Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи Акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі - АТ «Сенс Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 43015,42 грн. Позов обґрунтовується тим, що 26 жовтня 2020 року між АТ «Сенс Банк» (попередня назва АТ «Альфа Банк») та [PERSON] укладено угоду про надання споживчого кредиту № 491038533, за умовами якої відповідач отримав грошові кошти у розмірі 30873,39 грн. строком на 36 місяців зі сплатою процентів 39,90% річних. Позивач, надавши відповідачу кредит, свої зобов`язання за угодою виконав у повному обсязі. У порушення умов зазначеної угоди [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконував, не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань утворилася заборгованість в загальному розмірі 43015,42 грн., з яких: 21925,22 грн. - тіло кредиту, 21090,20 грн. - проценти. АТ «Сенс Банк» скерувало [PERSON] вимогу про необхідність погашення заборгованості за вказаною угодою, однак відповідач її не виконав, що зумовило подання цього позову до суду. Представник позивача АТ «Сенс Банк», будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (про що свідчить довідка про доставку електронного документа), у судове засідання не з`явився. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника АТ «Сенс Банк». Відповідач [PERSON] , якому у встановленому порядку надсилався виклик до суду, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомляв, відзиву на позов не подав. Місцеперебування відповідача суду невідоме і надійшли відомості щодо виклику [PERSON] у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК), за зареєстрованим місцем проживання (ч. 10 ст. 130 ЦПК). Процесуальні дії у справі 16 грудня 2025 року відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом 26 жовтня 2020 року АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] , шляхом підписання оферти на укладання угоди про надання кредиту № 491038533 та анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», уклали угоду про надання споживчого кредиту, за умовами якої банк зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 30873,39 грн. на строк 36 місяців, а позичальник зобов`язався повернути кредит до 27 жовтня 2023 року і сплатити 39,90% річних за користування кредитом (арк. спр. 7, 8). Реквізити вказаних оферти на укладання угоди про надання кредиту № 491038533 і анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб містять достатні дані щодо особи відповідача, зокрема, дату народження, адресу проживання, серію та номер паспорта, орган та дату його видачі, реєстраційний номер облікової картки платника податків. Відповідно до графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супровідних послуг повернення кредиту здійснюється щомісячними платежами до 19 числа кожного місяця у розмірі мінімального щомісячного платежу - 1483,53 грн. (арк. спр. 7 на звороті). Інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту (арк. спр. 8 на звороті). Із копії меморіального ордера від 27 жовтня 2020 року № 1177746 слідує, що з рахунка АТ «Сенс Банк» на рахунок [PERSON] перераховано грошові кошти в розмірі 30873,39 грн. з призначенням платежу: надання кредиту за договором від 26 жовтня 2020 року № 491038533) (арк. спр. 9). Копіями виписок по особових рахунках з 26 жовтня 2020 року по 30 вересня 2025 року підтверджено, що відповідач [PERSON] отримав у кредит грошові кошти в розмірі 30873,39 грн., а також періодично сплачував суми на погашення кредиту (арк. спр. 14-34). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитом у гривні станом на 30 вересня 2025 року заборгованість [PERSON] складає 43015,42 грн., з яких: 21925,22 грн. - тіло кредиту, 21090,20 грн. - проценти (арк. спр. 10). З копії статуту вбачається, що АТ «Сенс Банк» є правонаступником усіх прав і зобов`язань АТ «Альфа-Банк» (арк. спр. 40-42). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до частин 1, 3 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положенням ст. 610 ЦК передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК). Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час розгляду справи судом установлено, що 26 жовтня 2020 року АТ «Сенс Банк» та [PERSON] , шляхом підписання оферти на укладання угоди про надання кредиту № 491038533 та анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції АТ «Сенс Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Сенс Банк», уклали угоду про надання споживчого кредиту. За умовами вказаної угоди [PERSON] , отримав кредит у розмірі 30873,39 грн. строком на 36 місяців з процентною ставкою 39,90% річних. [PERSON] користувався кредитними коштами, частково здійснював погашення заборгованості за кредитом, однак допускав порушення умов вищезазначеної угоди. Відповідно до поданого позивачем розрахунку станом на 30 вересня 2025 року має місце заборгованість за угодою про надання споживчого кредиту від 26 жовтня 2020 року № 491038533 в загальному розмірі 43015,42 грн., з яких: 21925,22 грн. - тіло кредиту, 21090,20 грн. - проценти. Вказані обставини відповідач не спростував, інших розрахунків чи доказів про належне виконання умов договору суду не надав. Отже, суд вважає, що позов є обґрунтованим, позовні вимоги є доведеними, а тому із [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за угодою про надання споживчого кредиту від 26 жовтня 2020 року № 491038533 в повному обсязі. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК із відповідача мають бути стягнуті документально підтверджені судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. Щодо заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке. Згідно з частинами 1, 2 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Із копій договору про надання послуг від 28 січня 2025 року № 1006 (арк. спр. 35-38), довіреності від 22 липня 2025 року, виданої членом правління АТ «Сенс Банк» [PERSON] адвокату Лойферу А.Е. (арк. спр. 43), свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 1 серпня 2018 року серії ЧК № 000963 (арк. спр. 44), судом встановлено, що адвокатом Лойфером А.Е. надавалася правнича допомога АТ «Сенс Банк» у цій справі. Така допомога полягала у: підготовці і поданні позовної заяви до суду (вартість 375 грн.), отриманні рішення суду (вартість 225 грн.), комісійної винагороди від стягнутих коштів на користь замовника (7,85%). Загальна вартість послуг складає 3976,71 грн. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Отже, оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, витрачений час, значення справи для сторони, враховуючи те, що позивачу правова допомога надавалась і рішення суду ухвалено на його користь, на думку суду витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3976,71 грн. є співмірними по відношенню до обставин, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК.

Outcome: approved