Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

У серпні 2025 року позивач ТОВ "Діджи Фінанс" звернулося до суду із позовом в якому просить поновити строк позовної давності для подання позову до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №200523787 від 06.05.2016; стягнути з [PERSON] заборгованість за договором №200523787 від 06.05.2016 у загальному розмірі 27705,75 грн., судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 06.05.2016 між ПАТ "Банк Михайлівський" та [PERSON] укладено угоду №200523787 щодо кредитування, згідно умов якої останній надано кредитні кошти в розмірі 7289,34 грн., з встановленим строком користування з 06.05.2016 по 06.05.2018. 23.05.2016 рішенням Правління НБ України №14/БТ ПАТ "Банк Михайлівський" віднесено до категорії неплатоспроможних, а рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №812 розпочато процедуру виведення банку з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації. Фактичне управління банком перейшло до фонду. 20.07.2020 ТОВ "Діджи Фінанс" набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ "Банк Михайлівський", на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі №910/11298/16, відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ "Банк Михайлівський", в тому числі і за кредитним договором з відповідачкою. Банк, правонаступником якого є позивач, виконав свої зобов"язання за кредитним договором належним чином, в той же час відповідачка порушила умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та у визначений строк. Станом на 07.08.2025 загальний розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором становить 21172,34 грн., з них заборгованість за кредитом 7289,34 грн., за відсотками - 13883 грн. Заборгованість розрахована станом на дату укладення договору факторингу №7_БМ від 20.07.2020, між ПАТ "Банк Михайлівський" та ТОВ "Діджи Фінанс". Заборгованість відповідачки за кредитним договором №200523787 від 06.05.2016 - 21172,34 грн. Сума збитків з урахуванням 3% річних - 1903,77 грн. Сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов"язань - 4629,64 грн. Разом заборгованість становить - 27705,75 грн. Щодо поновлення строків позовної давності зазначає, що строк звернення до суду пропущено з поважних причин, оскільки приналежність права вимоги за кредитними договорами які були предметом договору відступлення прав вимоги від 20.07.2020, укладеним між ПАТ "Банк Михайлівський" та ТОВ "Діджи Фінанс" були предметом спору у справі №910/11298/16 Господарського суду міста Києва за позовом ПАТ "Банк Михайлівський" (ухвалою суду від 03.09.2020 замінено на правонаступника - ТОВ "Діджи Фінанс") до ТОВ "Фінансова Компанія "Плеяда", ТОВ "Фінансова Компанія "Фагор", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України про застосування наслідків нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 №1905, укладеного між ПАТ "Банк Михайлівський" та ТОВ "Фінансова Компанія "Плеяда", визнання недійсним договору факторингу від 20.05.2016 №1, укладеного між ТОВ "Фінансова Компанія "Плеяда" та ТОВ "Фінансова Компанія "Фагор". Постановою суду від 01.07.2021 у справі №910/11298/16 визначено, зокрема - застосувати наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 №1905, зобов`язано ТОВ "Фінансова Компанія "Плеяда" передати ТОВ "Діджи Фінанс" документи, отримані ним від ПАТ "Банк Михайлівський" згідно з договором факторингу від 19.05.2016 №1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 №№1, 2, зобов"язати ТОВ "Фінансова Компанія "Фагор" передати ТОВ "Діджи Фінанс" документи, отримані ним від ПАТ "Банк Михайлівський" згідно договору факторингу від 19.05.2016 №1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 №№1, 2. Оригінали документів, а саме - кредитних договорів щодо яких право вимоги відступлено на підставі договору від 20.07.2020 отримані ними лише на початку 2023 року. Наявність тривалого судового спору призвела до спливу встановленого законодавством загального строку позовної давності, в межах якого суд має право задовольнити позовні вимоги кредитора. Фактична відсутність відповідних документів унеможливлювала реалізацію прав позивача на звернення до суду за захистом власних інтересів. Також, строк на звернення до суду із позовною заявою, який настав під час діє обмежень карантинного характеру, має бути продовженим, а отже заява про застосування строків позовної давності має бути визнаною як передчасна та в її задоволенні має бути відмовлено. Крім того, до об"єктивних причин звернення до суду також є введення воєнного стану на території країни, що є поважною причиною пропуску процесуальних строків, встановлених законом та судом. Ухвалою суду від 01.09.2025 відкрито провадження у справі, розгляд її призначено у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, в позовній заяві просить справу розглядати без його участі. Відповідачка у судове засідання не з"явилася, надала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги не визнає та просить у задоволенні позову відмовити, оскільки кредитні кошти надані їй ПАТ "Банк Михайлівський" та відсотки за їх користування сплатила повністю. З викладених обставин суд вирішує справу у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України, з повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 06.05.2016 між ПАТ "Банк Михайлівський" та [PERSON] укладено кредитний договір №200523787, за умовами якого останній надано кредит у розмірі 7289,34 грн., строком на 730 днів, з 06.05.2016 по 06.05.2018. Узгоджено розмір процентної ставки 0,0001% річних, щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 3,99%, починаючи з 1 місяця дії договору. Згідно графіку платежів по кредитному договору №200523787 від 06.05.2016, довідки про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту, [PERSON] визначено здійснювати платежі з 01.06.2016 по 01.05.2018, дата платежу - 06 число кожного місяця, сума платежу за розрахунковий період, всього 14629,50 грн., у тому числі: погашення основної суми кредиту - 7289,34 грн., щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 6980,16 грн., комісія за видачу кредиту - 109,34 грн., плата за надання довідки про відсутність кредитної заборгованості за кредитним договором - 100 грн., плата за підтвердження проведення платежів та стану заборгованості за кредитом за допомогою послуги "SMS-сервіс" - 360 грн., страхування, інші послуги - 1080 грн., реальна процентна ставка по кредиту - 143,83 %, абсолютне подорожчання кредиту - 8629,50 грн. 06.05.2016 між [PERSON] та ТДВ "Страхова компанія "АРСЕНАЛ-ЛАЙФ" від імені якого діяв повірений ПАТ "Банк Михайлівський", укладеного договір страхування життя. 20 липня 2020 між ПАТ "Банк Михайлівський" та ТОВ "Діджи Фінанс" укладено договір №7_БМ про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого банк відступив товариству право вимоги до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами. Відповідно до витягу реєстру боржників ПАТ "Банк Михайлівський" до договору факторингу №7_БМ про відступлення прав вимоги від 20 липня 2020 року, позивачу відступлено право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №200523787 від 06.05.2016 в сумі - 21172,34 грн., яка складається з тіла кредиту - 7289,34 грн., заборгованості за доходами - 13883 грн. З платіжного доручення №25 від 09.07.2020, вбачається, що ТОВ "Діджи Фінанс" сплатив ПАТ "Банк Михайлівський" кошти в сумі 5307308,39 грн. Згідно розрахунку суми заборгованості за кредитним договором №200523787 від 06.05.2016, інфляційних втрат та 3% річних, з 25.02.2019 до 23.02.2022 основна сума заборгованості за договором - 21172,34 грн., інфляційне збільшення - 4629,64 грн., штрафні санкції - 1903,77 грн. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 апеляційну скаргу ТОВ ТОВ "Діджи Фінанс" задоволено. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 скасовано в частині немайнових вимог та ухвалено нове рішення про задоволення позову ТОВ "Діджи Фінанс" у цій частині. Застосовано наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 №1905, а саме: зобов`язано ТОВ "Фінансова компанія "Плеяда" передати ТОВ "Діджи Фінанс" документи, отримані ним від ПАТ "Банк Михайлівський" згідно з договором факторингу від 19.05.2016 №1905 та актів прийому-передачі від 20.05.21016 №1 і №2. Визнано відсутніми у ТОВ "Фінансова компанія "Плеяда" будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2 до цього договору та актах прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2 до зазначеного договору факторингу. Визнано недійсним договір факторингу від 20.05.2016 № 1, укладений між ТОВ "Фінансова компанія "Плеяда" та ТОВ "Фінансова компанія "Фагор". Зобов`язано ТОВ "Фінансова компанія "Фагор" передати ТОВ "Діджи Фінанс" документи, отримані ним від ПАТ "Банк Михайлівський" згідно договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 № 1 і № 2. Визнано відсутніми у ТОВ "Фінансова компанія "Фагор" будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог до нього від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2, актах прийому-передачі від 20.05.2016 до зазначеного договору факторингу № 1 і № 2, та в договорі факторингу від 20.05.2016 № 1 та додатках до нього. З постанови Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 вбачається, що право вимоги за кредитним договором №200523787 від 06.05.2016, укладеного між ПАТ "Банк Михайлівський" та [PERSON] , банком за договором факторингу №1905 від 19.05.2016 відступлено ТОВ "ФК "Плеяда". У подальшому ТОВ "ФК "Плеяда" 20.05.2016 укладено з ТОВ "ФК "Фагор" договір факторингу №1, відповідно до якого останньому відступлено право вимоги, зокрема і до [PERSON] за кредитним договором № 200523787 від 06.05.2016 укладеним з ПАТ "Банк Михайлівський". Відповідно до договору доручення №26254000109890/1 на переказ коштів з поточного рахунку фізичної особи від 17.06.2016, укладеного між ПАТ "Платинум Банк" та [PERSON] , банк зобов`язується від імені і за рахунок останньої здійснити перерахування коштів у валюті гривня з поточного рахунку № [NUMBER] , який відкрито в банку на ім"я [PERSON] на поточний рахунок ТОВ "ФК"Фагор" № [NUMBER] , який відкрито в банку АТ ОТП Банк, код отримувача 300528, код за ЄДРПОУ 40202955 в сумі 7645,18 грн., призначення платежу: погаш. заборг. зг. кред. договору №200523787 від 06.05.2016, 2365214362, [PERSON] (зг. дог-доручення №26254000109890/1 від 17.06.2016). 17.06.2016 між ПАТ "Платинум Банк" (банк) та [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір зі страхування життя позичальника та можливістю перенесення платежу (рахунок) №269/10022CLFK3IT2 (Оптимальний СТР з перенесенням платежу), за яким банк надає позичальнику грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на поточні проблеми, а позичальник зобов"язується повернути наданий кредит, сплатити за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за договором в повному обсязі. Сума кредиту 12048,80 грн., строк кредитування - 56 платіжних періодів, фіксована процентна ставка за користування кредитом - 0,0001% річних, комісія за обслуговування кредиту - 300 грн., цільове призначення - поточні проблеми, дата повернення кредиту - 21.02.2021. Для видачі та зарахування коштів для погашення кредиту банк відкрив позичальнику рахунок № [NUMBER] . Кредит надано банком позичальнику шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] , банк ПАТ "ПтБ" код банку 380388. Згідно графіку платежів до кредитного договору зі страхування життя позичальника та можливістю перенесення платежу (рахунок) №269/10022CLFK3IT2 від 17.06.2016, кредит розрахований на 56 платежів, дата сплати - щомісячно 21 числа, в розмірі 552 грн., останній місяць - 504,80 грн., всього 26448,80 грн., оплата кредиту всього 12048,80 грн., комісія - 14400 грн., сума страхової премії - 4408,62 грн., розрахунково-касове обслуговування - 264,49 грн., сума платежу за розрахунковий період - всього 26713,29 грн. Відповідно до квитанцій від 13.07.2016, 15.08.2016, [PERSON] сплатила 2000 грн. та 3000 грн. за погашення заборгованості за кредитом №№269/10022CLFK3IT2 від 17.06.2016. З квитанції №593585178 від 15.09.2016, вбачається, що [PERSON] сплатила 7954,00 грн. в рахунок погашення заборгованості по кредиту №269/10022CLFK3IT2 від 17.06.2016. Згідно повідомлення АТ "ОТП Банк" №73-1-1/5076-БТ від 14.10.2025, надходження коштів від [PERSON] на рахунок [NUMBER] в сумі 7645,18 грн. або в іншій сумі в період з 17.06.2016 по 01.07.2016, відсутні. Як вбачається з виписки по особовому рахунку ТОВ "ФК "Фагор" з 17.06.2021 по 01.07.2016, на рахунок [NUMBER] , IBAN - [NUMBER] , 17.06.2016 надійшли кошти в розмірі 8132 грн., призначення платежу - перерахування коштів зг.заяви клієнта від 16.06.2016. Відповідно до повідомлення АТ "ОТП Банк" №73-1-1/5076-БТ від 27.10.2025, надходження коштів з рахунку № [NUMBER] на рахунок № [NUMBER] , в сумі 7645,18 грн. або в іншій сумі в період з 17.06.2016 по 01.07.2016, відсутні. Згідно повідомлення ПАТ "Платинум банк" від 24.12.2025, за даними Єдиної операційно-інформаційної системи по ПАТ "Платинум банк" за період з 10.06.2016 по 30.09.2016 з поточного рахунку № [NUMBER] (980) клієнта [PERSON] (РНОКПП- [NUMBER] ) було здійснено перерахунок коштів в сумі 7645,18 грн. на рахунок ТОВ "ФК "Фагор" (код за ЄДРПОУ - 40202955) № [NUMBER] (980), відкритий в АБ "Укргазбанк". Будь-яка інша інформація щодо виконання договору доручення №26254000109890/1 від 17.06.2016, укладеним між ПАТ "Платинум банк" та [PERSON] , відсутня. З меморіального ордера №537521402 від 17.06.2016, вбачається, що [PERSON] сплатила ТОВ "ФК Фагор" за погашення заборгованості зг. кред. договору №200523787 від 06.05.2016 кошти в сумі 7645,18 грн. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). З положень частини першої та другої ст. 1056-1 ЦК України вбачається, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст.610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно із ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За ч.2 ст.625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди. За правилами ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст. 76 цього Кодексу, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Як вбачається зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до вимог частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 06.05.2016 між ПАТ "Банк Михайлівський" та [PERSON] укладено кредитний договір №200523787, за умовами якого останній надано кредит у розмірі 7289,34 грн., строком на 730 днів, з 06.05.2016 по 06.05.2018. ПАТ "Банк Михайлівський" свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме відповідачці надано кредит на споживчі цілі в розмірі 7289,34 грн. 19.05.2016 між ПАТ "Банк Михайлівський" та ТОВ "ФК "Плеяда", укладений договір факторингу №1905, згідно з яким відбулося відступлення прав вимоги за кредитними договорами, зокрема і до [PERSON] за кредитним договором №200523787 від 06.05.2016. У подальшому 20.05.2016 між ТОВ "ФК "Плеяда" і ТОВ "ФК "Фагор" укладено договір факторингу №1, за умовами якого останньому відступлено права вимоги, отримані від ПАТ "Банк Михайлівський" на підставі договору факторингу № 1905. Під час розгляду справи отримані докази (повідомлення ПАТ "Платинум банк" від 24.12.2025 та меморіальний ордер №537521402 від 17.06.2016) про те, що відповідачка [PERSON] виконала свої зобов`язання за кредитним договором №200523787 від 06.05.2016, сплативши 17.06.2016 на рахунок ТОВ "ФК "Фагор" № 26501008000127 (980), відкритий в АБ "Укргазбанк" кошти в сумі 7645,18 грн. Будь-яких доказів направлення ПАТ "Банк Михайлівський" повідомлення на адресу [PERSON] до моменту виконання зобов`язань за кредитним договором перед новим кредитором щодо недійсності укладених договорів факторингу, а також роз`яснення їх наслідків та необхідності сплати заборгованості за кредитним договором саме на рахунок ПАТ "Банк Михайлівський", а не на рахунки ТОВ "ФК "Плеяда" або ТОВ "ФК "Фагор", позивачем не надано. Більш ніж через п`ять років після виконання зобов`язань [PERSON] шляхом сплати коштів ТОВ "ФК "Фагор", рішенням суду 01.07.2021 за договором факторингу від 19.05.2016 №1905 укладеним між ПАТ "Банк Михайлівський" та ТОВ "ФК "Плеяда" визнано наслідки нікчемності правочину, а договір факторингу від 20.05.2016 №1, укладений ТОВ "ФК "Плеяда" з ТОВ "ФК "Фагор" визнано недійсним. За таких обставин, [PERSON] на час виконання зобов`язання в 2016 році перед ТОВ "ФК "Фагор" не знала і не могла знати про нікчемність та недійсність договорів факторингу. З урахування встановлених у справі даних, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ "Діджи Фінанс" до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором тільки вже в більшому розмірі є безпідставними та не підлягають задоволенню, оскільки відповідачкою зобов`язання виконано. Питання правовірності отримання ТОВ "ФК "Фагор" грошових коштів від відповідачки за кредитним договором №200523787 та витребування їх позивачем у зазначеного товариства знаходиться поза межами предмета судового розгляду в даній справі. У стаття 61 Конституції України закріплено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Щодо поновлення строку позовної давності для подання позову суд зазначає наступне. Так, відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність, це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з