Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

04.12.2025 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22.10.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 22.10.2023-100002776. Згідно з умовами договору сума кредиту становить 12000 грн, строк, на який надається кредит - 140 днів з дати його надання, процентна ставка - 1% за 1 день, комісія, пов`язана із наданням кредиту - 1800,00 грн, неустойка 120,00 грн за кожен день невиконання зобов`язанння, дата повернення кредиту 09.03.2024 року. Сплата кредиту здійснюється згідно графіка платежів. Спосіб надання кредиту: електронний переказ за реквізитами, вказаними позичальником у заявці на видачу кредиту, яка є невід`ємною частиною кредитного договору. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. 20.12.2023 року сторони уклали додатковий договір № № 20.12.2023-010001023, відповідно до якого домовились продовжити строк, на який надається кредит, - 158 днів, дата повернення кредиту 27.03.2024 року 22.01.2024 року сторони уклали додатковий договір № № 22.01.2024-010000070, відповідно до якого домовились продовжити строк на який надається кредит - 177 днів, дата повернення кредиту 15.04.2024 року [PERSON] отримала кредитні кошти в розмірі 12000 грн, однак свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату позовної заяви у неї утворилась заборгованість у розмірі 22080,01 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 12000,00 грн, по відсотках - 10080,01 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 22.10.2023-100002776 від 22.10.2023 року у розмірі 22080,01 грн, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 10.12.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду відповідно до вимог ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), що стверджується довідкою про доставку електронного документу до електронного кабінету ТОВ «Споживчий центр». Одночасно у позовній заяві представником позивача заявлено клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечує щодо ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач у судове засідання не прибула, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки за її зареєстрованим місцем проживання, що вручена їй особисто (а.с.46). Про причини неявки суд не повідомила, будь яких доказів, клопотань, заяв, відзиву на позов від неї не надійшло. Відповідно до положень ст. 223 ЦПК України суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності учасників справи. Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 22.10.2023 року року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладений електронний кредитний договір № 22.10.2023-100002776, який складається з пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), розміщеної на вебсайті кредитодавця в загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на вебсайті кредитодавця; заявки, сформованої на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем; відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформованої на сайті кредитодавця, та підписаної позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаному при його ідентифікації на сайті (а.с. 15-24). Згідно з умовами договору сума кредиту становить 12000 грн, строк, на який надається кредит - 140 днів з дати його надання, процентна ставка - 1% за 1 день, комісія, пов`язана із наданням кредиту - 1800,00 грн, неустойка - 120,00 грн за кожен день невиконання зобов`язанння, дата повернення кредиту 09.03.2024 року. Сплата кредиту здійснюється згідно графіка платежів. Спосіб надання кредиту: електронний переказ за реквізитами, вказаними позичальником у заявці на видачу кредиту, яка є невід`ємною частиною кредитного договору. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. 20.12.2023 року сторони уклали додатковий договір до кредитного договору № 22.10.2023-100002776, відповідно до якого домовились продовжити строк, на який надається кредит - 158 днів, дата повернення кредиту 27.03.2024 року (а.с. 34, 35). 22.01.2024 року сторони уклали додатковий договір № 22.10.2023-100002776, відповідно до якого домовились продовжити строк, на який надається кредит - 177 днів, дата повернення кредиту 15.04.2024 року (а.с. 12, 13). За допомогою системи LiqPay.ua за кредитним договором № 22.10.2023-100002776 на картку [NUMBER] перераховано АТ КБ "Приватбанк" (на виконання договору між ТОВ «Споживчий центр» та АТ КБ "Приватбанк" № 4507 від 01.11.2020 р.) грошові кошти в сумі 12000 грн як виданий кредит (а.с. 14, 28-33). З довідки-розрахунку про стан заборгованості, наданої позивачем, вбачається, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 22.10.2023-100002776становить 22080,01 грн, яка складається з основного боргу в сумі 12000,00 грн, процентів в сумі 10080,01 грн. Проценти по кредиту нараховані за період з 22.10.2023 року по 15.04.2024 року (а.с. 27). Контррозрахунку заборгованості чи доказів її відсутності відповідачка не подала. Частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, у тому числі, договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Отже, суд робить висновок, що наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. ч. 3, 4, 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з приписами ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що 22.10.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 22.10.2023-100002776, який підписаний електронним підписом відповідачки шляхом відтворення одноразового ідентифікатора Н398. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит в розмірі 12000 грн, який вона зобов`язалася повернути та сплатити проценти за користування ним на визначених у кредитному договорі умовах (строк кредитування - 140 днів, фіксована процентна ставка 1 % в день). Позивачем доведено, що [PERSON] було видано кредитні кошти у розмірі 12000 грн шляхом перерахування на її картковий рахунок, зазначений останньою в договорі. Також судом досліджено додаткові договори від 20.12.2023 року та від 22.01.2024 року, відповідно до яких сторони домовились продовжити строк на який надається кредит до 158 днів, та до - 177 днів, остаточна дата повернення кредиту 15.04.2024 року, підписані електронним підписом відповідача шляхом відтворення одноразового ідентифікатора К356, К734. Однак, відповідачка належним чином взяті на себе обов`язки за кредитним договором не виконала, порушила умови договору, чим допустила заборгованість перед позивачем в розмірі 22080,01 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 12000,00 грн, по відсотках - 10080,01 грн. Надаючи оцінку сумі заборгованості, наведеній позивачем у розрахунку, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності їх нарахування, відтак приходить до переконання про обґрунтованість позову в цій частині. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved