Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

у жовтні 2025 року [PERSON] (далі позивач), звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 листопада 2012 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя у Позивача з Відповідачем не склалося, оскільки кожен із них має власні погляди на подальше сімейне життя та ведення спільного господарства. Вони фактично не ведуть спільного господарства внаслідок чого їхнє спільне життя та збереження шлюбу стало суперечити інтересам Позивача. Основна ж причина розпаду сім`ї це різниця характерів, відсутність між Позивачем та Відповідачем взаєморозуміння та довіри. Ще до шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 04.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі. Справу призначено до розгляду на 08.12.2025 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано строк для надання заяв по суті справи. У зв`язку з неявкою Відповідача судове засідання відкладене на 09.01.2025. В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи сповіщалися завчасно і належним чином. Від представника Позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити та не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи по суті сповіщалася завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою її останнього відомого місця проживання, зареєстрованою в установленому законом порядку. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За таких обставин, підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Враховуючи наявність умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, судом здійснено заочний розгляд справи. На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 27 листопада 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, було зареєстровано шлюб між Позивачем та Відповідачем, про що складено відповідний актовий запис № 1961 (а.с. 13). Подружні відносини сторони фактично припинили, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу Позивач вважає не можливим та суперечить його інтересам, що підтверджується заявою по суті. Сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою. З огляду на викладене, враховуючи що позивач наполягає на розірванні шлюбу, підстав для досягнення примирення між сторонами суд не вбачає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя і відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову, розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 та п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України при ухваленні рішення суд має вирішити питання про розподіл судових витрат. За змістом ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду із позовною заявою позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн за вимогу про розірвання шлюбу. Позивач вимоги про стягнення судових витрат з відповідача не заявляє, а тому

Outcome: approved