Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. [PERSON] (далі -позивач) звернулася до Миронівського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] (далі - відповідач), про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 26.07.2022 року перебуває в зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Врегулювати спір шляхом добровільного розірвання шлюбу через органи ДРАЦСу, відповідач відмовився. Позивачка зазначає, що на протязі короткого періоду спільного проживання, зрозуміла, що з відповідачем побудувати сімейні відносини, на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, не вдається. Через різні погляди на життя, між позивачкою та відповідачем втрачено почуття любові та взаєморозуміння, поваги і підтримки. За вказаних обставин, сторони з серпня 2022 року припинили подружні відносини, однією сім`єю не проживають, спільне господарство не ведуть. Позивачка вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини, немає, оскільки їх сумісне проживання остаточно припинено. Наразі, кожен з них живе окремим життям та власними інтересами, що суперечить їх спільним інтересам. Позивачка, сумісно з відповідачем, в подальшому, проживати не бажає, на примирення не погоджується. Процесуальні дії у цивільній справі. Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 11.12.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу було роз`яснено його право надіслати суду відзив на позовну заяву та усі письмові та електронні докази, що підтверджують заперечення проти позову, та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надходило. Позивачка про розгляд справи повідомлена належним чином 18.12.2025, про що свідчить розписка, яка міститься у матеріалах справи про отримання копії ухвали Миронівського районного суду Київської області . Відповідач, про розгляд справи повідомлений належним чином 18.12.2025, про що свідчить розписка, яка міститься у матеріалах справи про отримання копії ухвали Миронівського районного суду Київської області. Відповідач до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, на заперечує проти розірвання шлюбу, на примирення не погоджується. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, до суду подала 18.02.2025 заяву про розгляд справи без її участі, зазначає, що не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки шлюбні відносини припинили своє існування на протязі тривалого часу, і таке збереження шлюбу є неможливим, на примирення не погоджується. У встановлений судом строк, відзив на позовну заяву не направив, клопотань про відкладення розгляду справи від останного, до суду не надходило. У відповідності до ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належним чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що сторони у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , зареєстрований 26.07.2022 року Миронівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області, актовий запис № 125 (а.с.4). Позивачка має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин та розірвання шлюбу. Причиною розладу в сім`ї стало те, що сторони мають різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Позивачка вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки ведення спільного господарства та підтримання шлюбних стосунків фактично припинено. Судом встановлено, що розлад в сім`ї позивачки носить не тимчасовий, а тривалий характер. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сторін, оскільки відносини, які склалися між подружжям, суперечать інтересам позивача. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції", і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач, який наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Щодо стягнення судових витрат Відповідно до приписів ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати, пов`язані з витребуванням доказів та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до платіжної інструкції на переказ готівки №227 від 14.02.2025 позивачкою, при зверненні з даною позовною заявою, сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (а.с. 1). На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 112, 115 СК України,

Outcome: approved