Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до суду до [PERSON] , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтов О.С., Перша Черкаська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним. В обгрунтування позову вказувала, що 02.09.2024 року вона звернулась до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтова О.С., щодо оформлення спадщини після смерті матері [PERSON] , [INFO] , яка померла04.03.2024 . Однак, нотаріусом позивачу було повідомлено про наявність складеного спадкодавцем заповіту на користь відповідача [PERSON] . На думку позивачки її мати за життя ніколи не говорила їй про свій намір скласти заповіт. Позивачка стверджує, що виконаний у заповіті підпис спадкодавця не належить її померлійматері [PERSON] та виконаний іншою особою. З цих підстав позивачка просить суд визнати недійсним заповіт [PERSON] складений на користь відповідача [PERSON] та посвідчений нотаріусом першої Черкаської державної нотаріальної конторита стягнути з відповідача на її користь судові витрати. 15.10.2024 року від представника відповідача адвоката Сененко К.В. надійшов відзив на позовну заяву. В якому зазначено, що [PERSON] після смерті матері [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтова О.С. із заявою про прийняття спадщини, нотаріус повідомив про наявний заповіт. За життя [PERSON] повідомляла відповідача про те, що заповість їй своє майно. За життя, відносини у [PERSON] з [PERSON] були не дуже добрі. Остання не цікавилася життям матері, не провідувала її, по господарству не допомагала. Після смерті матері, [PERSON] зірвала з будинку матері замок та винесла речі домашнього вжитку, про що повідомлено в правоохоронні органи. В задоволенні позову просила відмовити. Представник позивача адвокат Дон В.О. подав до суду клопотання про розгляд справи у його та позивача відсутність. Представник відповідача адвокат Сененеко К.В.подала до суду клопотання про розгляд справи у її та відповідача відсутність. Судом встановлено, що [INFO] померла спадкодавець [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23.04.2024 року. За життя [PERSON] було складено заповіт на ім`я відповідача [PERSON] , який було посвідчено 14.09.2018 року державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю.В. та зареєстровано у реєстрі за № 1-3283. За змістом вказаного заповіту спадкодавець [PERSON] заповіла [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і, взагалі, все те, що буде йому належати на день смерті, і на що він за законом матиме право. Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи № СЕ-19/124-25/11902-ПЧ від 09.10.2025 року підписи від імені [PERSON] в двох примірниках заповіту 14.09.2018 року виконані, ймовірно, самою [PERSON] . Рукописні написи «Заповіт записаний з моїх слів, прочитаний вголос та власноручно підписаний мною [PERSON] » в наданих двох примірниках заповіту та рукописний напис «Ознайомлена» в наказі Черкаської центральної районної лікарні №180 від 16.10.2014 (документ наданий у якості зразка підпису [PERSON] ) виконані однією особою. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За змістом частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до ч.1ст. 202 ЦК Україниправочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частинами 3, 4 статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Пунктом 2 ч. 2ст. 16 ЦК Українивизначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю (ст.1234, ч.1 ст.1233 ЦК України). Згідно з ч.ч.1,2ст. 215 ЦК Українипідставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостоюстаті 203 цього Кодексу. Частинами 2 та 3ст. 203 ЦК Українивстановлено, що: особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно ч.ч. 1,2ст.1257 ЦК Українизаповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Згідно з частинами першою-четвертою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, доводи сторони позивача спростовані змістом висновку судово-почеркознавчої експертизи № СЕ-19/124-25/11902-ПЧ від 09.10.2025 року, а тому суд знаходить позов необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed