Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

24.11.2025 позивач звернулася до суду з позовною заявою, якою просить стягнути з відповідача в її користь пеню на заборговану суму аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , за період з травня 2025 року по листопад 2025 року в розмірі 22300,00 грн, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області з відповідача в її користь присуджено аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5000,00 грн щомісячно до досягнення повноліття. Вказує, що згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 06.11.2025 року заборгованість становить 87 290,00 грн. Зважаючи на те, що відповідачем своєчасно не сплачувались аліменти на утримання неповнолітньої дитини, неустойка (пеня) за прострочення таких за період з травня 2025 року по листопад 2025 року складає 22300,00 грн. Відтак, виходячи з ч.1 ст.196 СК України, просить стягнути в її користь пеню від суми несплачених аліментів та судові витрати, понесені на оплату правової допомоги в розмірі 6000 грн. Ухвалою від 26.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 16.12.2025 року. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У судове засіданні 08.01.2026 року сторони не з`явилися. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності та повне підтримання позовних вимог, при цьому зазначивши, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду, що підтверджується довідками Укрпошти, які повернулись на адресу суду. Заяв, клопотань, відзиву відносно позову не подавав. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача та її представника проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу відповідно до вимог ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 22.04.2024 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, відновлено позивачу дошлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с.6). Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 10.09.2024 року у справі №459/1394/24, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 25 грудня 2024 року, з відповідача [PERSON] в користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 грн щомісячно, починаючи з 23.05.2024 року до повноліття дитини. 01.04.2025 Червоноградським міським судом видано виконавчий лист № 459/1394/24 (а.с.7). 09.04.2025 року старшим державним виконавцем Шептицького відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Оліярник Г.В. відкрито виконавче провадження № 77770012 з примусового виконання виконавчого листа № 459/1394/24 (а.с.8). Відповідно до здійсненого старшим державним виконавцем Шептицького відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Львівського МРУ МЮУ Оліярник Г.В. розрахунку заборгованості по аліментах за виконавчим листом №459/1394/24, виданим 01.04.2025 Червоноградським міським судом Львівської області, сукупний розмір заборгованості відповідача перед позивачем зі сплати аліментів за період з травня 2024 року по листопад 2025 року станом на 06.11.2025 року становить 87 290,28 грн. (а.с.10-11). Даний розрахунок відповідає вимогам статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно з розрахунком пені за прострочення сплати аліментів розмір такої за період з травня 2025 року по листопад 2025 року становить 22300,00 грн. Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України батьки визначено обов`язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України). Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Таким чином, наявність обов`язку відповідача по сплаті аліментів свідчить про наявність презумції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 року у справі 333/6020/16 відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02.11.2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16.03.2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03.02.2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16.03.2016 року у справі № 6-300цс16 і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та один відсоток. Вирішуючи питання щодо правильності розрахунку пені, суд виходить з того, що такий проведений у відповідності до вказаної правової позиції Верховного Суду, із розрахункусуми заборгованості та кількості днів прострочення та не оспорений відповідачем. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у сумі 22300,00 грн, підлягає задоволенню. Щодо вимог позивача про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 6 000 грн., суд виходить з наступного. Згідно з положеннями ч.ч.1-5 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Однак, позивачем при подачі позову не подано доказів понесених витрат на правову допомогу, а відтак вимоги про стягнення вказаних витрат у розмірі 6000,00 грн не підлягають до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи задоволення позову частково, з відповідача на користь держави слід стягнути 954,41 грн судового збору (станом на дату подання позову), виходячи з наступного розрахунку 22300,00 грн. (сума задоволених позовних вимог) х 1211,20 грн. (ставка судового збору) : 28300,00 грн. (сума заявлених позовних вимог).

Outcome: partial