Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач зазначив, що 16.03.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 178304641 на суму 23 890.00 грн. У договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов договору в тому числі щодо розміру кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки. Зазначений договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV3Р97К. Первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 13 500,00 грн 06.02.2022 на банківську карту № 5353-05XX-XXXX-3555 відповідача, яку той вказав у заявці при укладенні кредитного договору. Внаслідок поступового укладення договорів факторингу право вимоги ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до [PERSON] перейшло до позивача та складається з права вимоги заборгованості у загальному розмірі 12 591.44 грн. За наведеного, позивач просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 178304641 від 16.03.2021 у розмірі 12 591.44 грн та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 10.09.2025 справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Копію зазначеної ухвали надіслано сторонам у справі. 08.10.2025 до суду повернуто відправлення адресоване відповідачу (конверт) із довідкою про причини повернення «за закінченням терміну зберігання». Окрім того, 10.09.2025 ухвалено клопотання представника позивача про витребування доказів, задовольнити та витребувати від АТ «Універсал Банк» докази у справі. 29.10.2025 зазначену вище ухвалу суду про витребування доказів виконано. Тож, сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Будь-яких заяв або клопотань від сторін до суду не надано, зокрема відзиву на позовну заяву або клопотання буд-якої зі сторін про розгляд справи з повідомленням сторін. Однак, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 83 ЦПК). Зважаючи на зазначене вище, суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Окрім того, у ч. 2 ст.247 ЦПК України визначено, що в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Тож, суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, встановивши суть спірних правовідносин, що склалися між сторонами, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. За змістом ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Тож, на підтвердження укладення кредитного договору між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем, до суду надано роздрукований алгоритм дій споживача в ІТС ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору. З довідки дій позичальника в ІТС ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» встановлено, що одноразовий ідентифікатор MNV3Р97К відправлено позичальнику [PERSON] 16.03.2021 о 12:59:32 на номер телефону [NUMBER] ; ідентифікатор введено позичальником 16.03.2021; перерахування грошових коштів 16.03.2021 о 13:00:19. Відтак [PERSON] було подано заявку на отримання грошових коштів в кредит від 16.03.2021; сума кредиту 23 890.00 грн; строк кредиту 70 днів на номер карти 5353-05XX-XXXX-3555. Додано роздруковані Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»; копію паспорту споживчого кредиту продукту «Комфорт» до договору № 178304641 від 16.03.2021. Також наявний алгоритм дій ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» стосовно укладення кредитних договорів. Отже, 16.03.2021 між кредитодавцем Товариством з Обмеженою Відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (ЄДРПОУ 38569246) та позичальником [PERSON] було укладено договір № 178304641. За цим договором кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 23 890.00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався кредит повернути та сплатити проценти за його користування відповідно до умов зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику в тому числі на умовах фінансового продукту «Комфорт» в тому числі на умовах ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Тож, сума кредиту 23 890.00 грн; строк кредитування 70 днів від дня укладення і до закінчення строку на який надано кредит, але до повного виконання зобов`язань сторін; процент 237.25 відсотків річних; загальні витрати за кредитом 12 306.70 грн; орієнтовна загальна вартість 36 196.70 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка 474.50 відсотків річних. Цей договір є електронним документом створеним і збереженим в ІТС кредитодавця та перетвореним електронними засобами у візуальну форму. Наявний додаток №1 до зазначеного договору, а саме графік платежів з розрахунку застосування дисконтної процентної ставки протягом всього строку дії договору. Додано додаткові угоди до договору від 27.04.2021, 07.05.2021 та 20.05.2021 укладені між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Зазначені умови відображено і у паспорті споживчого кредиту продукту «Комфорт» до Договору № 178304641 від 16.03.2021. На доказ перерахування платником ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» отримувачу [PERSON] в сумі 23 890.002 грн підтверджено платіжним дорученням від 16.03.2021. Наявна і довідка директора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» про виконання кредитного договору № 178304641 від 16.03.2021 та його письмові пояснення. Також, на виконання ухвали суду про витребування доказів, до суду надано довідку з Акціонерного Банку «Південний» з якої вбачається, що на ім`я [PERSON] виявлено поточний рахунок до якого оформлена карта № [NUMBER] , номер телефону вказаний [NUMBER] . Також додано виписку з