Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

До Рівненського районного суду Рівненської області звернулося ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" (далі - позивач, ТОВ "ЕЙС") із позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №650141005 від 19.12.2021 у розмірі 13055,36 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу в сумі 7000,00 грн. Короткий зміст заяв по суті справи. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 19.12.2021 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] було укладено кредитний договір №650141005 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 13400,00. Позивач набув право вимоги стягнення заборгованості за цим кредитним договором в результаті неодноразового відступлення кредиторами свого права вимоги до боржника. Зокрема, 28.11.2018 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначених у відповідних реєстрах. У подальшому до Договору факторингу укладалися додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу. 30.10.2023 між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" було укладено Договір факторингу № 30/1023-01, відповідно до умов якого до ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за зазначеним кредитним договором. В подальшому, 29.05.2025 між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та позивачем було укладено договір факторингу № 29/05/25-Е. Відповідно до Акту-прийому-передачі Реєстру боржників до договору факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025, до ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 13055,36 грн. Відтак, відповідач має невиконані зобов`язання з повернення коштів перед ТОВ "Ейс", які в добровільному порядку не виконує, що зумовило звернення позивачем до суду із вимогою про стягнення заборгованості. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 14.07.2025 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження у даній справі, призначено судове засідання. 14.08.2025 та 22.09.2025 судові засідання у зв`язку з неявкою відповідача відкладено. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 24.09.2025 клопотання представника позивача про витребування доказів - задоволено. Відкладено судове засідання у цивільній справі №570/2995/25 до надходження до суду витребуваних доказів. У судове засідання 29.12.2025 сторони не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату та час розгляду справи. При цьому, у позовній заяві позивач просив суд, розглянути справу та провести всі судові засідання за відсутності представника позивача, не заперечує проти прийняття заочного рішення. Відповідач у судові засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки до суду не повідомила, клопотання про розгляд справи без її участі до суду не подала. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом. ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та відповідач 19.12.2021 уклали кредитний договір № 650141005, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу кредит у розмірі 13400,00 грн строком на 140 днів, а позичальник зобов`язалась повернути позику та сплатити проценти за його користування 251,85 % річних, що становить 0,65% в день від суми кредиту на час користування ним (дисконтна процентна ставка за умови належного виконання умов договору згідно зі встановленим графіком платежів, який є невід`ємною частиною договору, або сплатити проценти 474, 50 річних, що становить 1, 30 % в день від суми кредиту за час користування ним (базова процентна ставка). Згідно з пунктом Договору 1.7 та графіком платежів сторони домовились, що повернення кредиту частинами та нарахованих процентів здійснюється раз в два тижні (кожні 14 днів). Наведені обставини підтверджуються доданим до позову копією договору кредиту, графіку платежів, паспорту споживчого кредиту продукту "Комфорт" до Договору №650141005 від 19.12.2021, Правилами ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" надання грошових коштів у позику, зокрема на умовах фінансового кредиту продукту "Комфорт". Кредитний договір відповідач підписав використовуючи одноразовий персональний ідентифікатор, надісланим їй на електронну пошту, зазначену у заявці, оформленій нею на офіційному сайті Товариства www.moneyveo.ua. Оформлюючи заявку на кредитування, відповідач надала первісному кредитору всі персональні дані, які були перевірені з метою прийняття рішення Товариством щодо погодження такої заявки. Платіжним дорученням № е4ad8819-99ea-4987-b3e3-0e5114db4f72 від 19.12.2021 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" перерахувало кошти відповідачу на платіжну картку 4441-11ХХ-ХХХХ-8740. Вказана обставина також підтверджується повідомленням АТ "Універсал Банк" про зарахування платежів на картки клієнтів. Згідно зі складеним ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" розрахунком заборгованості, доданим до позовної заяви, відповідач здійснила п`ять оплат: 02.01.2022 у сумі 2149,40 грн, 16.01.2022 у сумі 2149,40 грн, 30.01.2022 у сумі 1122,00 грн, 12.02.2022 у сумі 1042,00 грн та 05.05.2022 у сумі 12762,92 грн, - що складає в сумі 19225,72 грн. В решті відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав. 28.11.2018 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено Договір факторингу №28/1118-01 відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах, а Фактор зобов`язується їх прийняти. Відповідно до п.1.3 Договору факторингу №28/1118-01, під правом вимоги розуміється всі права Клієнта за кредитним договором, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому. Після укладення 28.11.2018 договору факторингу № 28/1118-01 (з урахуванням додаткових угод до нього) ТОВ "Таліон плюс" набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №650141005 від 19.12.2021. 30.10.2023 ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" уклали договір факторингу. Після укладення 30.10.2023 договору факторингу № 30/1023-01 ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №650141005 від 19.12.2021. 29.05.2025 ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" та ТОВ ФК "ЕЙС" уклали договір факторингу №29/05/25-Е, у відповідності до умов якого ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" передає (відступає) ТОВ ФК "ЕЙС" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК "ЕЙС" приймає належні ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТОВ ФК "ЕЙС" набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №650141005 від 19.12.2021 в сумі 13055,36 грн. Відповідач належним чином умови договору не виконував і має непогашену заборгованість перед ТОВ ФК "ЕЙС" в сумі 13055,36 грн, з яких 11605,91 грн - заборгованість за кредитом, 1449,45 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Доказів повного погашення заборгованості ані перед первісним кредитором, ані перед новим кредитором - позивачем у даній справі, відповідач суду не надала. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом ст. ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх Загальні правила щодо форми договору визначено ст.639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII (надалі - Закон №675-VIII) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30.09.2015, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У ст.3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону № 675-VIII). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним (ч.5 ст.11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 ст.11 Закону № 675-VIII). Згідно з ч.8 ст.11 Закону № 675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - ч.12 ст.1 Закону № 675-VIII. Стаття 12 вказаного Закону № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно з ч.13 ст.11 Закону № 675-VIII, електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст.64 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Частина 4 ст.95 ЦПК України встановлено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно з ч.5 ст.95 ЦПК України, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги (ч.6 ст.95 ЦПК України). Згідно із ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Підстави заміни кредитора у зобов`язанні визначені ст.512 ЦК України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч.3ст.512 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається (ст.ст.1077-1078 ЦК України). Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" своєчасно та в повному обсязі виконало зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором № 650141005 від 19.12.2021, перерахувавши 19.12.2021 одним платежем 13400,00 грн на картку, вказану позичальником у договорі, що підтверджується наданою позивачем копією платіжного доручення. Відступлення ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" свого права грошової вимоги до відповідача користь ТОВ "Таліон Плюс" та подальше відступлення прав вимоги на користь ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" і ТОВ "ФК "Ейс" підтверджується наявними у справі доказами. Натомість, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконала, заборгованість не погасила, що підтверджується розрахунком заборгованості, здійсненим позивачем, згідно якого загальна заборгованість складає 13055,36 грн, що включає в себе заборгованість за тілом кредиту в сумі 11605,91 грн та заборгованість за процентами в сумі 1449,45 грн. Підсумовуючи наведене, вивчивши матеріали справи, повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази безпосередньо досліджені в судовому засіданні, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а у сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку, застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, виходячи з мотивів наведених вище,

Outcome: approved