Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просили виділити в натурі приналежні [PERSON] на праві власності 12/100 часток домоволодіння [ADDRESS] ; виділити в натурі приналежні [PERSON] на праві власності 7/100 часток домоволодіння [ADDRESS] ; виділити в натурі приналежні [PERSON] на праві власності 13/100 (5/100 +8/100) часток домоволодіння [ADDRESS] ; визначити порядок користування земельною ділянкою площею 710 кв. м, розташованої по [ADDRESS] , виходячи з первісних часток співвласників у домоволодінні. В обґрунтування позову позивачі вказали, що на підставі договору купівлі-продажу, оформленого Товарною біржею "Нерухомість-центр" № 133 від 21.09.1998, рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.01.2007 у справі № 2-1141/2007 [PERSON] належить на праві власності 12/100 часток домоволодіння [ADDRESS] . На підставі договору дарування, посвідченого державною нотаріальною конторою від 18.08.1995 № 2-4975, рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 01.08.2006 у справі № 2-3118/2006 [PERSON] належить на праві власності 7/100 часток домоволодіння [ADDRESS] . На підставі договору купівлі-продажу від 07.05.2007, рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.01.2007 у справі № 2-1141 [PERSON] належить на праві власності 13/100 (5/100+8/100) часток домоволодіння [ADDRESS] . Інша частина домоволодіння належить на праві власності відповідачам: [PERSON] - 3/100; [PERSON] - 17/100; [PERSON] - 3/100; [PERSON] - 18/100; [PERSON] - 5/100; [PERSON] - 15/100; [PERSON] - 14/200. Домоволодіння належить вказаним особам на праві спільної часткової власності. Реальний поділ домоволодіння між співласниками не проводився. Домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 710 кв. м, яка була відведена у користування власникам домоволодіння на підставі рішення виконкому Миколаївської міської ради депутатів трудящих від 26.02.1955 року № 305. Порядок користування земельною ділянкою не визначався. На даний час між співвласниками домоволодіння існують спори щодо порядку володіння та користування будівлею та земельною ділянкою, які, на думку позивачів, можуть бути вирішені шляхом виділення в натурі приналежних частин домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою пропорційно первісним часткам співвласників у праві спільної часткової власності на домоволодіння. Ухвалою суду від 09.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям провадження у цивільній справі і призначенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 11.05.2021 у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено. 13.09.2021 до суду надійшов висновок № 125-034 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, складений 03.08.2021, у зв`язку з чим провдження у справі поновлено ухвалою суду від 13.09.2021. Ухвалою суду від 01.10.2021 закрито підготовче провадження і справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. 05.08.2024 ухвалою суду залучено до участі у справі правонаступника померлої відповідачки [PERSON] - [PERSON] . Ухвалою суду від 28.01.2025 замінено відповідачку [PERSON] на належного відповідача [PERSON] . Оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] померли до дня відкриття провадження у справі, ухвалою суду від 28.01.2025 провадження у цій справі в частині позовних вимог до [PERSON] , [PERSON] закрито. Ухвалою суду від 07.04.2025 залучено у справі правноаступника померлого відповідача [PERSON] - [PERSON] [PERSON] подала уточнену позовну заяву до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Миколаївської міської ради, в якій остаточно просила виділити їй в натурі як окремий об`єкт нерухомого майна з цілою часткою (1/1) в приватну власність частину літ. А-1 одноповерховий житловий будинок у складі наступних приміщень (квартира): 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-І, разом по квартирі [ADDRESS] площею 36,6 кв. м та (квартира [ADDRESS] ): 7-2 7-ІІ, разом по квартирі [ADDRESS] площею 13,5 кв. м. Всього по частині житлового будинку літ. "А-1" пл. 50,1 кв. м та надвірні узаконені господарські будови: літ "З" сарай, 13/100 частин № 1,9 - ворота з огорожею, 13/100 частин № І - замощення за адресою: [ADDRESS] згідно з розробленого висновку експерта РТТП Миколаївської області від 03.08.2021 № 125-034 судової будівельно-технічної експертизи. Встановити, що 13/100 часток домоволодіння [ADDRESS] , що належить [PERSON] , після виділу з приватної спільної часткової власності у натурі становить окремий об`єкт нерухомого майна та вважається одним цілим. У зв`язку з проведеним виділом припинити право спільної часткової власності [PERSON] на домоволодіння [ADDRESS] . Встановити порядок користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 710 кв. м, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка ) між співвласниками житлового будинку, відповідно до варіанту № 1 (додаток № 2) висновку експерта РТТП Миколаївської області від 03.08.2021 № 125-034 судової земельно-технічної експертизи. Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Долгова Л. В. в судове засідання не з`явились. Від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи без участі позивачки та її представника. Крім того, у заяві від 17.07.2025 представник позивача зазначила, що позивачка [PERSON] погоджується на варіант № 2 (додаток № 3) висновку експерта РТТП Миколаївської області від 03.08.2021 № 125-034 судової земельно-технічної експертизи щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явились. 01.10.2021 від їх представника - адвоката Рехлецького Р.В. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він просив виділити позивачам в натурі їх частки у домоволодінні за першим варіантом висновку експерта № 125-034 від 03.08.2021, визначити порядок користування земельною ділянкою за другим варіантом зазначеного висновку експерта. Представник Миколаївської міської ради, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився, подав відзив на позовну заяву 23.06.2025, в якому просив справу розглянути за відсутності представника Миколаївської міьскої ради з урахуванням позиції, викладеної у відзиві. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися без повідомлення причин, відзив не подали. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України). Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Крім того, згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. У статті 89 ЦПК України зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. У статті 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб. За загальним правилом власник самостійно користується, володіє та розпоряджається своїм майном. Володіння та розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості. Згідно із статтею 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), тобто право спільної власності - це право власності кількох суб`єктів на один об`єкт. Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно із частинами першою, третьою статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою у праві власності на спільне майно в цілому. Частки визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. Відповідно до частини другої статті 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Отже, кожен учасник права спільної часткової власності має суб`єктивне цивільне право на виділ своє частки. Юридичне значення виділу полягає в тому, що учасник отримує у натурі певне майно, яке відповідає його частці, а у разі неможливості - компенсацію за нього, у власність. При цьому право спільної власності щодо суб`єкта, який виділив свою частку у натурі, припиняється. Якщо з учасників спільної часткової власності після здійснення виділу залишився тільки один суб`єкт, природно, що право спільної власності припиняється взагалі. Проте, якщо після виділу суб`єктів-співвласників залишилося хоча б двоє, право спільної часткової власності продовжує існувати - з перерозподіленими частками та, як правило, з видозміненим складом майна, яке перебуває у спільній частковій власності. У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року в справі № 6-1443цс16 зроблено висновок, що «виділ часток нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна." У постанові Верховного Суду від 19.05.2021 у справі № 501/2148/17 зроблено висновок, що "поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється." Відповідно до частини першої статті 