Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

25 вересня 2025 року представник позивача, адвокат Чобан Р.А. звернувся до суду з позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення на користь позивача аліментів на утримання малолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 серпня 2025 року до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтуванні позову посилається на те, що з 2020 року сторони у справі перебували між собою в сімейних відносинах, без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народилася спільна дитина донька [PERSON] . Спільно проживати сторони припинили в 2021 році. Мати дитини проживає та зареєстрована разом з дитиною за адресою: [ADDRESS] . Відповідач проживає окремо від них, жодної участі в утриманні та вихованні дитини не приймає, що змусило позивача подати вказаний позов до суду. Ухвалою від 06 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі. Відзив, в порядку ст.178 ЦПК України, відповідач не надав. Сторони в судове засідання не з`явилася. Представник позивача, адвокат Чобан Р.А. 17 жовтня 2025 року подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його, як представника позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за місцем реєстрації. Причини його неявки суду невідомі. Заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася, в зв`язку з неявкою сторін у справі. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони у справі є батьками малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . (а.с.4) Станом на час звернення з позовом до суду позивач разом з донькою зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . (а.с.2, 3, 6) Згідно зі ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 того ж Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з вимогами ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з матір`ю, перебуває на її утриманні. Батько дитини проживає окремо, добровільно матеріальну допомогу на її утримання не надає. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач є здоровою працездатною людиною, інформацію про наявність чи відсутність на його утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не надав, тому суд дійшов висновку, що відповідач повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України). В зв`язку з чим, вимога стягувати аліменти з відповідача починаючи з 15 серпня 2025 року є необґрунтованою та нічим не підтверджується. Тому, в цій частині вимога підлягає частковому задоволенню щодо початку строку стягнення аліментів. У відповідності до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, з відповідача, за розгляд справи, мають бути стягнуті 1331 грн. 20 коп. судового збору на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial