Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

15 вересня 2025 року позивач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна-1» звернувся до суду з позовною заявою в якій остаточно просив, з урахування заяви про збільшення позовних вимог від 10 листопада 2025 року, стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь ОСББ «Каверіна 1» заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території, а саме: основний борг у розмірі 35 430,01 грн., пеню 59 782,51 грн., індекс інфляції 35 925,12 грн., що загалом у грошовому еквіваленті складає 131 137,64 грн.; Стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ОСББ «Каверіна 1» заборгованість по внескам в ремонтний фонд, а саме: основний борг 7 339,50 грн., пеня 3 214,31 грн., індекс інфляції 1 389,12 грн., що загалом у грошовому еквіваленті складає 11 942,93 грн., а також судовий збір по справі у розмірі 2 422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. та поштові витрати у розмірі 215,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна 1» здійснює свої повноваження відповідно до Статуту об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна 1» та Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Рішенням загальних зборів позивача Статут був затверджений 13 листопада 2016 року протоколом загальних зборів № 6. Рішення загальних зборів позивача, якими впроваджувався та змінювався тариф (внески) на утримання будинку: Протокол загальних зборів позивача від 28.07.2009 року щодо впровадження тарифу; Протокол загальних зборів позивача від 08.04.2011 року щодо зміни тарифу; Виписка з протоколу №6 загальних зборів позивача від 13.11.2016 року щодо зміни тарифу, створення ремонтного фонду та внесків до нього; Протокол 30/08/2024 загальних зборів позивача від 30.08.2024 року щодо зміни тарифу. Відповідачі з моменту фактичного заснування ОСББ «Каверіна 1» ігнорують свої зобов`язання щодо сплати внесків, внаслідок чого накопичилась значна заборгованість. Право власності відповідачів підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 14.04.1997 року, видане Державним житлово-комунальним підприємством «Південне». Для досудового врегулювання відповідачам була направлена лист-вимога від 01.04.2025 року, однак будь-яких дій щодо врегулювання заборгованості не відбулося. Тому, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна-1» вирішило звернутися до суду для стягнення з відповідачів вказаної вище суми заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Ухвалою суду від 13 жовтня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 13 жовтня 2025 року. 10 листопада 2025 року на адресу суду від представник позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна-1» - Лисенка І.С. надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій він просив стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь ОСББ «Каверіна 1» заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території, а саме: основний борг 35 430,01 грн., пеню 59 782,51 грн., індекс інфляції 35 925,12 грн., що загалом у грошовому еквіваленті складає 131 137,64 грн.; стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ОСББ «Каверіна 1» заборгованість по внескам в ремонтний фонд, а саме: основний борг 7 339,50 грн., пеня 3 214,31 грн., індекс інфляції 1 389,12 грн., що загалом у грошовому еквіваленті складає 11 942,93 грн., а також судовий збір по справі у розмірі 2 422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. та поштові витрати у розмірі 215,00 грн.(а.с.112-114). 10 листопада 2025 року від представника відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає з огляду на наступне. В обґрунтування заперечень зазначив, що при утворенні ОСББ було порушено діюче законодавство, а долучені до матеріалів позову копії документів не можуть прийматися судом, оскільки вони не відповідають вимогам Закону. Позивачем заборгованість відповідачам нарахована більш, ніж за три роки до подання позовної заяви. Всі суми основного боргу та похідні суми пені та індекс інфляції, які нараховані більш ніж за 3 роки до подання позовної заяви, знаходяться поза межами строків позовної давності та не підлягають стягненню. На думку відповідачів, ціна позову значно завищена, у зв`язку з тим, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження наявності заборгованості у відповідачів та її розмір. Крім того, вважають розрахунок заборгованості, наданий позивачем, необґрунтованим, оскільки не надано детального помісячного розрахунку за які саме послуги були нараховані спірні суми. Звертають увагу, що також в матеріалах справи відсутні розрахунки індексу інфляції та пені, без яких неможливо перевірити правильність їх нарахування. Також наголосили, що позивачем не надаються послуги з утримання будинку належної якості. Відповідачам не направлялась вимога про сплату боргу та не було повідомлено про розмір боргу. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. зазначив, що справа є малозначною та типовою, а відтак, на переконання представника відповідачів [PERSON] , витрати у вказаному розмірі є завищеними. У зв`язку з викладеним просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. (а.с.134-147). 17 листопада 2025 року від представника відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] до суду надійшла заява про застосування строку позовної давності, в якій він просив застосувати у справі позовну давність та у зв`язку з цим відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що позивачем заборгованість відповідачам нарахована більш, ніж за три роки до подання позовної заяви. Вважає, що строк позовної давності почав свій перебіг з 21 грудня 2008 року та закінчився 21 грудня 2011 року, проте позивач звернувся до суду лише 15 вересня 2025 року (а.с.161-163). 19 листопада 2025 року протокольною ухвалою суду позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна-1» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с.164-165). 21 листопада 2025 року на виконання протокольної ухвали суду представник позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна-1» - Лисенко І.С. усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, та надав заяву про уточнення позовних вимог (а.с.171-172). Ухвалою суду від 24 листопада 2025 року у справі продовжено розгляд цивільної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 179). 19 грудня 2025 року до суду від представника відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] надійшла заява про зменшення витрат на правничу допомогу, в якій він просив зменшити розмір стягнення з відповідачів на користь позивача понесених витрат на правову допомогу з 5 000,00 грн. до 900,00 грн. Вважає розмір понесених позивачем витрат на правову допомогу у сумі 5 000,00 грн. завищеним та необґрунтованим. В судовому засіданні представник позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна-1» - Лисенко І.С. позовну заяву підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву не визнала в повному обсязі та просила відмовити у задоволенні позовної заяви. Пояснила, що вона дійсно проживає у будинку [ADDRESS] , внески за утримання будинку та прибудинкових територій ніколи не сплачувала з власних мотивів та не планує сплачувати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву не визнала в повному обсязі та просила відмовити у задоволенні позовної заяви. Пояснила, що внески за утримання будинку та прибудинкових територій ніколи не сплачувала, оскільки була неповнолітня, та з 2019 року проживає за іншою адресою. Представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] судовому засіданні позовну заяву не визнав в повному обсязі та просив відмовити у задоволенні позовної заяви у зв`язку з безпідставністю нарахувань внесків. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. За приписами ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 4 Закону України «Про Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29 листопада 2001 року № 2866-ІІІ (надалі Закон № 2866), об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Згідно ч. 13 ст. 6 Закону № 2866 установчі збори приймають рішення про створення об`єднання і затверджують його статут. Так, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна-1» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 02 жовтня 2007 року, ЄДРПОУ 35446968, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 37) та Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна-1», серія А01 №043391, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 1 224 102 000 039292, посвідченого державним реєстратором Купіна А.О. (а.с. 39). Загальними зборами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна-1» Протоколом № 6 від 13 листопада 2016 зі змінами та доповненнями, внесеними за рішенням Загальних зборів від «13» листопада 2016 року затверджено Статут Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна-1» (нова редакція) (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону № 2866 органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Положеннями ч. 9 ст. 10 Закону № 2866 передбачено, що до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема: затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Частиною 20 вказаної статті визначено, що до компетенції правління відноситься, серед іншого, здійснення контролю за своєчасною сплатою співвласниками внесків і платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно з законодавством; укладення договорів про виконання робіт, надання послуг та здійснення контролю за їх виконанням. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону № 2866 об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів. Протоколом № 2 загальних зборів членів співвласників будинку Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна-1» від 08 квітня 2011 року було затверджено тариф для ОСББ «Каверіна-1» з 01 лютого 2011 року у розмірі 1,27 грн. (без ПДВ) за кв.м. (а.с.16, 49-50). Як вбачається з виписки з протоколу № 6 загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна-1» від 13 листопада 2016 року, сума внеску на утримання будинку та прилеглої території затвердженої загальними зборами у 2016 року становить 2,80 грн. (а.с.17-18). Протоколом № 30/08/2024 загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна-1» від 30 серпня 2024 року було затверджено кошторис об`єднання з 01 вересня 2024 року: для забезпечення управління будинку та прибудинкової території ОСББ «Каверіна-1» - 7,16 грн/кв. м. загальної площі приміщення на місяць; для забезпечення ремонтного фондів 3,00 грн/кв.м., заг. площі приміщення на місяць, усього 10,16 грн/кв.м. загальної площі приміщення на місяць (а.с. 19-23). Крім того, судом встановлено, що відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] , загальна площа квартири складає 69,9 кв.м., що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 14 квітня 1999 року, виданим Державним житлово-комунальним підприємством «Південне» (а.с. 7). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] значаться зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю №17880805 від 16 вересня 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання [PERSON] (а.с.60), та відповіддю від 10 жовтня 2025 року, вих. №2479, №2480 з Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради щодо реєстрації місця проживання [PERSON] та [PERSON] (а.с. 69-70). Відповідно до статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року № 417-VIII співвласники зобов`язані: виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Згідно ч. 1 ст. 15 Закону № 2866 співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням. Статтею 13 Закону № 2866 передбачено, що у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Відмова від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об`єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості із плати по відповідних рахунках у примусовому порядку. З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що відповідачі зобов`язані здійснювати витрати на управління багатоквартирним будинком, сплачувати кошти на утримання будинку та прибудинкової території у розмірах, визначених загальними зборами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна-1». Відповідно до ст. 541 Цивільного кодексу України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту (ч. 3 ст. 156 ЖКУ). Таким чином, відповідачі, як співвласники квартири [ADDRESS] , зобов`язані сплачувати внески і платежі на утримання будинку. При цьому, надаючи оцінку запереченням відповідача [PERSON] про те, що вона проживає за іншою адресою та не несе обов`язків щодо утримання належного їй житла, суд до уваги їх не бере та відхиляє, оскільки на підтвердження наведених обставин відповідачем [PERSON] не надано суду жодних належних та достовірних доказів. Крім того суд враховує положення ст. 319 ЦК України, у відповідності до яких власність зобов`язує, та створює у власника житла обов`язок нести відповідні витрати на його утримання. Згідно розрахунку заборгованості заявленого позивачем до стягнення за період з грудня 2008 року по жовтень 2025 року включно відповідачі як власники квартири [ADDRESS] , мають заборгованість перед позивачем зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 131 137,64 грн., з яких: основний борг - 35 430,01 грн., пеня 59 782,51 грн., індекс інфляції 35 925,12 грн., що підтверджується Розрахунком боргу за утримання будинку та прибудинкової території та неустойки в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення сплати згідно статті 625 Цивільного кодексу України та Статуту об`єднання станом на 01 листопада 2025 року (а.с. 129-131). Згідно розрахунку заборгованості заявленого позивачем до стягнення за період з грудня 2022 року по жовтень 2025 року включно відповідачі як власники квартири [ADDRESS] , мають заборгованість перед позивачем зі сплати внесків в ремонтний фонд у розмірі 11 942,93 грн., з яких: основний борг 7 339,50 грн., пеня 3 214,31 грн., індекс інфляції 1 389,12 грн., що підтверджується Розрахунком боргу внесків в ремонтний фонд та неустойки в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення сплати згідно статті 625 Цивільного кодексу України та Статуту об`єднання станом на 01 листопада 2025 року (а.с.132). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином судом встановлено, що відповідачами було порушено право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання плати по внескам на утримання будинку та внескам в ремонтний фонд, яке підлягають судовому захисту. У позовній заяві позивач просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період з грудня 2008 року по жовтень 2025 року включно у розмірі 131 137,64 грн., з яких: основний борг - 35 430,01 грн., пеня 59 782,51 грн., індекс інфляції 35 925,12 грн.; заборгованість зі сплати внесків в ремонтний фонд за період з грудня 2022 року по жовтень 2025 року включно у розмірі 11 942,93 грн., з яких: основний борг 7 339,50 грн., пеня 3 214,31 грн., індекс інфляції 1 389,12 грн. Разом з цим, представник відповідачів Забара В.В. подав до суду заяву, в якій просив суд застосувати у справі позовну давність та у зв`язку з цим у задоволенні позовної заяви відмовити. З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Позовна давність згідно ст. 256 ЦК України - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, що визначено частиною 1 статті 261 ЦК України. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Положеннями ч. 5 ст. 261 ЦК України закріплено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252 - 255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки плата та відповідно і заборгованість на утримання будинку та прибудинкових територій нараховувалась позивачем відповідачам щомісяця, то в даному випадку перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу окремо. Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може, з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу. При цьому, доказів, які б свідчили про вчинення відповідачами дій про визнання ними свого боргу, стороною позивача суду не надано та матеріали справи таких доказів не містять. Таким чином, стягненню з відповідачів підлягає заборгованість в межах позовної давності, а тому звернувшись до суду 15 вересня 2025 року, позивач пропустив позовну давність до певних платежів, а саме за період з грудня 2008 року по 02 квітня 2017 року. Таких висновків суд дійшов з огляду на наступне. Як вже було зазначено вище, статтею 257 ЦК України дійсно визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 №540-IX, Цивільний Кодекс України було доповнено п. 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення». Закон набув чинності 02 квітня 2020 року. Згідно з пунктом 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» на всій території України було установлено карантин з 12 березня 2020 року. В подальшому, відповідними постановами Кабінету Міністрів України, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, карантин було продовжено. Карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, був відмінений на всій території України лише з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року (постанова Кабінету Міністрів України «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 27 червня 2023 року № 651). Отже, строки, визначені, зокрема, статтею 257 ЦК України, продовжувались на весь строк дії карантину, тобто у період з 02 квітня 2020 року по 30 червня 2023 року. Крім того, згідно з пунктом 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. При цьому, указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, було введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, відповідними указами Президента України строк дії воєнного стану в України неодноразово продовжувався та режим воєнного стану в Україні діє до теперішнього часу. Також слід враховувати, що згідно з Законом України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» від 14.05.2025 №4434-IX, з Цивільного Кодексу України було виключено Пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення». Закон набув чинності 04.09.2025 року. Отже, строк визначений статтею 257 ЦК України, продовжувався на строк дії воєнного стану, тобто з 24 лютого 2022 року і до 03.09.2025 року. Враховуючи наведені положення Законодавства суд приходить до висновку, що позивач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна-1» має право на стягнення з відповідачів заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території за період з 02 квітня 2017 року по 31 жовтня 2025 року включно (в межах заявлених позивачем позовних вимог), тобто протягом всього періоду дії на території України карантину та воєнного стану, у який строки позовної давності продовжувались. При цьому, у задоволенні позовних вимог Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна-1» в частині стягнення з відповідачів заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території за період з грудня 2008 року по 01 квітня 2017 року слід відмовити у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності. Доводи представника відповідачів - [PERSON] про недоведеність позивачем позовних вимог через ненадання позивачем протоколів загальних зборів з додатками, без яких неможливо встановити результат голосування та співвласників, які за змістом протоколу були присутні на зборах та голосували по питанням денного порядку, суд вважає безпідставними та до уваги не бере, оскільки на підтвердження таких заперечень стороною відповідача не надано суду жодних переконливих доказів. Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідачами протоколи загальних зборів ОСББ «Каверіна-1» не оспорювались, у зв`язку з чим суд не приймає до уваги наведені у відзиві на позовну заяву твердження представника відповідача в цій частині та оцінює їх критично. Крім того, заперечення відповідача [PERSON] щодо стягнення з неї заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території частина виникнення якої приходиться на той період коли вона була неповнолітньою, судом до уваги не беруться, оскільки відповідач [PERSON] набула повнолітнього віку [INFO] , однак у стягненні заборгованості за цей період судом було відмолено. При цьому суд зазначає, що після набуття повноліття у відповідача [PERSON] виник обов`язок щодо оплати платежів разом з іншими членами сім`ї на загальних підставах визначених Законом. Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідав, суд виходить з того, що станом на 01 квітня 2017 року розмір заборгованості становив 10 891,30 грн., а до стягнення позивачем було заявлено заборгованість у розмірі 35 430,01 грн. За таких обставин, заборгованість відповідачів перед позивачем за утримання будинку та прибудинкової території за період з 02 квітня 2017 року по 31 жовтня 2025 року включно становить 24 538,71 грн. (35 430,01 грн. 10 891,30 грн. = 24 538,71 грн.). Вирішуючи позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна-1» в частині солідарного стягнення з відповідачів заборгованості по внескам в ремонтний фонд у розмірі 11 942,93 грн., з яких: основний борг 7 339,50 грн., пеня 3 214,31 грн., індекс інфляції 1 389,12 грн. за період з грудня 2022 року по жовтень 2025 року включно, суд зазначає наступне. Згідно Протоколу № 30/08/2024 загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна-1» від 30 серпня 2024 року було затверджено кошторис об`єднання з 01 вересня 2024 року: для забезпечення управління будинку та прибудинкової території ОСББ «Каверіна-1» 7,16 грн/кв. м. загальної площі приміщення на місяць; для забезпечення ремонтного фонду 3,00 грн/кв.м., заг. площі приміщення на місяць, усього 10,16 грн./кв.м. загальної площі приміщення на місяць (а.с. 19-23). Таким чином, враховуючи загальну площу квартири відповідачів 69,90 кв.м., розмір щомісячного платежу для забезпечення ремонтного фонду становить 209,70 грн. (69,90 х 3,00 = 209,70). При цьому, в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достовірні докази на підтвердження того, що з грудня 2022 року по 30 серпня 2025 року був затверджений тариф за ремонтний фонд, зазначений позивачем у позові, як і доказів на підтвердження розміру такого тарифу, що позбавляє суд можливості достовірно встановити розмір заборгованості відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог про солідарне стягнення заборгованості для забезпечення ремонтного фонду за вказаний період слід відмовити за недоведеністю. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь позивача - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна-1» підлягає солідарному стягненню заборгованість по внескам в ремонтний фонд за період з вересня 2024 року по жовтень 2025 включно у розмірі 2 935,80 грн., а отже позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна-1» в цій частині підлягають частковому задоволенню Щодо позовних вимог Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна-1 в частині солідарного стягнення з відповідачів пені та інфляційного збільшення суми боргу, суд виходить з наступного. Розглядаючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів пені суд враховує, що у відповідності до ч. 2 ст. 258 ЦКУ позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Враховуючи вищезазначені положення діючого законодавства у період, заявлений позивачем до стягнення, суд вважає, що передбачені законом підстави для стягнення пені мали б бути застосовані для її стягнення за період з 02.04.2019 року по 30.10.2025 року. Однак, позивачем не надано суду відповідних розрахунків та відомостей, щодо розміру заборгованості по пені станом на 02.04.2019 року. Зазначені позивачем відомості щодо розміру заборгованості відповідачів станом на 02.04.2019 року судом до уваги не беруться, оскільки у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території за період з грудня 2008 року по 01.04.2017 року судом було відмолено. З тих же підстав суд не може взяти до уваги розмір пені визначений позивачем у розрахунку заборгованості за період з 02.04.2019 року по 30.10.2025 року, оскільки він є помилковим тому що розмір щомісячної пені розраховувався виходячи з розміру сукупної заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території, у задоволені позовних вимог про стягнення якої у період до 02.04.2017 року було відмолено. Відсутність в матеріалах справи зазначених відомостей позбавляє суд можливості провести правильний розрахунок пені за несвоєчасне сплату комунальних платежів, а тому у задоволенні позовних вимог в цій частині солід відмовити за недоведеністю розміру заборгованості. Розглядаючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції суд враховує наступне. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Однак, позивачем не надано суду відповідних розрахунків та відомостей, щодо розміру заборгованості по сумі боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції станом на 02.04.2017 року. Зазначені позивачем відомості щодо розміру заборгованості відповідачів станом на 02.04.2017 року судом до уваги так само не беруться, оскільки у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території за період з грудня 2008 року по 01.04.2017 року судом було відмолено. З тих же підстав суд не може взяти до уваги розмір по сумі боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції визначений позивачем у розрахунку заборгованості за період з 02.04.2017 року по 30.10.2025 року, оскільки він є помилковим тому що розмір щомісячного індексу інфляції розраховувався виходячи з розміру сукупної заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території, у задоволені позовних вимог про стягнення якої у період до 02.04.2017 року було відмолено. Відсутність в матеріалах справи зазначених відомостей позбавляє суд можливості провести правильний розрахунок суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за несвоєчасне сплату платежів на утримання будинку, а тому у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити за недоведеністю розміру заборгованості заявленого позивачем до стягнення. Крім того суд звертає увагу позивача, що згідно постанови КМУ № 206 від 05.03.2022 року «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» яка діяла у період з 24.02.2022 року по 29.12.2023 року, у позивача були відсутні передбачені законом підстави для нарахування пені та інфляційного збільшення боргу, а тому у задоволені позовних вимог про стягнення пені та інфляційного збільшення за вказаний період слід відмовити за безпідставністю. З наведених вище міркувань та мотивів суд зазначає, що у задоволені позовних вимог про стягнення з відповідачів пені та суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції щодо внесків в ремонтний фонд, слід відмовити, оскільки позивачем не надано суду відповідних доказів щодо розміру заборгованості по внескам у ремонтний фонд станом на 01.09.2024 року, що позбавляє суд можливості встановити точний розмір пені та інфляційного збільшення боргу. За таких обставин, у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідачів на користь позивача пені та інфляційного збільшення необхідно відмовити за безпідставністю та недоведеністю. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача поштових витрат та витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Таким чином, у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідачів поштових витрат понесених позивачем у розмірі 215,00 грн. слід відмовити за безпідставністю, оскільки вони не відносяться до витрат пов`язаних з розглядом справи у розумінні приписів статті 133 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Судом встановлено, що позивачу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна 1» правничу допомогу у вказаній справі надавав адвокат Лисенко І.С., що підтверджується Ордером про надання правничої допомоги № 1414665 від 12 серпня 2025 року (а.с. 29) та Договором № 7 про надання правничої допомоги від 16 квітня 2025 року (а.с. 51). Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно роз`яснень, наведених у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року №10 визначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. 16 жовтня 2025 року між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна-1» в особі голови правління ОСББ «Каверіна 1» Трубіциної Н.М. та адвокатом Лисенко І.С було підписано Акт № 2 приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правничої допомоги №7 від 16 квітня 2025 року, в якому зазначено, що вартість послуг з надання правової допомоги становить 6 000,00 грн. (а.с. 117). Однак представник позивача просив стягнути з відповідачів витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. Позивач дійсно отримав правову допомогу від адвоката Лисенка І.С., а тому не викликає сумнівів, що позивачем понесені витрати на правничу допомогу у справі. Разом з цим, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні розміру судових витрат судом враховується заявлена позивачем ціна позову у розмірі 143 080,57 грн., та розмір задоволених позовних вимог - 27 474,51 грн. Виходячи з принципу пропорційності відсоток становить (27 474,51 грн. / 143 080 ,57 грн. х 100% = 19,20 %). Враховуючи викладене, з урахуванням складності справи, виконаної адвокатом роботи,

Outcome: partial