Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] , звертаючись з позовом до суду, просить визнати [PERSON] , [INFO] , громадянина України, який зник безвісти 17 вересня 2025 року поблизу населеного пункту Григорівка Бахмутського району Донецької області, батьком [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Києва, Україна; внести зміни до актового запису № 1343 від 24 травня 2013 року про народження [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Києва, Україна, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, де у відомостях про батька дитини зазначити наступні відомості: [PERSON] , [INFO] , уродженець селища Сарапаян Хорезмської області Узбекистан, громадянин України. Позивач мотивує свої вимоги тим, що в період з 2011 року по теперішній час позивач проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу разом із [PERSON] , та [INFO] народився спільний з відповідачем син [PERSON] . На момент народження дитини позивач мала складні стосунки з відповідачем, тому при реєстрації народження сина позивач записала відомості про батька дитини на підставі ст. 135 СК України. Відповідач завжди визнавав себе батьком дитини , проживав разом із позивачем та спільною дитиною за адресою: [ADDRESS] . Діти відповідача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] знали про те, що [PERSON] є батьком [PERSON] , спілкуються та підтримують з ним хороші стосунки, оскільки визнають, що він є їхнім єдинокровним братом. Сторони постійно відкладали реєстрацію змін до актового запису про народження дитини. Однак, 17.09.2025 року відповідач, перебуваючи на військовій службі у в/ч [NUMBER] , виконуючи військовий обов`язок, зник безвісти в бою за Україну поблизу населеного пункту Григорівка Бахмутського району Донецької області, та за фактом зникнення безвісти [PERSON] Дніпровським УП ГУНП у м. Києві зареєстровано кримінальне провадження № 12025100040003062 від 23.09.2025 року за ч. 1 ст. 115 КК України, наразі місцезнаходження відповідача невідоме, тому позивач вимушена звернутись з даним позовом у судовому порядку. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику/повідомлення сторін. Відповідач [PERSON] не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву. Третіми особами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подано заяви про визнання позову. За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Так, засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначає Сімейний кодекс України. Порядок визначення походження дитини регулює глава 12 Сімейного кодексу України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма ст. 7 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 24.05.2013 року, актовий запис № 1343, батьками [PERSON] , [INFO] , зазначено: мати - [PERSON] , громадянка України, батько дитини записаний на підставі заяви матері за ч. 1 ст. 135 СК України - [PERSON] , громадянин України. [PERSON] , [INFO] , має троє повнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві від 26.09.2025 року, актовий запис № 1284; [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва від 11.10.2025 року, актовий запис № 1161; [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження, виданим Дарницьким відділом ЗАРГ м. Києва від 12.10.1993 року, актовий запис № 1178. Відповідно до ч. 1-3 ст. 102 Цивільного процесуального кодексу України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Згідно Висновку спеціаліста, складеного ТОВ «Генкод Діагности» від 06.10.2025 року № HID25-002817 за заявою [PERSON] , [INFO] , біологічна спорідненість між [PERSON] , [INFO] , по відношенню до [PERSON] , [INFO] , не виключена, що свідчить про те, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , можуть бути напівсиблінгами. Ймовірність даної події складає 98,09867201%. 20.09.2025 року начальником [INFO] складено сповіщення сім`ї № 674, яким повідомлено [PERSON] , що його батько [PERSON] , [INFO] , стрілець-номер обслуги 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , відданий військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок, 17.09.2025 року в бою за Україну, її свободу та незалежність поблизу населеного пункту Григорівка Бахмутського району Донецької області зник безвісти. Згідно Витягу з ЄРДР за фактом зникнення безвісти [PERSON] Дніпровським УП ГУНП у м. Києві зареєстровано кримінальне провадження № 12025100040003062 від 23.09.2025 року за ч. 1 ст. 115 КК України. Відповідно до ч. 1, 2 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, у порядку, передбаченому цим Законом, та вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи. Особа вважається зниклою безвісти за особливих обставин до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому цим Законом. Набуття правового статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, не зменшує обсяг цивільної правоздатності такої особи (частина перша статті 8 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин»). Згідно виписки по рахунку [PERSON] , складеного АТ КБ «ПриватБанк», [PERSON] здійснював регулярні грошові перекази на ім`я [PERSON] у період з 01.10.2024 року по 12.09.2025 року. За даними Акту, засвідченого начальником ЖЕД-410 від 14.10.2025 року, [PERSON] , [INFO] , з 2011 року проживає за адресою: [ADDRESS] з цивільною дружиною [PERSON] , [INFO] , та з сином [PERSON] . Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини). Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Статтею 121 Сімейного кодексу України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно зі статтею 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Змістом статті 128 Сімейного кодексу України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Водночас частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення на підставі статті 128 СК України факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. На підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. (ст. 134 Сімейного кодексу України) Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц зазначено, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у такій категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved