Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

30 червня 2025 року позивач [PERSON] звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира з позовом до відповідача АТ «Укртелеком» про захист прав споживача та стягнення моральної шкоди. Свій позов [PERSON] обґрунтовує тим, що він є споживачем електронних комунікаційних послуг доступу до мережі Інтернет, що надаються АТ «Укртелеком» за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . Впродовж тривалого часу надані відповідачем послуги доступу до мережі Інтернет були неякісними, зокрема, з квітня по листопад 2023 року доступу до мережі Інтернет фактично не було. Він неодноразово звертався до відповідача з письмовими заявами, в яких повідомляв про неякісні послуги, просив надати калькуляцію, інформацію про обсяг, якість наданих послуг, а також просив здійснити перерахунок вартості таких послуг, які фактично не надавались. Після таких звернень працівники Житомирської філії АТ «Укртелеком» безкоштовно замінили йому модем. Однак, це не вирішило проблему, адже послуги Інтернету все одно надавались неналежної якості, зокрема, інтернет періодично був відсутній з 01 жовтня 2023 року по 22 листопада 2023 року. [PERSON] вважає неправомірним нарахування йому заборгованості за ненадані послуги. Позивач зазначає, що умовами публічного договору про надання послуг доступу до мережі Інтернет тарифний план не визначений. Нарахування відповідачем заборгованості в розмірі 769,92 гривень є неправомірним, адже незрозуміло за яким тарифним планом йому такі послуги мали надаватись, ціна послуг відповідачем постійно змінювалась в односторонньому порядку. Також позивач зазначає, що він не отримав від відповідача вичерпної інформації про якість, вартість та порядок надання послуг, а також розшифрування нарахованої заборгованості. На обґрунтування вимог про стягнення моральної шкоди позивач зазначає, що в порушення Закону України «Про захист прав споживачів» АТ «Укртелеком» впродовж тривалого часу надавало неякісні комунікаційні послуги, внаслідок чого він не міг безперешкодно користуватись послугами доступу до Інтернету, хоча сплачував кошти за такі послуги. Відповідач не вчиняв жодних дій для відновлення зв`язку поки він не звернеться з відповідними вимогами. Також позивач зазначає, що він є літньою людиною (88 років), вести комунікацію з відповідачем йому важко, адже працівники Житомирської філії АТ «Укртелеком» не приймали від нього заявок, розмовляли з ним грубо та вказували на необхідність телефонувати оператору. У зв`язку з неналежним наданням послуг відповідачем він змушений витрачати свій час, гроші та нерви на дзвінки, листування та звернення до суду. Внаслідок таких дій відповідача він зазнав душевних страждань, що є підставою для відшкодування моральної шкоди. Завдану йому моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 5 000 гривень. На підставі наведеного позивач просить: 1) зобов`язати АТ «Укртелеком» надати йому повну та достовірну інформацію про надані електронні комунікаційні послуги, а саме: калькуляцію наданих послуг, в якій зазначити зміст, якість, вартість та порядок надання послуг за період з жовтня по листопад 2023 року, в тому числі відомості про об`єм інтернету, який АТ «Укртелеком» було зобов`язане надати [PERSON] (особовий рахунок [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) і скільки фактично було надано; детальний розрахунок заборгованості в розмірі 769,92 гривень з розшифоровкою виду послуги, обсягу наданих послуг, суми коштів до сплати за кожний сеанс зв`язку; 2) зобов`язати АТ «Укртелеком» здійснити перерахунок обсягу та розміру плати за електронні комунікаційні послуги [PERSON] (особовий рахунок [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) та виключити заборгованість в розмірі 769,92 гривень за ненадані послуги; 3) стягнути з АТ «Укртелеком» на користь [PERSON] 5 000 гривень моральної шкоди. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 червня 2025 року вищевказану справу передано для розгляду судді Корольовського районного суду міста Житомира [PERSON] . На підставі розпорядження керівника апарату Корольовського районного суду міста Житомира № 257 від 15 вересня 2025 року справу № 296/7171/25 передано для повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, оскільки суддя Корольовського районного суду міста Житомира [PERSON] звільнений у відставку. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 вересня 2025 року цивільну справу № 296/7171/25 передано для розгляду судді Корольовського районного суду міста Житомира Пилипюк Л. М. Ухвалою судді від 30 вересня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу встановлено строк 15 днів для подання відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому ст. 178 ЦПК України. 14 жовтня 2025 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Однак, відзив не може бути прийнятий судом з огляду на невиконання представником відповідача вимог ст. 178 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.178 ЦПК України копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Згідно з п.2 ч.5 ст.178 ЦПК України до відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Частиною сьомою статті 43 ЦПК України визначено, що в разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення. Установлено, що представник відповідача не виконав вимоги ст. 43, 178 ЦПК України, оскільки не надав доказів надіслання позивачу [PERSON] , який не має зареєстрованого електронного кабінету, відзиву в паперовій формі листом з описом вкладення, як цього вимагає частина сьома статті 43 ЦПК України. Натомість представник відповідача зазначає про надіслання відзиву з доданими до нього доказами [PERSON] на адресу електронної пошти, що не може свідчити про належне виконання вимог процесуального закону. Враховуючи невиконання відповідачем вимог статтей 43, 178 ЦПК України щодо направлення відзиву на позовну заяву у паперовій формі листом з описом вкладення, відзив представника відповідача суд не бере до уваги. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд установив, що 30 вересня 2021 року [PERSON] шляхом підписання Заяви № (особовий рахунок [NUMBER] ) приєднався до публічного Договору про надання телекомунікаційних послуг АТ «Укртелеком» (а. с. 12). Відповідно до умов вищевказаної Заяви [PERSON] , ознайомившись з умовами Договору про надання телекомунікаційних послуг та додатками до нього на офіційному сайті АТ «Укртелеком» в мережі Інтернет за адресою: www.ukrtelecom.ua та/або в друкованому вигляді в центрі обслуговування абонентів Укртелекому, приєднався до умов Договору та замовив перелік телекомунікаційних послуг за адресою: [ADDRESS] , на умовах авансової системи оплати: 1) послуга фіксованого телефонного зв`язку; 2) послуга доступу до мережі Інтернет; 3) абонентське обладнання для користування телекомунікаційною послугою модем ADSL TENDA D301, балансовою вартістю 273,57 гривень. На підтвердження позовних вимог [PERSON] надає копії своїх скарг, адресованих АТ «Укртелеком», та відповіді на них. Зокрема, 13 листопада 2023 року [PERSON] звертався до директора Житомирської філії АТ «Укртелеком» зі скаргою, в якій зазначає, що в жовтні 2023 року послуги Інтернету були надані йому неналежної якості, впродовж 20 днів доступ до послуги був відсутній. У вказаній скарзі позивач просив здійснити перерахунок розміру оплати за відповідну послугу за жовтень 2023 року (а. с. 8). У відповідь на вказану скаргу АТ «Укртелеком» повідомляє, що за обліковими даними АТ «Укртелеком» у жовтні 2023 року не зареєстровано жодного звернення позивача щодо якості послуги надання доступу до мережі Інтернет та не було зафіксовано масових пошкоджень. А тому, АТ «Укртелеком» немає підстав для виконання перерахунку нарахувань за жовтень 2023 року. Разом з тим, 06 листопада 2023 року за зверненням [PERSON] щодо якості надання послуги доступу до мережі Інтернет було виявлено та усунуто пошкодження абонентської лінії 09 листопада 2023 року. За вказаний період абонентна плата не нараховувалась (а. с. 9). 30 грудня 2023 року [PERSON] звернувся до директора Житомирської філії АТ «Укртелеком» з повторною скаргою, в якій зазначає, що йому послуга доступу до мережі Інтернет надається неналежної якості (часто відсутній доступ до послуги). У цій скарзі позивач просив надати йому копію договору, укладеного між [PERSON] та АТ «Укртелеком» про надання послуг доступу до мережі Інтернет, а також усунути недоліки надання послуги за його особовим рахунком. У відповіді на вищевказане звернення АТ «Укртелеком» листом від 23 січня 2024 року повідомляє, що договір про надання електронних комунікаційних послуг є публічним і з ним можна ознайомитись на сайті www.ukrtelecom.ua. Щодо якості надання послуги АТ «Укртелеком» зазначає, що [PERSON] було запропоновано перепідключення на Оптичний Інтернет, проінформовано про умови перепідкдючення та зареєстровано відповідну заявку позивача. За цією заявкою в листопаді 2023 року проводились відповідні роботи, однак на прохання позивача виконання вищевказаних робіт було призупинено. У зв`язку зі несвоєчасною оплатою послуг електронних комунікаційних послуг, наданих за особовим рахунком позивача, утворилась заборгованість, внаслідок чого 23 листопада 2023 року надання послуг доступу до мережі Інтернет припинено. Крім того, в матеріалах справи наявна копія скарги [PERSON] , адресована Житомирській філії АТ «Укртелеком», Державній службі України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Головному управлінню Держпродспоживслужби в Житомирській області, Антимонопольному комітету України, Відділу досліджень та розслідувань у Житомирській області Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку, керівнику Житомирської обласної прокуратури. У вказаній скарзі позивач вказує на протиправність дій відповідача щодо нарахування йому заборгованості за послуги доступу до мережі Інтернет, вважає такі дії АТ «Укртелеком» вимаганням та шахрайством, просить провести перевірку викладених у скарзі обставин, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальні, розпочати розслідування та відшкодувати моральну шкоду. Крім того, позивач просить надати йому калькуляцію наданих відповідачем послуг. У відповідь на звернення [PERSON] АТ «Укртелеком» листом від 06 березня 2024 року повідомляє, що в листопаді 2023 року заявка/звернення щодо відсутності послуги до мережі Інтернет зафіксована 06 листопада 2023 року та 13 листопада 2023 року (зареєстровані в Центрі обслуговування абонентів в м. Житомирі). Проведеними 08 листопада 2023 року перевірками виявлено та усунуто пошкодження (замінено пару в розподільчій коробці). Заявку закрили 09 листопада 2023 року. Згідно даних автоматизованої системи обліку ІР-послуг з 08 листопада 2023 року під логіном абонента зафіксовані Інтернет-контакти. Разом з тим, 13 листопада 2023 року в телефонному режимі було отримано інформацію про те, що доступ до Інтернету надається задовільно. За час відсутності доступу до послуги плата не нараховувалась.З 23 листопада 2023 року надання послуги з доступу до мережі Інтернет було тимчасово припинено. Згідно даних автоматизованої системи обліку ІР-послуг до 23 листопада 2023 року під логіном абонента зафіксовані Інтернет-конекти. Враховуючи, що протягом листопада 2023 року - січня 2024 року кошти на особовий рахунок не надходили, станом на 01 лютого 2024 року на особовому рахунку утворилась заборгованість в розмірі 769,92 гривень. В результаті проведених перевірок підстав для коригування нарахувань немає. за зверненням в Центр обслуговування абонентів 23 листопада 2023 року з питанням відключення послуги з доступу до мережі Інтернет від електронної комунікаційної мережі Товариства, з метою лояльності, [PERSON] було запропоновано отримати знижку в розмірі 15% на абоненту плату за користування даною послугою, терміном на один рік. На вказану пропозицію [PERSON] погодилися та виявили бажання і в подальшому залишатися абонентом Товариства. Також установлено, що 17 січня 2025 року [PERSON] надіслав АТ «Укртелеком» заяву, в якій просив надатикалькуляцію наданих послуг, зокрема, щодо змісту, якості, вартості та порядку надання послуг за період з жовтня по листопад 2023 року. Крім того, позивач просив надати йому детальний розрахунок заборгованості в розмірі 769,92 гривень. АТ «Укртелеком» листом від 29 січня 2025 року надало [PERSON] відповідь на вищевказане звернення, в якій зазначено, що інформація щодо нарахувань додається на 1 аркуші. Однак, позивач вказаний додаток до матеріалів справи не додав. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виник спір щодо надання телекомунікаційних послуг, порядку їх обліку та оплати. Суд ураховує, що [PERSON] був споживачем телекомунікаційних послуг, які надавались АТ «Укртелеком», зокрема, споживачем послуг доступу до мережі Інтернет за особовим рахунком № [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] . Разом з тим, суд ураховує, що в матеріалах справи відсутній примірник (копія) публічного Договору про надання телекомунікаційних послуг з додатками в редакції станом на 30 вересня 2021 року, внаслідок чого суд позбавлений можливості дослідити його істотні умови, в тому числі, умови щодо вартості послуги, її складові та порядок розрахунку. Щодо вимог позову про зобов`язання АТ «Укртелеком» надати [PERSON] інформацію щодо якості, вартості, порядку надання послуг та детальної інформації про утворення заборгованості. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 107 Закону України «Про електронні комунікації» (в редакції від 31 жовтня 2025 року)кінцеві користувачі послуг під час замовлення та/або отримання електронних комунікаційних послуг мають право на безоплатне отримання від постачальника електронних комунікаційних послуг вичерпної інформації щодо змісту, якості, вартості та порядку надання електронних комунікаційних послуг. Окрім того, п. 16 Правил надання та отримання електронних комунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25 червня 2025 року № 761 (далі по тексту - Правила), передбачено, що до укладення договору про надання послуг та під час надання послуг незалежно від їх типу чи виду (крім послуг з передачі сигналів) постачальник послуг надає безоплатно кінцевим користувачам вичерпну інформацію щодо опису умов такого договору, зокрема, про основні характеристики кожної послуги, які надаються відповідно до договору про надання послуг, в тому числі: встановлені та визначені відповідно до законодавства значення показників якості послуг та їх рівні; обсяги надання послуг (у разі їх визначення) в одиницях обліку послуг залежно від виду послуг, складові та елементи пакета/тарифного плану послуг, інформацію про вартість послуг, які надаються відповідно до договору про надання послуг, в тому числі: тарифи, тарифні плани на послуги; загальну вартість послуг (послуги), включаючи податки, а також усі додаткові платежі, пов`язані з наданням послуги (за наявності), в тому числі пов`язані з активацією послуги, періодичні платежі; про відсутність чи наявність граничного ліміту, його розміри та порядок зміни; порядок надання послуг, укладення договору про надання послуг, в тому числі у електронній формі, термін, до якого постачальник послуг зобов`язується розпочати надання послуги; порядок та періодичність оплати послуг; розрахунковий період, за який нараховується плата за надані послуги, порядок його зміни та інформування кінцевих користувачів про такі зміни. Підпунктами 1 та 5 пункту 17 Правил також передбачено, що додатково до інформації, передбаченої пунктом 16 цих Правил, постачальники послуг доступу до Інтернету та послуг міжособистісних електронних комунікацій з використанням нумерації надають таку інформацію: як складову основних характеристик кожної послуги - показники якості послуг та їх рівні, які пропонуються чи надаються, відповідно до вимог Закону та посилання на результати випробувань параметрів якості послуг, проведених відповідно до законодавства; вартість активації послуги, всі періодичні витрати та витрати, пов`язані з її отриманням, та як складову інформації про ціну такої послуги. Відповідно до п. 22 Правил така інформація повинна бути актуальною, достовірною, вичерпною і надаватися в доступному та зручному для користування вигляді, що забезпечує її однозначне та чітке розуміння і доступ до неї (із забезпеченням незмінності) протягом всього періоду часу надання відповідних послуг. Згідно з підпунктом 30 п. 4 Правил розшифрування інформації про надані послуги - сукупність інформації щодо нарахованої постачальником послуг суми за надані послуги протягом розрахункового періоду з обов`язковим одночасним зазначенням: номера кінцевого користувача, якого викликав кінцевий користувач; виду послуги; обсягу наданих послуг та суми коштів до сплати за кожний сеанс зв`язку; Суд ураховує, що в матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем обов`язку щодо надання споживачу [PERSON] вичерпної інформації про надання послуги доступу до мережі Інтернет, зокрема, щодо її якості та вартості у відповідний період. Ураховуючи наведені положення нормативно-правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов в частині вищевказаних вимог підлягає до задоволення, а тому АТ «Укртелеком» слід зобов`язати надати [PERSON] інформацію про надані електронні комунікаційні послуги, а саме про якість, вартість та порядок надання послуг за період з жовтня по листопад 2023 року, в тому числі відомості про об`єм інтернету, який АТ «Укртелеком» було зобов`язане надати [PERSON] і скільки фактично було надано; детальний розрахунок заборгованості в розмірі 769,92 гривень з розшифруванням виду послуги, обсягу наданих послуг, суми коштів до сплати за кожний сеанс зв`язку. Щодо вимоги позову про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок заборгованості. Зміст заявленої вимоги свідчить, що [PERSON] фактично просить суд скасувати нараховану йому АТ «Укртелеком» заборгованість у розмірі 769,92 гривень, оскільки вважає, що він не повинен сплачувати за послугу, яка йому не була надана. За правилами ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність. Визнання права як у позитивному значенні (визнання існуючого права), так і в негативному значенні (визнання відсутності права і кореспондуючого йому обов`язку) є способом захисту інтересу позивача у правовій визначеності. Для належного захисту інтересу від юридичної невизначеності у певних правовідносинах особа може на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України заявити вимогу про визнання відсутності як права вимоги в іншої особи, що вважає себе кредитором, так і свого кореспондуючого обов`язку, зокрема у таких випадках: кредитор у таких правовідносинах без звернення до суду з відповідним позовом може звернути стягнення на майно особи, яку він вважає боржником, інших осіб або інакше одержати виконання поза волею цієї особи-боржника в позасудовому порядку; особа не вважає себе боржником у відповідних правовідносинах і не може захистити її право у межах судового розгляду, зокрема, про стягнення з неї коштів на виконання зобов`язання, оскільки такий судовий розгляд кредитор не ініціював (наприклад, кредитор надсилає претензії, виставляє рахунки на оплату тощо особі, яку він вважає боржником). Застосування боржником способу захисту інтересу, спрямованого на усунення правової невизначеності у відносинах із кредитором, є належним лише в разі, якщо така невизначеність триває, ініційований кредитором спір про захист його прав суд не вирішив і відповідне провадження не було відкрите. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, які наразі припинені. Разом з тим, з досліджених матеріалів справи вбачається, що по особовому рахунку [PERSON] відповідачем нараховано заборгованість. Однак, з наявних матеріалів справи суд позбавлений можливості належним чином здійснити оцінку правомірності дій відповідача щодо нарахування заборгованості, адже суду невідомі конкретні тарифи надання позивачу послуг доступу до мережі Інтернет у відповідні періоди. З поданих позивачем доказів неможливо встановити точні періоди наявності доступу до послуги, періоди її повної відсутності, періоди надання послуги неналежної якості. З огляду на викладене, позивачем не доведено доказами неправомірності дій відповідача щодо нарахування заборгованості або відсутності свого обов`язку сплачувати таку заборгованість, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у вказаній частині. Щодо вимог позову про відшкодування моральної шкоди. Цивільним кодексом України у п. 9 ч. 2 ст. 16 передбачено, що одним із судових способів захисту особистого немайнового або майнового права та інтересу особи є відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Поняття «моральна шкода» у національному законодавстві чітко не визначено, однак у судовій практиці сформувались такі тлумачення: втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»); страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 № 752/17832/14-ц). Основні особливості стягнення моральної шкоди на відміну від майнової шкоди, яка полягає у втраті чи пошкодженні майна, моральна шкода має немайновий характер. Її неможна оцінити у грошовому еквіваленті з точністю. Визначається розмір моральної шкоди судом з урахуванням таких факторів: характеру та інтенсивності пережитих страждань - суд враховує глибину та тривалість душевних переживань, фізичного болю, приниження честі та гідності, а також інші негативні наслідки, яких зазнала особа; вини особи, яка завдала шкоди - розмір шкоди може бути збільшений у разі умисного заподіяння шкоди або наявності грубої недбалості; матеріального та соціального становища потерпілого -суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням кримінального правопорушення; інших обставин справи - суд може враховувати й інші обставини, які мають значення для справедливого вирішення справи. Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Тлумачення статті 23 ЦК України свідчить, що вона є нормою, яка має поширюватися на будь-які цивільно-правові відносини, в яких тій чи іншій особі було завдано моральної шкоди. Це, зокрема, підтверджується тим, що законодавець вживає формулювання «особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав». Тобто можливість стягнення компенсації моральної шкоди ставиться в залежність не від того, що це передбачено нормою закону або положеннями договору, а від порушення цивільного права особи (ухвала Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 листопада 2019 року в справі № 216/3521/16-ц (провадження № 61-28299св18), постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2022 року у справі № 569/20510/19 (провадження № 61-13787св20). Умови, необхідні для компенсації моральної шкоди, висловлено у постанові ОП КЦС ВС від 05.12.2022 року в справі № 214/7462/20, а саме, зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Обов`язковому доказуванню підлягає наявність такої шкоди, протиправність діяння заподіювача шкоди, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача шкоди та вини останнього в її заподіянні. Належних та допустимих доказів на підтвердження душевних страждань через неправомірність дій відповідача [PERSON] в передбаченому законом порядку суду не надав. Саме по собі зазначення у позові про відшкодування моральної шкоди, без доведення факту заподіяння моральної шкоди, причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та душевними стражданнями позивача, не може бути підставою для задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди. За встановлених обставин, враховуючи, що позивачем не надано доказів заподіяння йому відповідачем моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про відшкодуванню моральної шкоди до задоволення не підлягають. Розподіл судових витрат. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, враховуючи часткове задоволення позову, принцип пропорційності розподілу судових витрат, суд дійшов висновку про стягнення з АТ «Укртелеком» в дохід держави 1 211,20 гривень судового збору за вимогу немайнового характеру.

Outcome: partial