Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

У грудні 2025 року до Київського районного суду м. Одеси із заявою звернулася [PERSON] про встановлення факту смерті її бабусі [PERSON] , [INFO] , в м. Луганську [INFO] . Ухвалою суду від 22.12.2025 справу призначено до розгляду в порядку окремого провадження. У судове засідання, 26.12.2025, учасники справи, належним чином повідомлені, не з`явилися. Про причини неявки не повідомили. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд доходить висновку про необхідність задоволення заяви з таких підстав. Судом установлено, що [PERSON] , [INFO] , є онукою громадянки України [PERSON] , [INFO] , що підтверджується: - свідоцтвом про народження заявниці серії [NUMBER] від 04.12.1984, виданим Відділом РАЦС Конотопського міськвиконкому Сумської області, - свідоцтвом про народження матері заявниці [PERSON] , [INFO] , видного Жовтневим РАЦС м. Харкова, актовий запис № 108 від 26.12.1062 року народження. Факт смерті [PERSON] [INFO] на тимчасово окупованій території України підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.10.2025, виданого «Ленінським відділом записів актів цивільного стану м. Луганська ДРАЦС МЮ ЛНР», органом окупаційної влади РФ. Оскільки вказаний документ виданий органом не підконтрольним державі Україна на тимчасово окупованій території та не створює правових наслідків на території України, заявник не може зареєструвати смерть своєї матері та оформити спадщину. Мотиви прийнятого рішення Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 1, 2 ст. 15 ЦК України). Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Наразі м. Луганськ є тимчасово окупованою РФ територією України. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04. 2014 № 1207-VII (в редакції, чинній на час розгляду справи) цей Закон визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб. Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону № 1207-VII передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. З аналізу вказаних приписів Закону № 1207-VII логічно випливає, що державні органи України мають право посилатися на документи, видані окупаційними органами РФ, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території виключно з метою реєстрації вказаних подій в органах РАЦС на підконтрольній території України. При цьому, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій, ніяким чином не легітимізує окупаційну владу РФ. Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків, зокрема, укладення шлюбу. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть (ч. 1-3 ст. 49 ЦК України). Згідно з відповіддю Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі від 24.10.2025 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, заявниці було відмовлено у реєстрації смерті її бабусі [PERSON] , посилаючись на відсутність змін до профільного закону та підзаконних нормативно-правових актів щодо здійснення порядку реєстрації актів цивільного стану. За вказаних обставин, поновлення прав громадян України на реєстрацію смерті, яка мала місце на тимчасово окупованій території України, забезпечить належний та ефективний захист прав заявниці та надасть можливість зареєструвати факт смерті бабусі в органах РАЦС України. Відтак, зібрані у справі докази дають достатні підстави суду для встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України виключно з метою його подальшої реєстрації в органах ДРАЦС України. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду є підставою для державної реєстрації факту смерті органами ДРАЦС України. Згідно з ч. 4 ст. 316 ЦПК України вказане рішення підлягає негайному виконанню. З огляду на викладене,

Outcome: approved