Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути на свою користь додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами (хворобою), а також судові витрати пов`язані із наданням професійної правничої допомоги. Ухвалою судді від 08 грудня 2025 року у справі відкрите спрощене позовне провадження. В судове засідання позивач не з`явився, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, в окремо наданій до суду заяві просив розглянути справу у його відсутність. У судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, передбаченому статтею 128 ЦПК України. В окремо поданій до суду заяві проти задоволення позовних вимог не заперечував. Ураховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, суд дійшов до наступних висновків. Як встановлено судом, відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Дитина після розлучення батьків проживає разом з матір`ю. Судовим наказом Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 20.09.2021 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.09.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Аліментні платежі, а також участь матері, покривають лише поточні витрати, пов`язані з утриманням дитини харчування, зміна сезонного одягу тощо. Водночас, у зв`язку з наявністю захворювання серця, мати самостійно понесла додаткові витрати, що викликані особливими обставинами. Випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 5330/25, виданої Державним некомерційним підприємством «Інститут серця Міністерства охорони здоров`я України» у період з 15.09.2025 року по 17.09.2025 року [PERSON] , [INFO] перебувала на стаціонарному лікуванні. Встановлено попередній діагноз відкрита артеріальна протока, заключний діагноз закриття відкритої артеріальної протоки оклюдером. Дослідив докази, надані у порядку ст.ст.76-80, ч. 1 ст.81 ЦПК України, в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи з наступного. Положеннями ст. 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Статтею 141 СК України визначено, що мати та батько мають рівні права та обов`язки у відношенні до дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції, висловленої в ухвалі Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16.12.2009 № 6-20478св09, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при призначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. На підтвердження понесення додаткових витрат на дитину позивачем надано копії квитанцій на підтвердження додаткових витрат, з загальним їх розрахунком, що склало загалом 44 935, 54 грн., з яких відповідачем вже було відшкодовано 1891, 82 грн. Вказані витрати, на переконання суду, вважаються додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України, оскільки викликані особливими обставинами та пов`язані із хворобою дитини. У постанові від 04.12.2019 року у справі №320/383/19 КЦС ВС зробив висновок, що додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. При цьому суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. Враховуючи, що необхідність у додаткових витратах на дитину викликана особливими обставинами, а саме у зв`язку з хворобою дитини, а законом обов`язок з утримання дитини покладений на обох батьків, суд визнає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача половину вартості додаткових витрат, з огляду на що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до частини 6 статті 141 Цивільно процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом, а позовні вимоги судом задоволено у повному обсязі, з урахуванням того, що відповідач фактично визнав позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави одну другу частину судових витрат зі сплати судового збору, який підлягав би сплаті за відсутності пільг, тобто у розмірі 605,60 грн. Крім цього, відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved