Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» звернулось до суду із позовною заявою, у якій просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 83 430,00 грн а судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 01.09.2024 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії № 560986521, у формі електронного документа, відповідно до якого відповідач отримала від Товариства кредитні кошти (з урахуванням всіх траншів) у розмірі 27 000,00 грн. Відповідно до умов Розділу 2 Договору Товариство зобов`язалося надати відповідачу кредитні кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за їх користування відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», що є невід`ємною частиною договору, текст яких розміщений на сайті товариства: www.moneyveo.ua. На виконання умов договору грошові кошти були перераховані товариством на банківську карту № [NUMBER] , яка була вказана відповідачем при укладанні договору. В порушення умов договору та Правил, позичальник не повернув надані йому кредитні кошти та не сплатив проценти за їх користування в обумовлені сторонами строки. 04.03.2025 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відступило право вимоги за договором до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» за Договором Факторингу № МВ-ТП/25. Зобов`язання зі сторони кредитора за договором виконані в повному обсязі, в свою чергу відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем становить: 96 930,86 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості наданим позивачу від Первісного кредитора (з дати укладання договору по дату відступлення права вимоги) та розрахунком заборгованості позивача (з дати отримання права вимоги станом на дату розірвання договору). Проценти за договором після розірвання договору не нараховуються. Проте позивач, діючи в межах своїх прав, самостійно визначає обсяг та склад позовних вимог, що підлягають до стягнення. У зв`язку з цим, позивач просить суд стягнути частину заборгованості за договором. Загальна сума заборгованості за кредитним договором, заявлена до стягнення позивачем, становить 83 430,00 грн, з них: заборгованість по кредиту - 27 000,00 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом - 56 430,00 грн. Ухвалою суду від 09.10.2025 справа прийнята до судового розгляду та призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін; витребувано в АТ КБ «ПриватБанк» інформацію про рух грошових коштів по банківському рахунку за карткою № [NUMBER] , яка відкрита на ім?я [PERSON] . Ухвалою суду від 11.11.2025 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін на розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, заперечень щодо ухвалення заочного рішення немає. Відповідач не з`явився до суду, причини неявки не відомі. Про час та місце проведення судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Заяви, клопотання на адресу суду не надходили. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не надав відзиву на позовну заяву у встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі строк. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами та доказами та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступних висновків. 01.09.2024 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії № 560986521, у формі електронного документа, відповідно до якого відповідач отримав від товариства кредитні кошти (з урахуванням всіх траншів) у розмірі 27 000,00 грн (а.с 21-32). Відповідно до п. 2.1. договору товариство зобов`язалося надати відповідачу кредитні кошти у вигляді кредитної лінії в сумі кредитного ліміту у розмірі 27 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (а.с.32 зв.а.-36). Згідно з п. 2.2. сума кредитного ліміту, вказана в п. 2.1. Договору, є загальною сумою кредиту за цим договором і є максимальною сумою грошових коштів на умовах кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. Сторони погодили у п. 2.3, 2.4 договору, що кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 27000,00 грн 01.09.2024 (що є датою надання кредиту); другий та решта траншів за договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачений цим договором. Кредит надається з метою задоволення поточних споживчих потреб позичальника (не цільовий кредит), окрім участі в азартних іграх (п. 2.5 договору). Розділ 4 договору містить положення про порядок укладення договору та створення електронного підпису сторонами. У цьому розділі визначено алгоритм, які має вчинити позичальник задля отримання кредиту. У пункті 4.7 договору зазначено спосіб верифікації, дату отримання інформації та ідентифікатор для перевірки сесії передачі інформації. Відповідно до п. 4.11. після виконання всього переліченого в п. 4.10. договору кредитодавець ініціює надання кредиту, способом вказаним позичальником в цьому договору. Згідно з п. 5.1. договору 5.1. кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки 5168-74XX-XXXX-4770, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором. У пункті 7.3. договору сторони погодили кінцеву дату повернення (виплати) кредиту - 01.10.2029. За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом. Інших витрат позичальника, крім процентів за належне користування кредитом, договором не передбачено (п. 8.1договору). Процентна ставка за користування кредитом є базовою процентною ставкою. Процентні ставки за договором є фіксованими і не підлягають зміні кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для позичальника. Загальні витрати за договором та загальна вартість кредиту за договором залежить від обраної моделі поведінки позичальника і прораховується в порядку описаному нижче (п. 8.2 договору). Пунктом 8.3. встановлено, що базова процентна ставка складає 1,00 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 365,00 (триста шістдесят п`ять) відсотків річних. Згідно із п. 8.4. договору для суми кредиту отриманої за першим траншем, що вказана в п. 2.3. договору, за перші 30 днів дисконтного періоду та без повного дострокового повернення всієї суми кредиту протягом дисконтного періоду, орієнтовна загальна вартість кредиту складе 35 100 грн 00 коп. та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 8 100 грн 00 коп. та суму кредиту у розмірі 27 000 грн 00 коп. Вказаний договір підписаний його сторонами з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», про що зазначено у розділі 4 договору. Відповідно до заявки на отримання грошових коштів в кредит від 01.09.2024 остання містить персональні дані відповідача, адреса та номер карти 5168-74ХХ-ХХХХ-4770 (а.с.18 зв.а.). У паспорті споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору №560986521 від 01.09.2024 викладено основні умови кредитування (а.с. 19-20), які підписані сторонами з використанням електронного підпису. ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» свої зобов`язання за договором виконав, а відповідач отримав кредитні кошти. Згідно із підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід», останній підтверджує, що в рамках Договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-757 від 06.09.2023 та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника, ТОВ «ПрофітГід» було здійснено наступний успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача: Номер замовлення / код платіжної інструкції e6c3e651-0610-4267-a8bb-35f501aca710; Відправник ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА, код 38569246; Номер транзакції 42517-82324-58074; Дата проведення 2024-09-01; Сума переказу, 27000 грн; Номер платіжної картки [NUMBER] ; Емітент платіжної картки PRIVAT BANK; Код авторизації 114134; Опис Credit transaction 3022815036 [PERSON] Договір (оферта): 560986521 від 01.09.2024 (а.с. 36 зв.а). Згідно із довідкою ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» від 30.09.2025 на платіжну картку 5168-74XX-XXXX-4770 перераховано кошти у розмірі 27000,00 грн, дата проведення платіжної операції надавачем платіжних послуг: 01.09.2024;. Особа Отримувача: [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 14.10.2025 № 20.1.0.0/7-251013/52268-БТ на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , емітовано карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ).З виписки за договором за період 01.09.2024-01.09.2024, наданої АТ КБ «ПриватБанк», встановлено, що на картковий рахунок № [NUMBER] , який належить відповідачу, 01.09.2024 відбулося зарахування коштів на суму 27000,00 грн. Відповідно до п. 5.3. Договору позичальник несе відповідальність за правильність наданих кредитодавцю реквізитів для зарахування суми кредиту, та підтверджує, що за наданими реквізитами сума кредиту буде зарахована на його власний рахунок. В порушення умов Договору та Правил позичальник не повернув надані йому кредитні кошти та не сплатив проценти за їх користування в обумовлені сторонами строки. Відповідно до розрахунку заборгованості, проведеного ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», станом на дату продажу 04.03.2025, заборгованість [PERSON] за договором №560986521 від 01.09.2024, за тілом кредиту становила 27 000,00 грн, за процентами 17 280,00 грн., неустойка 13 500,00 (а.с. 14 зв.а.-16), що становить загальну суму 57 780,00 грн. Відповідачем проведено оплату за кредитом в загальному розмірі 27540,00 грн., а саме: 01.10.2024 у сумі 7290,00 грн, 31.10.2024 - 7290,00 грн, 30.11.2024 6480,00 грн, 30.12.2024 6480,00 грн. Пунктом 9.1.1.5 договору визначено, що товариство має право відступити право вимоги за договором будь-якій фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати кошти та банківські метали у кредит, та/або послуги з факторингу, шляхом укладення будь-якого не забороненого законом правочину, зокрема договору факторингу. Зокрема, 04 березня 2025 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу № МВ-ТП/25 (а.с. 9 зв.а. - 11), відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Пунктом 2.1. договору факторингу № МВ-ТП/25 від 04.03.2025 передбачено, що згідно умов договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги від 04.03.2025 року до Договору факторингу № МВ-ТП/25 від 04.03.2025 ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» отримало право вимоги до відповідача за кредитним договором № 560986521, у загальному розмірі 57 780,00 грн, з яких заборгованість за кредитом - 27 000.00 грн, заборгованість за відсотками - 17 280,00 грн., заборгованість по іншим нарахуванням- 13 500,00 грн (а.с. 12зв.а.-13). ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», як новий кредитор, після отримання прав вимоги за кредитним договором № 560986521, продовжив нарахування відповідачу відсотки за погоджувальною базовою відсотковою ставкою 1% у день, що дорівнює 270,00 грн у день. З розрахунку заборгованості, проведеного ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», заборгованість [PERSON] за договором № 560986521 від 01.09.2024 за тілом кредиту становить 27 000,00 грн, за процентами 56 430,00 грн., неустойка - 13 500,00, що становить загальну суму 96930,00 грн. (а.с. 16 зв.а.-18). Проте позивач, діючи в межах своїх прав, самостійно визначає обсяг та склад позовних вимог, що підлягають до стягнення. Виключне право на визначення позовних вимог належить позивачу, у зв`язку з цим просить стягнути частину заборгованості за договором, що становить 83 430, 00 грн., з них: заборгованість по кредиту 27 000 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 56 430,00 грн. Статтею 626 ЦПК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст.ст. 628, 629 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За приписами ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Положення ч. 1 ст. 205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ч.1, 3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, у якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк бо інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається в письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що [PERSON] 01.09.2024 підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором CMQE договір кредитної лінії №560986521, чим погодився із запропонованими умовами кредитного договору. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлено сторонами в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису. ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, в свою чергу відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконує, в зв`язку з чим виникла заборгованість. Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним (що відповідає належному виконанню відповідно до ст. 516ЦК України). Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 6 лютого 2019 року у справі №361/2105/16-ц. 18.08.2025 первісним кредитором на адресу відповідача направлялося повідомлення про дострокове розірвання договору та про відступлення права вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС». Отже, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» має право вимоги до [PERSON] . За змістом ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином, згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Як встановлено судом, позивач набув право грошової вимоги від первісного кредитора, який свої зобов`язання виконав належним чином, надав відповідачу кредитні кошти, в свою чергу, відповідач свого обов`язку належним чином не виконав, своєчасно, в порядку, передбаченому договорами, кредитні кошти не повернув. У відповідності до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. В свою чергу, [PERSON] не подав відзив, не надав суду докази, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Тож суд дійшов висновку, оскільки відповідачем не виконано належним чином умови договору кредитної лінії №560986521 від 01.9.2024, не погашено заборгованість у загальному розмірі відтак, позовні вимоги ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо судових витрат слід зазначити наступне. Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви в розмірі 2422,40 грн, а всього 7422,00 грн. Позивачем ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» в особі директора Патіюка В.В.02 грудня 2024 року укладено договір про надання правової допомоги №5 з адвокатським об`єднанням «Ліга юридичних технологій та інновацій» (а.с. 43-47). До матеріалів справи додано Додаткову угоду №1559 від 02.09.2025, де визначено порядок оплати послуг адвокатського об`єднання за надання правової допомоги у справі клієнта до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №560986521 від 01.09.2024 (а.с. 47 зв.а. - 48). Також надано Акт приймання-передачі наданих послуг від 02.09.2025 (а.с. 48 зв.а.) та платіжну інструкцію кредитного переказу коштів на суму 5000 грн. (призначення платежу: оплата за надання правової допомоги згідно Договору №5 від 02.12.2024 та Додаткової угоди №1559 від 02.09.2025 (а.с. 49). Враховуючи те, що в матеріалах справи містяться документально підтверджені витрати позивача на професійну правничу допомогу на загальну суму 5 000,00 грн, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача таких витрат. Суд зауважує, що відповідач із клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не звертався, натомість суд самостійно вирішити таке питання позбавлений можливості, що узгоджується з правовими позиціями, викладеними в постановах Верховного Суду від 29.03.2018 у справі № 907/357/16, від 18.12.2018 у справі №910/4881/18, від 08.04.2019 у справі № 922/619/18. Отже, з урахуванням положень статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» слід стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved