Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

05.09.2025 позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь 10500 грн. матеріальної шкоди та 4500 грн. моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вироком Валківського районного суду Харківської області від 19.12.2024 у справі № 615/1754/24 [PERSON] засуджена за ч.2 ст.190 КК України за 5 епізодами вчинення кримінальних правопорушень, в тому числі відносно позивача, чим спричинено їй матеріальну шкоду на загальну суму 10500 грн., з яких, будучи впевненою у доброчесних намірах, перерахувала на банківські картки відповідача 8000 грн., а 2500 грн. передала особисто. Окрім того, цими умисними діями [PERSON] заподіяла позивачу моральну шкоду у вигляді моральних страждань, які викликали негативні переживання, що призвело до стаціонарного лікування з приводу геморагічного інсульту в лівій гемісфері головного мозку. Зауважила, що [PERSON] пообіцяла повернути перераховані їй кошти до моменту винесення вироку, тому подала до суду заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності, претензій до неї не має. Але [PERSON] ввела її в оману та не повернула кошти, що і спонукало її звернутись до суду з цим позовом. Постійно бентежиться, що більше не може довіряти людям, не має можливості захиститися та захистити своє майно від кримінальних правопорушень, Завдані моральні збитки оцінила в сумі 4500 грн., які витратила на лікування. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України, на підставі ухвали суду від 08.09.2025 відкрито провадження у цивільній справі. З урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд проведено в порядку спрощеного позовного провадження. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України до суду не надходило. Копію ухвали про відкриття провадження у справі направлено відповідачу рекомендованим повідомленням, але відправлення повернуто до суду за закінченням встановленого терміну зберігання, про що свідчить трекінг Укрпошти. Крім того, у відповідності до ч.10 ст.187 ЦПК України виклик [PERSON] , як відповідача у справі, здійснено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. За ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подав, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.279,280 ЦПК України. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлено. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.06.2024 [PERSON] , діючи повторно за попередньою змовою групою осіб, які на даний час не встановлені, працюючи продавцем продовольчих товарів ФОП « [PERSON] » в м. Валки Харківської області, діючи повторно, в період дії воєнного стану, не маючи будь-якого відношення до надання юридичних послуг та не маючи належної освіти, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого протиправного діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок інших осіб, умисно ввела в оману відносно своїх справжніх намірів [PERSON] та під приводом допомоги в оформленні посвідчення учасника бойових дій та отримання грошових виплат у зв`язку з пораненням сина [PERSON] , отримала від неї грошові кошти в сумі 10500 грн. У свою чергу, будучи впевненою у доброчесних намірах [PERSON] , [PERSON] надала їй грошові кошти в розмірі 10500 грн., які самостійно перерахувала зі свого банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк» № [NUMBER] на банківську карту № [NUMBER] , що належить невстановленій особі в сумі 5000 грн. та на банківську карту [PERSON] № [NUMBER] - в сумі 3000 грн., а також передала їй готівку у розмірі 2500 грн. Після чого [PERSON] , не виконавши свою обіцянку та не надавши жодної допомоги щодо отримання посвідчення учасника бойових дій та грошових виплат у зв`язку з пораненням [PERSON] , обернула ці гроші на свою користь, чим завдала потерпілій [PERSON] майнової шкоди на вказану суму. Вироком Валківського районного суду Харківської області від 19.12.2024 у справі №615/1754/24 [PERSON] засуджена за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з випробуванням строком 2 роки. Вирішено питання щодо речових доказів та скасування арешту тимчасово вилученого майна. Судові витрати відсутні. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Вирок суду набрав законної сили 10.06.2025 та звернутий до виконання. За змістом ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 ЦК України). У п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 №6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що її дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина цієї особи. З огляду на викладене, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка в сукупності свідчать, що заявлений позивачем розмір матеріальної шкоди спричинено їй саме внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, вина за яке доведена на підставі судового рішення, що набрало законної сили, отже позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За даними виписки із медичної карти стаціонарного хворого №6385, [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Міська клінічна багатопрофільна лікарня №25» ХМР з 03.05.2025 по 10.05.2025 з діагнозом: геморагічний інсульт (02.05.2025) в лівій гемісфері головного мозку; правобічний геміпарез; елементи сенсо-моторної афазії; церебральний атеросклероз; гіпертонічна хвороба ІІІ ст. В ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Визначаючи розмір моральної шкоди та покладаючи обов`язок по його відшкодуванню на відповідача, суд враховує суму в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням ступеню вини відповідача та інших обставин, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації. Факт спричинення позивачу моральних страждань, внаслідок суспільно-небезпечних дій відповідача у суду сумнівів не викликає. Враховуючи характер завданих моральних страждань, суд вважає, що розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивача слід визначити у розмірі 4500 грн. Судові витрати у справі відповідно до положень ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved