатнім для покриття завданої моральної шкоди. В решті слід відмовити. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. За таких обставин,

Outcome: partial