рахунку приватного клієнта [PERSON] за період з 16.03.2021 по 21.03.2021, де наявна сума зарахування 23 890.00 грн. Директором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надано розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 178304641 від 16.03.2021, яка станом на 17.08.2021 не погашена та становить суму 12 591.44 грн. 28.11.2018 було укладено договір факторингу № 28/1118-01 між фактором Товариством з Обмеженою Відповідальністю «Таліон Плюс» та клієнтом Товариством з Обмеженою Відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». За договором клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначених цим договором. До зазначеного вище договору факторингу було укладено додаткові угоди: № 19 від 28.11.2019; № 26 від 31.12.2020; № 27 від 31.12.2021; № 31 від 31.12.2022 та № 32 від 31.12.2023. У реєстрі прав вимоги № 147 від 17.08.2021 зазначено боржника [PERSON] із сумою заборгованості 12 591.44 грн. 05.08.2020 укладено договір факторингу № 05/0820-01 між фактором Товариством з Обмеженою Відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн фінанс» та клієнтом Товариством з Обмеженою Відповідальністю «Таліон Плюс», за яким зобов`язався відступити фактору права вимоги зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах зазначених цим договором. У реєстрі прав вимоги № 11 від 31.08.2023 зазначено боржника [PERSON] із сумою заборгованості 12 591.44 грн. Тож, директором ТОВ «Таліон плюс» надано розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором№ 178304641 від 16.03.2021, яка станом на 31,08.2023 не погашена та становить суму 12 591.44 грн. Згодом, 08.07.2025 між Товариством з Обмеженою Відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» та Товариством з Обмеженою Відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 08/07/25-Е. У реєстрі боржників до зазначеного договору факторингу зазначено боржника [PERSON] із загальною заборгованістю 12 591.44 грн. Тож, з виписки з особового рахунку за кредитним договором № 178304641 від 16.03.2021 виданої директором ТОВ «ФК «Ейс» вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем не погашено та становить суму 12 591.44 грн. Додано правовстановлюючі документи Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» ідентифікаційний код 42986956. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору вимог закону. Згідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно до статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтями 7 та 8 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що продавець (виконавець, постачальник) товарів, робіт, послуг в електронній комерції під час своєї діяльності та у разі поширення комерційного електронного повідомлення зобов`язаний забезпечити прямий, простий, стабільний доступ інших учасників відносин у сфері електронної комерції до інформації про себе, визначену законодавством, а покупець, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення. Згідно до ст.10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений порядок укладення електронного договору. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно частини 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. За наведененого, суд приходить до переконання, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між первісним кредитором та відповідачем, зокрема, шляхом укладання договору кредитної лінії між ними. Крім того, факт перерахування коштів підтверджено відповідними довідками, тож первісний кредитодавець належним чином виконав свої обов`язки з надання кредиту, а відповідач отримав кредитні кошти, але належним чином не виконував свої обов`язки за договором. У п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст. 1077 ЦК України) Суд зауважує на тому, що доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачем до суду не надано. Таким чином, судом встановлено факт порушення позичальником свого зобов`язання з повернення заборгованості за кредитним договором, через що утворилась заборгованість. З огляду на викладене, оцінивши зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає доведеним, що відповідач мав непогашену суму заборгованості за договором № 178304641 від 16.03.2021 у сумі 12 591.44 грн, через що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України. Так позивачем додано платіжну інструкцію в національній валюті від 29.08.2025 № 24445 про оплату ним судового збору за подання даного позову до суду у сумі 2 422.40 грн. За наведеного, з відповідача на користь позивача належить стягнути суму сплаченого судового збору. Окрім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача понесених витрат на правову допомогу у розмірі 7 000.00 грн. На доказ додано копії: свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю; ордера на надання правничої допомоги; довіреності на представництво позивача; договору про надання правничої допомоги № 09/07/25-01; додаткової угоди до нього та акту прийому-передачі наданих послуг. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України) У ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), що передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Так як позов товариства задоволено частково, то суд вважає за необхідне вимогу задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 3 500.00 грн., оскільки заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу 7000.00 грн. з урахуванням критерію складності справи є очевидно завищеним.

Outcome: approved