88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а в разі недосягнення згоди у судовому порядку. За правилом частини другої статті 120 ЗК України, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Частиною четвертою статті 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до частини першої статті 318 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Зазначені положення щодо користування власністю повинні застосовуватись до права користування земельною ділянкою. Право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (частина п`ята статті 319 ЦК України). При вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками та визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Суд встановив, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності сторонам у справі. Так, відповідно до наявного в матеріалах справи повідомлення з КП "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" на ім`я позивачів [PERSON] , [PERSON] від 27.08.2019 № 2- 3462, співвласниками домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] , станом на 28.12.2021 є: [PERSON] - 7/100, право власності зареєстровано в КП ММ БТІ 04.05.1995, р. № 4790, на підставі договору дарування від 18.08.1985, посвідченого Третьою Миколаївською державною нотаріальною конторою, р. № 2-4975, рішення суду Заводського району м. Миколаєва від 01.08.2006, справа 2-3118/2006; [PERSON] - 12/100, право власності зареєстровано в КП ММ БТІ 07.10.1998, р. № 4790, на підставі договору купівлі-продажу № 133 від 21.09.1998, зареєстрованого на Товарній біржі "Нерухомість-центр", рішення суду Заводського району м. Миколаєва від 22.01.2007 № 2-1141/2007; [PERSON] - 3/100; [PERSON] - 17/100; [PERSON] - 3/100; [PERSON] - 18/100; [PERSON] - 5/100; [PERSON] - 8/100+5/100; [PERSON] - 15/100; [PERSON] - 14/200. Відповідно до паперових носіїв інвентаризаційної справи БТІ станом на 28.12.2012 за [PERSON] по [ADDRESS] зареєстровано 5/100 частин домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу від 07.05.2007 та 8/100 частин на підставі рішення суду Заводського району м. Миколаєва від 22.01.2007, справа 2-1141, що зазначено у листі БТІ від 02.10.2017 № 5/277. Згідно з архівним витягом з рішеня виконкому Миколаївської міської Ради депутатів трудящих від 26 лютого 1995 року № 305 "Про результати обміру земель по будівельному кварталу № 294", пункт 3 рішення № 294, виявлені надлишки земельних ділянок в розмірі 1 524 кв. м залишити у тимчасовому користуванні землекористувачів вказаного кварталу, у тому числі: [ADDRESS] , 710 кв. м зареєстровано за землекористувачами. Відповідно до договору купівлі-продажу, оформленого Товарною біржею "Нерухомість-центр" № 133 від 21.09.1998, [PERSON] придбала 1/20 і 3/50 часток домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці площею 710 кв. м. Відповідно до договору купівлі-продажу частки домоволодіння від 07.05.2007, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Пехлак О. В., зареєстрованого в реєстрі за № 8897, [PERSON] придбала 5/100 часток домоволодіння з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Згідно з договором купівлі-продажу нерухомого майна від 21.09.1998, зареєстрованого на Товарній біржі " Нерухомість-центр" за № 133, [PERSON] придбала 16/100 домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.04.2017 визнано дійсним договір № 133 купівлі-продажу нерухомого майна 16/100 часток домоволодіння [ADDRESS] , укладеного 21.09.1998 на Товарній біржі "Нерухомість центр" між [PERSON] і [PERSON] . На підставі договору дарування, посвідченого державною нотаріальною конторою від 18.08.1995, зареєстрованого в реєстрі за № 2-4975, [PERSON] прийняв у дар від [PERSON] 9/100 часток домоволодіння [ADDRESS] . Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва у справі № 2-1141/2007 від 22.01.2007 змінено ідеальні долі співвласників домоволодіння [ADDRESS] , визнано право власності за [PERSON] - 32/100, [PERSON] - 7/100, [PERSON] - 3/100, [PERSON] - 3/100, [PERSON] - 5/100, [PERSON] - 18/100, [PERSON] - 7/100, [PERSON] - 5/100, [PERSON] - 8/100, [PERSON] - 12/100 часток домоволодіння [ADDRESS] . Суд, на підставі відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нрухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , встановив, що [PERSON] є власником 15/100, [PERSON] - 7/100, [PERSON] - 3/100, [PERSON] - 5/100+8/100, [PERSON] - 7/100, [PERSON] - 12/100, [PERSON] - 3/100, [PERSON] -15/100, [PERSON] - 17/100, [PERSON] - 5/100, [PERSON] - 14/200. [INFO] помер співвласник [PERSON] . Відповідно до матеріалів спадкової справи № 642/2008 до майна померлого [PERSON] , свідоцтво про право на спадщину за законом отримала його донька [PERSON] [INFO] . Свідоцтво видано державним нотаріусом Іллічівської міської державної нотаріальної контори Одеської області Бурлаченко І. К., зареєстровано в реєстрі за № 1567. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з 5/100 часток домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Співвласниця [PERSON] померла [INFO] . Її донька - [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом 24.02.2021, зареєстроване в реєстрі приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Горбуровим К. Є. за № 395, на 3/100 часток в праві власності на домоволодіння з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до договору дарування від 10.11.2020, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Горбуровим К. Є. та зареєстрованого в реєстрі за № 2415, [PERSON] передала безоплатно у власність, а [PERSON] прийняв як дарунок 7/100 часток в праві спільної часткової власності на домоволодіння з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель та споруд, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до договору дарування від 21.12.2021, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Горбуровим К. Є. та зареєстрованого в реєстрі за № 3508, [PERSON] передав безоплатно у власність, а [PERSON] прийняв як дарунок 7/100 часток в праві спільної часткової власності на домоволодіння з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель та споруд, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Крім того, [INFO] помер співвласник [PERSON] . Відповідно до спадкової справи № 107/2023 до майна померлого [PERSON] , свідоцтво про право на спадщину за законом отримала [PERSON] - мати померлого [PERSON] [INFO] . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з 15/100 часток в праві спільної часткової власності на домоволодіння в [ADDRESS] . Співвласник [PERSON] помер [INFO] , та відповідно до даних, отриманих з Третьої миколаївської державної нотаріальної контори, Державного нотаріального архіву Миколаївської області, спадкова справа до майна [PERSON] не заводилась. Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 125-034 від 03.08.2021 експертом запропоновано один варіант розподілу домоволодіння з надвірними господарськими спорудами співвласників з визначенням реальної частки, згідно з порядком, що склався, з урахуванням побажання співвласників, відповідно до якого: перший варіант: по приближеному до ідеальних часток співвласників, згідно з порядком користування, що склався. У користування співвласника [PERSON] з часткою 7/100 пропонується виділити: літ. "Б-1" - одноповерховий житловий будинок, 1917 року побудови у складі приміщень: частина квартири [ADDRESS] : 8-5 - коридор площею 4,0 кв. м, 8-6 - кухня площею 10,6 кв. м, 8-7 - житлова площа 14,6 кв. м, всього по частині житлового будинку літ. "Б-1" площею 29,2 кв. м - інв. варт. 15 111 грн. Надвірні узаконені господарські будови: літ. "Мпд" - погріб 1974 року, пл. - кв. м- 2029 грн, літ. "М2" - сарай 1974 року, площа 8,7 кв. м, 2652 грн, 7/100 частин № 1,9 - ворота з огорожею - 82 грн, 7/100 частин № 1 - замощення - 85 грн, всього 19 959 грн. Реальна частка складає 12/100 (19792 : 159060буд), що на 5/100 часток більше від частки, що ідеально належить - 7/100 частки. У користування співвласника [PERSON] з часткою 12/100 пропонується виділити: літ. "Б-1" - одноповерховий житловий будинок 1917 року побудови у складі приміщень: частина квартири [ADDRESS] : 8-1 - коридор площею 5,0 кв. м, 8-2 - житлова площа 12,8 кв. м, 8-3 - житлова площа 7,2 кв. м, 8-4 - санвузол площею 3,7 кв. м. Всього по частині житлового будинку літ. "Б-1" площею 28,7 кв. м - інв. варт. - 14852 грн. Надвірні узаконені господарські будови: літ. "Д" - сарай 1968 року, площа 3,67 кв. м - 903 грн, 12/100 частин № 1,9 - ворота з огорожею - 141 грн, 12/100 частин № 1 - замощення - 146 грн. Всього 16042 грн. Реальна частка складає 10/100 (15755 : 159060буд), що на 2/100 часток менше від частки, що ідеально належить - 12/100 частки. У користування співвласника [PERSON] з часткою 13/100 пропонується виділити: літ. "А-1" - одноповерховий житловий будинок 1917 року побудови у складі приміщень: квартира № 1: 1-1 - кухня площею 11,7 кв. м, 1-2 - коридор площею 7,1 кв. м, 1-3 - житлова площа 14,1 кв. м, 1-4 - ванна площею 2,8 кв. м, 1-І - коридор площею 0,9 кв. м. Разом по квартирі [ADDRESS] пл. 36,6 кв. м - інв. варт. - 11422 грн. Квартира № 7: 7-2 - житлова площа 9,4 кв. м, 7-ІІ - коридор площею 4,1 кв. м. Разом по квартирі [ADDRESS] пл. 13,3 кв. м - інв. варт. - 4213 грн. Всього по частині житлового будинку літ. "А-1" пл. 50,1 кв. м - інв. варт. - 15635 грн. Надвірні узаконені господарські будови: літ. "З" - сарай 1985 року, площа 10,8 кв. м - 1718 грн, 13/100 частин № 1,9 - ворота з огорожею - 153 грн, 13/100 частин № І - замощення - 158 грн, всього 17 664 грн. Реальна частка складає 11/100 (17353 : 159060буд), що на 2/100 часток менше від частки, що ідеально належить - 13/100 частки. Для першого варіанту: по приближеному до ідеальних часток співвласника, згідно з порядком користування, що склався: сума грошової компенсації, що виплачується співвласником [PERSON] , що отримав реальну частку більше, що ідеально належить (12/100), на користь співвласників [PERSON] (10/100) - 6 749 грн (2/100 х674861 грн), на користь [PERSON] (11/100) - 6 749 грн (2/100 х674861 грн). Крім того, експертом запропоновано два варіанти порядку користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , при цьому враховано площа земельної ділянки 710 кв. м, яка встановлена відповідно до рішення № 294 від 26.02.1955. Позивачі просили встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до другого варіанту, запропонованого експертом, відповідно до ідеальних часток співвласників: враховуючи щілність забудови земельної ділянки, розташування частин житлових будинків та надвірних господарських будівель та споруд в користуванні співвласників [PERSON] та [PERSON] , а також той факт, що у співвласника [PERSON] найбільша розбіжність в менший бік від ідеальної площі - на 31,97 кв. м, пропонуєтья виділити частину земельної ділянки з земельної ділянки, яка знаходиться на даний час в користуванні співвласника [PERSON] частини площі, яка недостає - 25,93 кв. м, а саме: - частину земельної ділянки в користуванні співвласника [PERSON] , яка розташована вздовж правої бокової межі розміром 2,63 х10,34 м площею 27,2 кв. м виділити співвласнику [PERSON] . На підставі вимірів, виконаних розрахунків, площа земельних ділянок, що знаходяться в користуванні співвласників, згідно з виконаною геодезичною зйомкою земельної ділянки ФОП [PERSON] , складає: співвласнику [PERSON] - 105,07 кв. м, зокрема: під будівлями - 69,95 кв. м, під чистою землею - 35,12 кв. м; співвласнику [PERSON] - 58,19 кв. м, зокрема: під будівлями - 48,3 кв. м, під чистою землею - 9,89 кв. м, в т. ч. загальне з [PERSON] - 2,46 кв. м; співвласнику [PERSON] - 101,22 кв. м, зокрема: під будівлями - 39,3 кв. м, під чистою землею - 61,92 кв. м. Земельна ділянка загального користування між співвласниками - 63,4 кв. м. Фактично співвласники користуються земельними ділянками в домоволодінні: співвласнику [PERSON] - 117, 75 кв. м, що на 24,25 кв. м менше від ідеальної долі - 142,0 кв. м; співвласнику [PERSON] - 63,9 кв. м, що відповідає ідеальній долі - 63,9 кв. м, співвласнику [PERSON] - 111,36 кв. м, що на 2,24 кв. м менше від ідеальної долі - 113,6 кв. м. Розробити варіант виділу ідеальних часток земельних ділянок співвласникам [PERSON] та [PERSON] не надається можливим, у зв`язку з тим, що розробляються варіанти реального виділу часток земельних ділянок вказаним співвласникам, а не порядок користування земельною ділянкою між всіма співвласниками. Інші співвласники, які неодноразово викликались в судове засідання, не надали своїх заперечень щодо запропонованих варіантів. Отже, слід задовольнити позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .

Outcome: approved