Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

Позивач [INFO] (військова частина [NUMBER] ) через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення понесених витрат по оплаті комунальних послуг, посилаючись на те, що [INFO] (військова частина [NUMBER] ) забезпечує житлово-комунальними послугами квартиру за адресою: [ADDRESS] , користувачем якої є відповідач. Позивач є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] , забезпечує управління та утримання житловим будинком, виконує договірні зобов`язання, забезпечує дотримання інтересів всіх проживаючих у будинку. Відповідачі є користувачами жилого приміщення за адресою: [ADDRESS] , і ознайомлені з правилами виконання зобов`язань у договорах. Відповідачі оплату за житло (квартирна плата) та комунальні послуги своєчасно не вносять, але фактично ними користується, внаслідок чого у них виникла заборгованість за період з 01.06.2024 до 31.12.2024 в сумі 6 655 грн 32 коп. та за період з 01.01.2025 до 31.01.2025 в сумі 1 942 грн 93 коп. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.10.2025 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк на усунення зазначених у мотивувальній частині ухвали недоліків сім днів з дня її отримання. На виконання ухвали суду від 23.10.2025 представником позивача [INFO] Бондаренком Я.О. 24.10.2025 (надійшла до суду 27.10.2025) подано заяву про усунення недоліків. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.10.2025 відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] повторно в судове засідання не з`явились, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись в установленому законом порядку - шляхом направлення судових повісток за адресою, за якою рахується борг, яка також є їх зареєстрованим місцем проживання. Натомість судові повістки-повідомлення повернулись до суду без вручення відповідачам з причин відсутності останніх за вказаною адресою, що в контексті положень п. 3, 4 ч. 8 ст. 128, ч. 10 ст. 130 ЦПК суд вважає належним повідомленням. Тому, на підставі ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.01.2026 справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідачів, які повідомлялись у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, однак, не з`явились в судове засідання без повідомлення причин, не подали відзиву проти позову, та зі згоди представника позивача щодо такого порядку розгляду справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , належить до відомчого житлового фонду та перебуває на балансі [INFO] (військова частина [NUMBER] ). Позивач забезпечує житлово-комунальними послугами квартиру за адресою: [ADDRESS] , виконує договірні зобов`язання, забезпечує дотримання інтересів всіх проживаючих у будинку. Командиром військової частини [NUMBER] укладено договір найму жилого приміщення, типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типовий договір користування електроенергією. Згідно із відповіддю на запит суду, наданою Департаментом «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради № 21591/31068-01-10 від 22.10.2025, відповідачі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, відповідачі є користувачами жилого приміщення за вищевказаною адресою. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Головний центр є суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг споживачу відповідно до умов договору. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Як встановлено в судовому засіданні відповідачі оплату за житло (квартирна плата) та комунальні послуги не вносять, але фактично ними користуються. Невиконання відповідачами обов`язків по сплаті наданих житлово-комунальних послуг порушує діяльність Головного центру, чим позбавляє можливості надавати послуги належної якості, та вчасно розраховуватися з підприємствами, що виробляють ці послуги. Водночас, щодо стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг із відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] слід зазначити наступне. Згідно з положеннями ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття) (ст.34 ЦК України). Відповідно до п. 99.2 ст. 99 ПК України, грошові зобов`язання малолітніх/неповнолітніх осіб виконуються їх батьками (усиновителями), опікунами (піклувальниками) до набуття малолітніми/неповнолітніми особами цивільної дієздатності в повному обсязі. Батьки (усиновителі) малолітніх/неповнолітніх і малолітні/неповнолітні у разі невиконання грошових зобов`язань малолітніх/неповнолітніх несуть солідарну майнову відповідальність за погашення грошових зобов`язань та/або податкового боргу. Вікових обмежень у набутті нерухомості у власність немає. Отже, неповнолітнім особам може належати будь-яке майно, яке відповідно до закону є об`єктом права приватної власності фізичних осіб. Однак, в той же час, будучи власником майна (в тому числі нерухомого), неповнолітня особа не здатна здійснювати свої права самостійно, оскільки має неповну цивільну дієздатність. Як встановлено судом, відповідачі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є неповнолітніми. За таких обставин, відсутня правова підстава по стягнення із останніх заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг. Згідно зі ст. 67, 68, ЖК України, ст. 815 ЦК України, п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», абз. 5 п. 3 типового договору найму жилого приміщення, п.п. 1 п. 17 типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, п. 11 типового договору користування електроенергією, споживач повинен здійснювати оплату за надані йому житлово-комунальні послуги своєчасно. Відповідно до довідки № 64 від 05.03.2025, квартиронаймач [PERSON] станом на 01.03.2025 має заборгованість по оплаті житла та комунальних послуг за період з 01.06.2024 по 31.12.2024 в сумі 6 655 грн 32 коп. та за період з 01.01.2025 до 31.01.2025 в сумі 1 942 грн 93 коп., загальна сума заборгованості становить 8 598 грн 25 коп. Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами договору на надання таких послуг. Водночас відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Статтею 526 ЦК України визначені загальні умови виконання зобов`язання, зокрема, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Відповідно до наказу МВС України від 14.07.2015 № 857 «Про затвердження Переліку закритих військових містечок Державної прикордонної служби України» зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.07.2015 за № 914/27359 Головний центр є закритим військовим містечком, має власний службовий житловий фонд та веде облік зареєстрованих військовослужбовців (колишніх військовослужбовців) та членів їх сімей та має власну будинкову книгу. Оскільки судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] , будучи споживачами послуг [INFO] (військова частина [NUMBER] ) в житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , не виконують свої зобов`язання щодо своєчасного внесення коштів за оплату наданих житлово-комунальних послуг, в результаті чого, у них утворилась заборгованість за період з 01.06.2024 до 31.12.2024 в сумі 6 655 грн 32 коп. та за період з 01.01.2025 до 31.01.2025 в сумі 1 942 грн 93 коп., суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення вказаної вище заборгованості з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача. При цьому, варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідачами не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставини спірних правовідносин. Також до стягнення з відповідачів у рівних частках в силу вимог ст.141 ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2 422 грн 40 коп., до якого на підставі ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» було засновано коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, оскільки матеріали позову були сформовані та подані до суду через систему «Електронний суд», тобто по 1 211 грн 20 коп. з кожного.

Outcome: approved