Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

Стислий виклад обставин правовідносин. Позиція сторін. 25 листопада 2025 року заявник звернулась до Чорноморського міського суду Одеської області з заявою про встановлення факту що має юридичне значення. В обґрунтування заяви вказує , що згідно свідоцтва № 1 про право приватної власності, виданого 26 жовтня 1993 року Органом приватизації при райДРСУ [PERSON] , належить частка квартири [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] , помер. Заявник є спадкоємцем . Звернувшись до нотаріальної контори для отримання спадщини виявились розбіжності у написанні прізвища спадкодавця , так в свідоцтві про права приватної власності вказане прізвище Бакчеван ,тоді як в інших наявних документа його прізвище зазначено [PERSON] хчеван, враховуючи той факт ,що в адміністративному порядку виправити помилку немає можливості , на підставі викладеного заявник просить встановити факт того, що свідоцтво № 1 про право приватної власності на квартиру [ADDRESS] , видане 26 жовтня 1993 року Органом приватизації при райДРСУ на ім`я ( мовою оригіналу) [PERSON] належить [PERSON] , померлому [INFO] . В судове засідання заявник не з`явилась , надала до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності та винесення рішення на підставі наданих суду письмових доказів. Заінтересована особа: представник Чорноморської державної нотаріальної контори Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про слухання повідомлений належним чином , надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності . Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 28 листопада 2025 року, провадження у вищевказаної справі відкрито, призначено судове засідання за правилами окремого провадження. Заінтересованим особам запропоновано в строк до 17 грудня 2025 року подати відзив (заперечення). Від інших заінтересованих осіб пояснень суду не надано. В судове засідання заявник не з`явилась , надала до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності та винесення рішення на підставі наданих суду письмових доказів. Заінтересована особа: представник Чорноморської державної нотаріальної контори Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про слухання повідомлений належним чином , надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності Відповідно до ч. 2ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку відсутності всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. З свідоцтва № [NUMBER] про право приватної власності на квартиру [ADDRESS] , виданого 26 жовтня 1993 року Органом приватизації при [PERSON] , належить частка. Військовий квіток ( серія [NUMBER] ) засвідчує факт видачі його [PERSON] 1990 року народження. Посвідчення №362 видане 04 червня 2009 року вказує на той факт ,що [PERSON] пройшов навчання НКК Іллічівського морського торговельного порту і витримав встановлені іспити. З Диплому ( серія [NUMBER] ) виданого 27 червня 2008 року вбачається ,що [PERSON] закінчив у 2008 році Державний професійно - технічний навчальний заклад « Іллічівське вище професійне училище морського транспорту « і здобув професію слюсаря з ремонту автомобілів. Свідоцтво ( серія [NUMBER] видане 13 квітня 2016 року ВРАЦС Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області ) засвідчує факт смерті [INFO] [PERSON] . Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми. Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Статтею 1 Цивільного процесуального кодексу України, зазначений Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. При цьому завданням цивільного судочинства за приписами ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави Стаття 4 Цивільного процесуального кодексу України гарантує кожній особі право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку. Згідно з ч.1 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України Суд ро зглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення Громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному випадку, виключним способом захисту права заявників є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності правовстановлюючого документу про право власності на квартиру. При цьому, суд установив, що вказані невідповідності написання прізвищ власників в свідоцтві про право власності на житло виникли по причині розбіжностей в перекладі з російської на українську мови. Згідно із Законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявнику реалізувати свої права щодо володіння та розпорядження належною їй часткою квартири з дотриманням вимог чинного законодавства. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку ст. 45, 46 Цивільного процесуального кодексу України; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що у свідоцтві № [NUMBER] про право приватної власності на квартиру виданого 26 жовтня 1993 року Органом приватизації при райДРСУ квартира [ADDRESS] належить в ідеальній частці ( мовою оригіналу ) [PERSON] та членом її родини [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .Однак записи прізвища [PERSON] не збігаються з прізвищем зазначеному у свідоцтві про смерть - [PERSON] , яке є правильним. На підставі викладеного, суд вважає, що розбіжність у написанні прізвищ виникла в результаті описки (граматичної помилки). Відтак, враховуючи наведені заявником у заяві доводи, та письмові докази щодо зазначеного не викликають у Суду будь-яких сумнівів. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має юридичне значення для заявників, оскільки наявність належним чином оформленого правовстановлюючого документу не дає можливість заявникам повною мірою реалізувати своє право розпоряджання власністю. Висновок суду. Таким чином, з`ясувавши усі обставини справи з умов виваженості, розумності і справедливості, враховуючи відсутність заперечень учасників справи, з метою усунення перешкод в реалізації заявниками своїх прав як власників, суд дійшов висновків щодо необхідності встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Судові витрати. За приписами ч.7 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України при винесення рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved