Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовною заявою до відповідача про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.11.2025 року до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, 15.10.2016 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Личаківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Спільне життя із відповідачем не склалося та згідно рішення Личаківського районного суду м.Львова від 29.09.2025 року шлюб між ними було розірвано. У шлюбі у них народилася дочка, [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.12.2019 року. Дочка проживає із позивачем та перебуває на повному її утриманні. Вказує, що відповідач довгий час проживає окремо, фактично припинив спілкування з дочкою й не приймає участі у її вихованні, не піклується про її стан здоров`я, не допомагає матеріально. Зазначає, що відповідач будучи здоровим працездатним чоловіком добровільно матеріальної допомоги для забезпечення потреб спільної дочки не надає, тому враховуючи встановлений ст.180 СК України обов`язок батьків утримувати неповнолітніх дітей просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 17.11.2025 року, прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено таку до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Визначено строк та черговість подання заяв по суті справи. Оскільки справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до вимог частини третьої статті 279 ЦПК України суд не проводив підготовчого засідання. Перед тим як закінчити з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, суд надав можливість кожній із сторін висловити свою позицію та надати наявні у неї докази. В судовому засіданні призначеному на 10.12.2025 року судом задоволено клопотання відповідача щодо оголошення перерви у судовому засіданні задля долучення додаткових пояснень та доказів і оголошено перерву до 09.01.2026 року. В судовому засіданні позивач просила суд стягнути з відповідача кошти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача або у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,0 гривень. Разом з тим, зазначила, що відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не бере, однак являється особою працездатного віку та може сплачувати аліменти. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Наголосив, що не заперечує свого обов`язку сплачувати аліменти, однак має змогу сплачувати такі у розмірі 2000,0 гривень. Разом з тим зазначив, що він є безробітним та перебуває у пошуках роботи, на його утриманні є ще одна дитина від попереднього шлюбу на утримання якої згідно рішення суду він сплачує аліменти. Однак станом на сьогоднішній день у нього наявна заборгованість по сплаті аліментів та існують боргові зобов`язання. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.12.2019 року, яка як визнано сторонами проживає з позивачем (а.с.8). Як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.17 Постанови від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання дочки, суд враховує те, що відповідач є працездатною людиною, однак офіційно не працевлаштований, має можливість працювати та забезпечувати утримання дитини, не заперечує свого обов`язку утримувати доньку, в той же час має на утриманні ще одну дитину, тому враховуючи потреби дитини для забезпечення її гармонійного розвитку, беручи до уваги рівність батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, а також те, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлено у розмірі 3512 гривень на місяць, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача на утримання [PERSON] [INFO] , слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 4000,0 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову 12 листопада 2025 року до досягнення дитиною повноліття. Задовольняючи позовні вимоги, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, такий у розмірі 1211, 20 слід стягнути з відповідача в дохід держави. Крім цього, на підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: partial