заявою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлена ст.257 ЦК України і становить три роки. За змістом ч.2 ст.259 ЦК України, строк позовної давності може бути збільшений за домовленістю сторін, договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 "Про судове рішення у цивільній справі" від 18.12.2009 передбачено, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Відповідно до частин 3, 4 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно ч.5 ст.267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Між тим, позивач у позовній заяві просить суд поновити строк позовної давності для подання даного позову. Згідно постанови Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021, рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 у справі №910/11298/16 скасовано в частині немайнових вимог, з ухваленням нового рішення про задоволення позову ТОВ "Діджи Фінанс" у цій частині. Застосовано наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 №1905, а саме: зобов`язано ТОВ "Фінансова компанія "Плеяда" передати ТОВ "Діджи Фінанс" документи, отримані ним від ПАТ "Банк Михайлівський" згідно з договором факторингу від 19.05.2016 №1905 та актів прийому-передачі від 20.05.21016 №1 і №2. Визнано відсутніми у ТОВ "Фінансова компанія "Плеяда" будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2 до цього договору та актах прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2 до зазначеного договору факторингу. Визнано недійсним договір факторингу від 20.05.2016 № 1, укладений між ТОВ "Фінансова компанія "Плеяда" та ТОВ "Фінансова компанія "Фагор". Зобов`язано ТОВ "Фінансова компанія "Фагор" передати ТОВ "Діджи Фінанс" документи, отримані ним від ПАТ "Банк Михайлівський" згідно договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 № 1 і № 2. Визнано відсутніми у ТОВ "Фінансова компанія "Фагор" будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог до нього від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2, актах прийому-передачі від 20.05.2016 до зазначеного договору факторингу № 1 і № 2, та в договорі факторингу від 20.05.2016 № 1 та додатках до нього. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області серія ВП №66483131 від 29 грудня 2022 року про закінчення виконавчого провадження, зобов`язано ТОВ "ФК "Плеяда" передати ТОВ "Діджи Фінанс" документи, отриманні ним від ПАТ "Банк Михайлівський" згідно договору факторингу від 19 травня 2016 року №1905 та актів-прийому передачі від 20 травня 2016 року №1 і №2. Постановою приватного виконавця округу міста Київ серія ВП №66491947 від 17 січня 2023 року про закінчення виконавчого провадження, зобов`язано ТОВ "ФК "Фагот" передати ТОВ "Діджи Фінанс" документи, отриманні ним від ПАТ "Банк Михайлівський" згідно договору факторингу від 19 травня 2016 року №1905 та актів-прийому передачі від 20 травня 2016 року №1 і №2. Суд, розглянувши вказані причини пропуску строку позовної давності позивачем вважає, що вони є обґрунтованими та строк позовної давності останнім пропущено саме з поважних причин, оскільки приналежність права вимоги за кредитними договорами було предметом спору у справі №910/11298/16 та саме наявність тривалого судового процесу щодо приналежності права вимоги кредитору призвело до спливу встановленого законодавством загального строку позовної давності. Крім того, оригінали документів, а саме - кредитних договорів, щодо яких право вимоги відступлено на підставі договору від 20.07.2020 були отримані позивачем лише на початку 2023 року. Саме фактична відсутність документів, які стосуються угоди щодо кредитування унеможливлювали реалізацію прав позивача на звернення до суду за захистом своїх власних інтересів. Також, позивач наголошував на продовження під час карантину строків загальної та спеціальної давності та введенні воєнного стану на території країни. Вказана сукупність зазначених підстав свідчить про об`єктивність пропуску позивачем належного строку для звернення до суду із позовною заявою, а тому вказаний пропущений строк підлягає поновленню. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов"язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, тому судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу з відповідачки не стягуються. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed