Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-30 00:00:00

У листопаді 2025 року позивач, ТОВ «ФК Єврокредит» (код ЄДРПОУ 40932411, м. Дніпро), через уповноваженого представника через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС вперше подав до суду цю заяву, пред`являючи позов до [PERSON] , про стягнення заборгованості станом на 03 вересня 2024 року на загальну суму 38 071,72 грн., а також сплаченого за пред`явлення цього позову судового збору в розмірі 2 422,40 грн. В обґрунтування позову зазначається, що 28 грудня 2020 року між АТ «Мегабанк» та [PERSON] укладено заяву-договір №TDB.2020.0171.22491 про приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, який складається з публічної частини договору, яким є договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank з додатками розміщеними у місці інформування клієнта та на сайті АТ «Мегабанк» www.megabank.ua та в мережі інтернет www.todobank.com, та індивідуальної частини, якою є вказана заява-договір. Сторони погодили і відповідач свом підписом підтвердив, що ця заява договір, договір з додатками (в тому числі тарифи, тощо) у сукупності складають єдиний договір, істотні умови якого можуть міститися як у цьому тексті так і в інших частинах договору (пп.1 п.7 Розділу «Запевнення та умови» кредитного договору. На підставі отриманої від відповідача заяви банк відкрив останньому поточний рахунок у гривні, що обслуговується дебетово-кредитною схемою, та поточні рахунки у доларах США та у Євро, що обслуговуються за дебетовою схемою, та видав платіжну картку міжнародної платіжної системи . на поточний рахунок у гривні банк надав відповідачу кредит, встановивши доступний ліміт кредитної лінії у межах максимального ліміту кредитної лінії, шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на поточному рахунку клієнта. Так, сторони погодили усі істотні умови, необхідні для цього договору. 03 вересня 2024 року між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» відповідно до відкритих торгів (аукціону), оформлений протокол №GFD001-UA-20240618-01260 від 09 липня 2024 року між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» укладено договір №GL1N426240 про відступлення права вимоги, у зв`язку з чим відповідно до умов договору АТ «Мегабанк» відступило ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором № TDB.2020.0171.22491 від 28 грудня 2020 року. У свою чергу, ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «ФК Єврокредит» за договором відступлення права вимоги № 1/12 від 27 грудня 2024 року, в тому числі за договором № TDB.2020.0171.22491 від 28 грудня 2020 року, що укладений між АТ «Мегабанк» та [PERSON] . Банк свої зобов`язання виконав у повному обсязі, встановивши доступний ліміт кредитної лінії в межах максимального ліміту на поточний рахунок клієнта, клієнт користувався грошовими коштами доступного ліміту, однак, свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплати відсотків за користування кредитною лінією не виконав, що спричинило виникнення простроченої заборгованості, а тому, посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором в загальному розмірі 38 071,72 грн., що складається із заборгованості по кредиту в розмірі 10 344,60 грн. та заборгованості по несплаченим відсоткам (в тому числі прострочена) в розмірі 27 727,12 грн., судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11 200 грн. Відповідач свій відзив не подав, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви; про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомляв. З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 11 листопада 2025 року, з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у витребуванні доказів чи у сприянні в поданні доказів іншим чином. У судове засідання не з`явилися всі учасники справи, і про причини своєї неявки відповідач не повідомив та про розгляд справи в його відсутність не клопотав, на підставі чого без фіксування судового процесу технічними засобами проведений заочний розгляд справи згідно з ст. ст. 280, 281 ЦПК України з урахуванням письмової згоди представника позивача, який в позові клопотав про розгляд справи за його відсутності, а також у разі неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення, що з`ясуванню обставин не перешкоджає. Суд, дослідивши зібрані докази, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами з задоволенням позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що 28 грудня 2020 року між АТ «Мегабанк» та [PERSON] укладено заявудоговір (індивідуальна частина) № TDB.2020.0171.22491 про приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, відповідно до умов якої сторонами узгоджено сума максимального ліміту кредитної лінії - 200 000 грн., строк кредиту - 12 місяців, пільговий період - 62 дні, мета кредиту споживчі цілі, фіксована процентна ставка у пільговий період 0,0001% річних, базова процентна ставка 56% річних, обов`язковий мінімальний платіж (ОМП), % від використаного кредитного ліміту 5,0%, орієнтовна реальна процентна ставка 87,30% річних, орієнтовна загальна вартість кредиту 273 293 грн. Підписавши заяву відповідач підтвердив, що ця заява, договір з додатками (в тому числі, тарифи, тощо) у сукупності складають єдиний договір, істотні умови якого можуть міститися як у цьому тексті так і в інших частинах договору, з усіма умовами договору (з урахуванням публічної частини договору, яка розміщена на офіційному сайті банку www.megabank.ua та в мережі інтернет www.todobank.com, та/або у відділеннях банку, тарифів, тощо) ознайомлений та згоден. Заява -договір підписаний відповідачем (а.с. 10-10 зворот, 42-43 зворот). Паспорт споживчого кредиту містить інформацію щодо суми кредиту, строку договору і строку кредитування, а також розмір процентної ставки та вказаний документ підписаний підписом відповідача (а.с. 11). З довідки про відкриття рахунків (відмітки банку) видно, що 28 грудня 2020 року [PERSON] було відкрито рахунки: № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] (а.с.12). Із наданих позивачем документів та зокрема виписок по особовим рахункам відповідача за період з з 28 грудня 2020 року по 02 грудня 2022 року та з 03 грудня 2022 року по 03 вересня 2024 року судом вбачається, що відповідач користувався наданим банком кредитним лімітом (а.с. 22-32, 14-19 зворот). Таким чином з договору та його додатків вбачається, що між АТ «Мегабанк» та відповідачем у відповідності до вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору. 03 вересня 2024 року між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» відповідно до відкритих торгів (аукціону), оформлений протокол №GFD001-UA-20240618-01260 від 09 липня 2024 року між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» укладено договір №GL1N426240 про відступлення права вимоги, у зв`язку з чим відповідно до умов договору АТ «Мегабанк» відступило ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором № TDB.2020.0171.22491 від 28 грудня 2020 року, що зокрема підтверджується додатком №1 до договору GL1N426240 про відступлення права вимоги, укладеного 03 вересня 2024 року (а.с.63-63 зворот, 59-61 зворот, 41). У свою чергу, ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «ФК Єврокредит» за договором відступлення права вимоги № 1/12 від 27 грудня 2024 року, в тому числі за договором № TDB.2020.0171.22491 від 28 грудня 2020 року, що укладений між АТ «Мегабанк» та [PERSON] , (а.с.57-58 зворот). Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого згідно наданої довідки-розрахунку заборгованості станом на 03 вересня 2024 року утворилась заборгованість в розмірі 38 071,72 грн., що складається з основної заборгованості за кредитом в розмірі 10 344,60 грн. та заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 27 727,12 грн. (а.с. 21). Згідно зі ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того є роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 10 частини 1 статті 12 Закон України «Про споживче кредитування» визначено, що у кредитному договорі обов`язково визначається порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися. Положеннями пунктів 1-1 та 4 частини 1 статті 1 Закону «Про споживче кредитування», визначено, що договір про споживчий кредит це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. При тому загальними витратами за споживчим кредитом є витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст. 525-527 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що відповідач припустився порушення умов договору щодо своєчасної сплати суми кредиту, внаслідок чого за ним утворилася зазначена заборгованість. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач не надав суду відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 38 071,72 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн. Розглядаючи вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь судових витрат на правову допомогу у розмірі 11 200 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, тому суд враховує його при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Із матеріалів справи вбачається, що позивач 01 липня 2025 року уклав із Адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС» в особі керуючого партнера Маслюженка Миколи Павловича договір про надання правничої допомоги № 1/07 відповідно до умов якого протягом 2 робочих днів після укладення договору, а також протягом дії цього договру, клієнт складає та передає об`єднанню відповідні реєстри боржників, сума гонорару за надання послуг (виконання дій та заходів) визначених п.1.2 договору) по стягненню заборгованості з боржників, визначається виходячи із фактичного обсягу наданих послуг та вартості послуг (прейскуранту), зазначеного в додатку 2 до договору, та зазначається об`єднанням в акті прийому-передачі наданих послуг (а.с. 69-72, 20, 73 зворот). Згідно акту приймання-передачі послуг з правничої допомоги №12114046 від 14 серпня 2025 року Адвокатське об`єднання «Альянс ДЛС» надало ТОВ «ФК Єврокредит» наступні юридичні послуги: проведення юридичного та фінансового аналізу 1 боржника [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] (1 година) 1 200 грн., складання, підписання та подання до суду позовної заяви щодо стягнення заборгованості з 1 боржника [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] (1 година) 10 000 грн. (а.с. 33). Таким чином, з огляду на предмет позову, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн., що буде достатнім, пропорційним, співмірним складності справи та вартості фактично наданої правничої допомоги.

Outcome: approved