Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» через свого представника за довіреністю Кудіну А.В. звернулось до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою, в якій просить: стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №9925250596 від 19.02.2021 в розмірі 42082,72 грн., з яких: 26146,87 грн. загальна заборгованість за тілом кредиту, 3,85 грн. - загальна заборгованості за відсотками, 15932,00 грн. загальна заборгованість по комісіям, 0 грн. пеня/штрафи, а також витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 19.02.2021 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір №9925250596. На підставі Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФЗ-10-2016 від 07.10.2016, укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до Позичальників, а новий кредитор набуває право вимоги Первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим Договором. 15.05.2024 між АТ «Таскомбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №НІ/11/19-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити АТ «Таскомбанк» суму фінансування, а АТ «Таскомбанк» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за Кредитними договорами, Договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до Додатку №1 до Договору Факторингу №НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 Реєстру прав вимог, ТОВ ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 42082,72 грн., з яких: 26146,87 грн. загальна заборгованість за тілом кредиту, 3,85 грн. - загальна заборгованості за відсотками, 15932,00 грн. загальна заборгованість по комісії, 0 грн. пеня/штрафи. Всупереч умов кредитного договору відповідач не виконала свого зобов`язання, не повернула кредитні кошти у встановлений строк. Тому, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», як новим кредитором, за кредитним договором №9925250596 від 19.02.2021 в зазначених вище розмірах. Посилаючись на викладені обставини, просить суд позов задовольнити. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя Приходько В.А. від 05.08.2025 відкрито провадження у справі. 25.08.2025 на підставі розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, у зв`язку з тимчасовим відстороненням від здійснення правосуддя судді Приходько В.А., призначено повторний автоматизований розподіл судової справи. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2025 справу передано головуючому судді Коваленко П.Л. Ухвалою судді від 01.09.2025 справу прийнято у провадження, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 29.08.2025 від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона вказує, що уклала 19.02.2021 з ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» кредитний договір №9925250596, однак про зміну кредитора за вказаним договором вона повідомлена не була. З вимогами, викладеними в позові не згодна з наступних підстав. Вважає, що оскільки матеріали справи не містять повідомлення її про відступлення права вимоги за кредитним договором, - то вимоги пред`явленого позову є недоведеними. Стверджує, що копія договору не містить її підпису. Вказує, що в копіях паспорту споживчого кредиту, графіку платежів та правил надання споживчого кредиту відсутній електронний одноразовий ідентифікатор, який міг би ідентифікувати особу як таку, що підписала надані позивачем документи. Звертає увагу суду, що не надано докази перерахування кредитних коштів на її рахунок, не надано належного розрахунку заборгованості, витяг з реєстру боржників не містить підпису сторін. Також, відповідач зазначає, що договір факторингу № ТАСЦФР-10-2016 був укладений 07.10.2016, тобто на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та [PERSON] , а отже право вимоги не могло бути передане цим товариством на підставі договору факторингу. Посилаючись на викладені обставини, просила у задоволенні позовних вимог відмовити. 08.09.2025 від представника позивача Білотіл А.Г. до суду надійшла відповідь на відзив та клопотання про витребування доказів. У відповіді на відзив представник позивача вказала, що вважає відзив безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Зазначає, що між [PERSON] та ТОВ «ФК «ЦФР» укладено кредитний договір №9925250596 від 19.02.2021 в якому сторони погодили всі істотні умови. Відповідач не надав суду доказів, які б спростовували наявну заборгованість. Звертає увагу суду, що на кожній сторінці договору внизу є рукописний підпис відповідача. Вказує, що повідомлення боржника про відступлення права вимоги не є обов`язковим. Просить витребувати у АТ «Таксомбанк» докази у справі. 06.10.2025 на адресу суду надійшли додаткові пояснення від відповідача [PERSON] в яких вона стверджує, що під час підписання заяви позичальника, вона була ознайомлена саме з тими Умовами та Правилами надання банківських послуг, на які посилається позивач. Також, вказує, що розмір нарахованих процентів за кредитним договором значно перевищує розмір заборгованості за кредитом. Крім того, вважає, що нарахування пені є безпідставним. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Ухвалою суду від 03.11.2025 задоволено клопотання представника позивача Білотіл А.Г. про витребування доказів, витребувано у АТ «Таскомбанк» докази у справі. 01.12.2025 на виконання ухвали суду від АТ «Таскомбанк» надійшли витребовувані докази та інформація. У судове засідання представник позивача не з`явився, у відповіді на відзив просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач 29.08.2025 направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено, що 19.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансова рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір №9925250596, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірах та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах встановлених договором. Згідно із п.1.2. договору, кредит надається позичальнику на наступних умовах: тип кредиту кредит, сума кредиту 26553,20 грн., строк, на який надається кредит 36 місяців. Відповідно до п.1.3. договору, позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в паспорті кредиту №5250596, який є невід`ємною частиною цього договору. У пункті 2.2. договору погоджено, що цей договір, паспорт кредиту №5250596 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» в редакції від 04.05.2020 складають єдиний кредитний договір. Позичальник, підписавши цей договір підтверджує, що свій примірник договору він отримав. Судом досліджений Паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №5250596, в якому викладені істотні умови надання кредиту, зокрема, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника (розділ 5), згідно з якою процентна ставка при наданні кредиту становить 3,00% від суми кредиту, щомісячні проценти становлять 3,00% від суми кредиту, загальні річні проценти становлять 0,01% від суми боргу за договором. В розділі 6 паспорту кредиту встановлений порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів). Кредитний договір №9925250596 від 19.02.2021 та Паспорт кредиту №5250596 власноручно підписані відповідачем [PERSON] . Крім того, підписанням Паспорту кредиту №5250596, [PERSON] підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи з обраних нею умов кредитування. На виконання ухвали суду про витребування доказів 01.12.2025 АТ «Таскомбанк» надало довідку ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень», в якій підтверджено факт отримання [PERSON] кредиту на загальну суму 26553,20 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1904719453 від 25.05.2020. З виписки, наданої АТ «Такскомбанк» встановлено, що [PERSON] має заборгованість в розмірі 26146,87 грн. 07.10.2016 між ПАТ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» укладено договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, відповідно до умов якого (п.2.1. договору) первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. Відповідно до п.2.2. Договору про відступлення права вимоги, сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимоги із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників. 15.05.2024 між АТ «Таскомбанк» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ/11/19-Ф. Відповідно до п. 2.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за Кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу та інші дані зазначаються і Реєстрі прав вимог, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною цього договору. Фактор ТОВ «ФК «ЄАПБ» свої обов`язки за договором факторингу виконав, сплативши клієнту суму фінансування, що підтверджено платіжною інструкцією №21312 від 15.05.2024. Відповідно до Додатку №1 до Договору Факторингу №НІ/11/19-Ф від 15.05.2024, яким є Реєстр прав вимог, ТОВ ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №9925250596 від 19.02.2021 у загальному розмірі 42082,72 грн., з яких: 26146,87 грн. загальна заборгованість за тілом кредиту, 3,85 грн. - загальна заборгованості за відсотками, 15932,00 грн. загальна заборгованість по комісії, 0 грн. пеня/штрафи. Цей додаток містить підписи та печатки сторін. Після переходу права вимоги до позивача, ним не нараховувались відсотки за кредитним договором №9925250596 від 19.02.2021, що видно з розрахунку заборгованості за період з 15.05.2024 по 30.06.2025, який наданий позивачем суду. Доводи відповідача, що договір факторингу був укладений пізніше ніж кредитний договір суд відхиляє, оскільки первісний кредитор передав за договором факторингу заборгованість за кредитним договором, яка існувала на момент укладення договору факторингу, отже порушень законодавства в цьому випадку немає. Відповідач вказує, що розмір нарахованих процентів значно перевищує розмір заборгованості за кредитом, однак суд не приймає це до уваги, оскільки зазначене не відповідає дійсності, оскільки проценти, нараховані за договором є мінімальними та становлять 3,85 грн. Задовольняючи позов частково, суд виходить з таких норм чинного законодавства. За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених ч.2 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд при розгляді справи застосовує правовий зміст норм, які регулюють загальні умови, строки виконання зобов`язань учасниками цивільних правовідносин, правові наслідки їх порушень, зокрема, у відносинах щодо позики, а саме, ст. 207, 509, 525-527, 599, 610, 611, 625, 1048-1050, 1054, 1056-1 ЦК України. Крім того, на дані правовідносини, поширюються положення про договір (ст. 626-629, 631 ЦК України). Зокрема, ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.1, 3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків. Згідно з положеннями ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як встановлено у ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частино першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором про приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Частиною 1 ст.633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом." Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Таким чином, відсутність повідомлення позичальника про зміну кредитора у зобов`язанні не спростовує наявність заборгованості перед позивачем. Як встановлено з матеріалів справи, 19.02.2021 між відповідачем та ТОВ «Фінасова компанія «Центр Фінансових Рішень» був укладений кредитний договір №9925250596, умови кредитування були узгоджені сторонами. Всупереч умовам Кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання, не здійснив дій на погашення існуючої заборгованості. Згідно із реєстром прав вимоги, заборгованість відповідача перед позивачем складається із наступних сум: 26146,87 грн. загальна заборгованість за тілом кредиту, 3,85 грн. - загальна заборгованості за відсотками, 15932,00 грн. загальна заборгованість по комісіям, 0 грн. пеня/штрафи. Щодо стягнення комісії суд зазначає наступне. Розрахунково-касове обслуговування - це послуги, що надаються банком клієнту на підставі відповідного договору, у тому числі у вигляді електронного документа, укладеного між ними, які пов`язані із переказом коштів з рахунка (на рахунок) цього клієнта, видачею йому коштів у готівковій формі, а також здійсненням інших операцій, передбачених договором. Розрахунково-касове обслуговування є однією з базових операцій банків. Будь яка операція - і пасивна, і активна, і надання послуг - неминуче супроводжується здійсненням платежу, отже - розрахунковим чи касовим обслуговуванням відповідного клієнта. Причому виконання таких операцій виконуються за дорученням клієнтів, яких банки здійснюють платежі, чи касові операції. Банки на договірній основі здійснюють розрахунково-касове обслуговування своїх клієнтів і виконують їх розпорядження щодо перерахування коштів з рахунків, за що стягують плату з клієнтів у вигляді комісійної винагороди. Отже, касове обслуговування - це сукупність банківських операцій з прийняття готівкових коштів від клієнтів і зарахування їх на відповідні банківські рахунки та видачі з клієнтських рахунків через касу банку готівкових коштів згідно з розпорядженням клієнтів на цілі, передбачені чинним законодавством. Касові операції виконуються відповідно до інструкції з організації емісійно-касової роботи в установах банків України. Крім того, відповідно до ч.1,2 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит. У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит. Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Судом встановлено, що за умовами кредитного договору сторонами не було погоджено сплату комісії за кредитним договором, а тому її нарахування є повністю безпідставним. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК ЄАПБ» до [PERSON] в частині стягнення прострочених комісій задоволенню не підлягають. Щодо недоведеності переходу права вимоги від первісного кредитора до позивача, суд не приймає до уваги такі доводи відповідача, оскільки суду надані належні та допустимі докази такого переходу, а сам: договір факторингу, реєстр прав вимог, платіжна інструкція, за якою було сплачено грошові кошти за договором факторингу. Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №9925250596 від 19.02.2021 суд дійшов висновку про те, що первісний кредитор ТОВ «Фінансова компанія «ЦФР» виконало свої зобов`язання за кредитним договором, а саме: надало кредитні кошти [PERSON] . Підтверджень сплати існуючого заборгованості відповідачем суду не надано. Із врахуванням норми ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав в судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення заборгованості за тілом кредиту у сумі 26146,87 грн, за відсотками 3,85 грн, а всього 26150,72 грн. та позовна заява в цій частині підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає задоволенню частково. За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовну заяву задоволено частково (на 62,14%), з відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню удовий збір у розмірі 1881,60 грн.

Outcome: partial