Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

15 травня 2025 року [PERSON] звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я. Позиція позивача Позивач посилається на те, що він протягом тривалого часу працював у шкідливих умовах на виробничо-структурних підрозділах підприємства ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», що призвело до виникнення професійних захворювань. Довідкою МСЕК від 10 березня 2016 року позивачу встановлено первинно 40 відсотків втрати професійної працездатності за професійними захворюваннями. В подальшому довідкою МСЕК від 14 лютого 2018 року позивачу встановлено 65 відсотків втрати професійної працездатності повторно безстроково. Позивач просить стягнути з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, 288 000 грн без урахування утримань з цієї суми податку з доходів фізичних осіб та військового збору. Заперечення відповідача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» згідно поданого відзиву позовні вимоги не визнає, посилаючись на їх необґрунтованість. Фактичні обставини, встановлені судом З матеріалів справи судом установлено, що позивач працював на підприємствах ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» у шкідливих умовах з повним робочим днем у шахті і отримав професійні захворювання, що призвело до втрати працездатності. Державною установою «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» згідно медичного висновку від 18 січня 2018 року, № 81, у [PERSON] встановлено наявність професійних захворювань: -хронiчне обструктивне захворювання легенів другої-третьої стадії, легенева недостатність другого-третього ступеня, -остеоартроз у поєднанні з періартрозом колінних та ліктьових суглобів, двобічний плечолопатковий періартроз, -нейросенсорна приглухуватiсть другого ступеня (з помірним зниженням слуху). (а.с.12) Раніше медичним висновком лікарсько-експертної комісії Українського НДІ промислової медицини від 28 січня 2016 року № 156 у позивача було встановлено наявність професійних захворювань: -хронiчне обструктивне захворювання легенів першої-другої стадії, легенева недостатність другого ступеня, -остеоартроз у поєднанні з періартрозом колінних та ліктьових суглобів, двобічний плечолопатковий періартроз, -нейросенсорна приглухуватiсть першого ступеня (з легким зниженням слуху). (а.с.13) Згідно з актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання форми П-4, затвердженим 05 лютого 2016 року, хронічне професійне захворювання позивача виникло внаслідок тривалої дії шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу на організм працівника. Причини виникнення професійного захворювання: фізичне перевантаження, запиленість повітря робочої зони, підвищений рівень шуму. (а.с.22) Довідкою МСЕК серії 12ААА № 017662 від 10 березня 2016 року [PERSON] встановлено первинно 40 відсотків втрати професійної працездатності за професійними захворюваннями, у тому числі: 20 відсотків ХОЗЛ, 15 відсотків дефартрози, 5 відсотків приглухуватість. (а.с.25) В подальшому довідкою МСЕК серії 12ААА № 051316 від 14 лютого 2018 року позивачу встановлено повторно безстроково 65 відсотків втрати професійної працездатності за професійними захворюваннями, у тому числі: 30 відсотків ХОЗЛ, 20 відсотків дефартрози, 15 відсотків приглухуватість. (а.с.18) Право позивача на відшкодування моральної шкоди виникло з дня первинного встановлення йому висновком МСЕК стійкої втрати працездатності. Надані позивачем письмові докази є достатніми, оскільки у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог. Норми права, які застосував суд Відповідно до статті 237-1 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен відшкодувати заподіяну моральну шкоду працівнику, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Нормою статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Матеріалами справи підтверджується, що внаслідок тривалої дії шкідливих факторів на робочому місці позивач частково втратив професійну працездатність, що порушило його звичне життя, змусило лікуватися, обмежувати свою життєву активність, прикладати додаткові зусилля для організації свого життя. Таким чином судом встановлено наявність порушення права позивача на безпечні та здорові умови праці, що призвело до виникнення професійних захворювань та обмеження працездатності. Тому наявні підстави для відшкодування роботодавцем заподіяної працівнику моральної шкоди. З урахуванням міркувань розумності, виваженості та справедливості, зважаючи на ступінь втрати позивачем професійної працездатності, яка встановлена йому безстроково (65 відсотків), необхідність постійного лікування та реабілітації, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди у сумі 130 000 грн. За висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 21 травня 2025 року у справі № 235/3143/24, обов`язки сторін у сфері оподаткування, які виникають у зв`язку з ухваленням та/або виконанням судових рішень про стягнення коштів, суд не встановлює. Отже суд при розгляді цивільної справи не уповноважений вирішувати питання щодо податків, зборів чи інших обов`язкових платежів та визначати це в резолютивній частині рішення. Розподіл судових витрат Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірі, діючому на день звернення позивача до суду, за подання позовної заяви майнового характеру фізичної особою (пропорційно до розміру задоволених позовних вимог 1300 грн).

Outcome: partial