Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором №777490493 від 05.05.2024 у загальному розмірі 100 845 (сто тисяч тисяч вісімсот сорок п`ять) гривень та витрати за сплату судового збору у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 05.05.2024 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (первісний кредитор) та [PERSON] було укладено кредитний договір №777490493, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, відповідно до умов кредитного договору. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. 28.11.2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу №28/1118-01 відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. 31.12.2020 року Додатковою угодою №26 до Договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції (копія Додаткової уґоди та текст нової редакції Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року додається). Відповідно до Реєстру боржників №285 від 21.05.2024 до Договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 777490493. 27.02.2025 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 27/0225-01, відповідно до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги (копія витягу з Договору факторингу додається). Відповідно до Реєстру прав вимоги №1 від 27.02.2025 до Договору факторингу № 27/0225-01 від 27.02.2025 (витяг з Реєстру прав вимоги №1 додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача у загальному розмірі 100 845 (сто тисяч тисяч вісімсот сорок п`ять) гривень, з яких: - 27 000 (двадцять сім тисяч) гривень - сума заборгованості по основному боргу; - 60 345 (шістдесят тисяч триста сорок п`ять) гривень - сума заборгованості за відсотками; - 13 500 (тринадцять тисяч п`ятсот) гривень -сума неустойки. Позивач зазначає, що всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав своє зобов`язання, оскільки після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу, для погашення Існуючої заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 27.02.2025 Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторони про інше. Беручи до уваги, те що при відкритті провадження у справі визначено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні), враховуючи те, що від сторін у справі не надійшло клопотання про інший порядок розгляду, зокрема з викликом сторін в судове засідання, тому розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами та з дотриманням, визначеного ст. 275 ЦПК України строку, а саме суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідач повідомлена про наявність справи у суді, своєчасно та належним чином, про що свідчить поштовий конверт, який направлявся на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням, відзиву, клопотань чи будь-яких заяв щодо розгляду справи до суду не подавала (а.с. 58-62). Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим. Проте, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався, жодних заяв чи клопотань до суду не надсилав. У відповідності до ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений судом про розгляд вказаної справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. За правилами статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 1054 ЦК України визначено: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Матеріали справи свідчать, що 05.05.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (первісний кредитор) та [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії «СМАРТ» №777490493 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до ст. 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію» (у електронному вигляді) (а.с. 6-20). Відповідно до умов договору за №777490493 від 05.05.2024, Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 27 000 гривень, у термін до 04.06.2029, з можливістю пролонгації, на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом. Нарахування процентів за користування Кредитом: Дисконтна процентна ставка: 3,65%-547,50%, Індивідуальна процентна ставка: 365,00% - 547,50%, Базова процентна ставка: 547,50%; Загальні витрати за кредитом: за дисконтною ставкою: 1 134 гривень, за базовою ставкою: 1 215 гривень; Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, проценти, комісії та інші платежі): за дисконтною ставкою: 28 134 гривень, за базовою ставкою: 28 215 гривень. Реальна річна процентна ставка - 21 074,61 процентів річних. Наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит договором передбачені штрафи: 5000% від суми простроченого платежу, у разі порушення строку оплати будь-якого з платежів на 14 (чотирнадцять і більше календарних днів, але не більше 50% від суми кредиту, яка знаходиться у споживача на дату прострочення. У п. 5.1 договору зазначений банківський рахунок Позичальника, за реквізитами Платіжної картки 4441-11ХХ-ХХХХ-7784, що позивачльник вказав особисто під час реєстрації на сайті товариства, інформація про що відображена у заявці на отримання кредиту разом з усіма персональними даними відпоаідача. Розділом 12 Договору передбачена відповідальність сторін за порушення умов цього договору, зокрема: 12.12. За порушення Кредитодавцем строків надания Позичальнику Кредиту, визначених Договором, Позичальник має право стягнути з Кредитодавця неустойку у вигляді пені за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15% від суми простроченого платежу (а.с. 6-18). Верифікація Позичальника здійснена шляхом отримання інформації про Позичальника з офіційного та/або надійного джерела, а саме наступним способом: Спосіб верифікації - Договір покладання з АТ КБ «ПриватБанк»; Дата отримання інформації про позичальника - 02.05.2024, використовувався Ідентифікатор для перевірки сесії передачі інформації (зв.бік а.с. 10). Електронний Кредитний договір, паспорт споживчого кредиту підписані відповідачкою електронним підписом, за допомогою одноразового персонального ідентифікатора 8472, який їй було відправлено на введений нею під час реєстрації на сайті товариства номер телефону: 0507608656 - 05.05.2024 о 4:36:59, та нею введено 05.05.2024 о 4:37:15, про що свідчить відповідна системна позначка часу сервісу АЦСК, що є підтвердженням підписання договору. Перерахування грошових коштів позичальнику у розмірі 27 000 гривень було здійснено 05.05.2024 на її банківську карту № [NUMBER] , яку Відповідач власноруч вказала у при реєстрації у ІТС товариства при укладенні Кредитного договору, що підтверджується п. 5.1 договору та платіжною інструкцією позивачльника (зв.бік а.с. 7, 11,19). Укладаючи Кредитний договір сторони вчинили дії визначені ст. 11 та 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Окрім того, підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту є належним доказом ознайомлення його з умовами кредитування, що підтверджено постановами Верховного Суду від 23.12.2019 у справі №572/1169/17, від 12.02.2020 у справі №382/327/18. Невід`ємною частиною Кредитного договору є публічна пропозиція (оферта) Позикодавця, а саме Правила надання коштів у позику, в том числі і на умовах фінансового кредиту, які було розміщено на сайті товариства. Слід зазначити, що без проходження попередньої реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції (ресурс Позикодавця), отримання одноразового ідентифікатора, входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, без надання Відповідачем особистої інформації (ідентифікаційного коду, паспортних даних, адреси реєстрації, банківської карти для зарахування коштів тощо) та без попереднього погодження оферти договору позики та правил надання грошових коштів у позики - укладання договору позики технічно не можливе, що у свою чергу відповідає положенням ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». З наведеного алгоритму укладання договору позики вбачається, що без ознайомлення/погодження з Умовами договору позики та Правилами надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики) подальше укладення електронного договору позики на сайті є неможливим. Таким чином, підписанням договору позики позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Отже, у Кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов Кредитного договору в тому числі щодо розміру кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у Постановах: від 23.03.2020 у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 (провадження № 61- 7203св20); від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243ск20). Перерахування коштів у розмірі 27 000 гривень на карту [PERSON] № 4441-11ХХ-ХХХХ-7784, згідно п. 5.1 договору, яку вона особисто ввела при реєстрації у ІТС товариства, підтверджується платіжним дорученням від 05.05.2024, наданого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (первісниим кредитором) - згідно призначеня платежу: Переказ коштів згідно договору №777490493 від 05.05.2024, [PERSON] , код 3658903903, для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] , без ПДВ. Безготівкове зарахування через платіжний сервіс Moneyveo SFD Visa Transfer, що є первинним бухгалтерським документом, що складений та підписаний у електронній формі (а.с. 19). Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», заборгованість [PERSON] станом на 09.07.2024 складала у загальному розмірі: 65 205 гривень (а.с. 20). 28.11.2018, ТОВ Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», уклали договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до Договору факторингу укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. 31.12.2020 року Додатковою угодою №26 до Договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції (а.с. 22-26). Відповідно до Реєстру боржників №285 від 21.05.2024 до Договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № №777490493 від 05.05.2024. Укладання договору факторингу між Первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до виникнення кредитних правовідносин з позичальниками не можуть ставити під сумнів відступлення прав вимоги за такими договорами факторингу новому кредитору, оскільки станом на момент укладення подібних кредитних договорів договори факторингу були чинними. При цьому, право вимоги по Кредитному договору було відступлено Первісним кредитором на користь ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на підставі Реєстру прав вимоги, який оформлений належним чином та саме з дати підписання такого Реєстру прав вимоги, тобто вже після укладення Кредитного договору. При цьому, відповідно до Договору факторингу, право вимоги означає увсі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому. Порядок відступлення права вимоги регламентоване умовами такого догвору, відповідно до яких наявне право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги, у формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до Боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», заборгованість відповідача перед товариством за період часу з 09.07.2024 по 27.02.2025 у загальному розмірі складала 100 845 гривень (а.с. 21). 27.02.2025 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу № 27/0225-01, відповідно до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги (копія витягу з Договору факторингу додається) (а.с. 27-30). Згідно п. 2.1. Договору факторингу, згідно умов цього Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 4.1 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Право вимоги переходить від Клієнта до Фактора на наступний календарний день після підписання Сторонами відповідного Реєстру прав вимог, по формі встановленій у Додатку до цього Договору. Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимоги №1 від 27.02.2025 до Договору факторингу № 27/0225-01 від 27.02.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача у загальному розмірі 100 845 (сто тисяч тисяч вісімсот сорок п`ять) гривень, з яких: 27 000 (двадцять сім тисяч) гривень - сума заборгованості по основному боргу; 60 345 (шістдесят тисяч триста сорок п`ять) гривень - сума заборгованості за відсотками; 13 500 (тринадцять тисяч п`ятсот) гривень -сума неустойки (а.с. 30). Ця сума також узгоджується з розрахунком заборгованості за кредитним договором №777490493 від 05.05.2024 за період часу з 09.07.2024 по 27.02.2025, наданого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (а.с. 21). Окремо слід зауважити, що відповідно до п. 7.3. Договору №777490493 від 05.05.2024, сторони домовилися, що Кінцева дата повернення (виплати) Кредиту - 04.06.2029. Тобто станом на дату відступлення прав вимоги за договором факторингу № 27/0225-01 від 27.02.2025, строк дії договору не закінчився. Отже, нарахування стягнень (відсотків та неустойки) кредиторами здійснювалося відповідно до погодженого строку та умов договору, згідно п.12.12, так як відповідач здійснив сплату за цим кредитним договором лише 08.05.2024, про що свідчить Розрахунок заборгованості первісного кредитора (а.с.20). Згідно платіжної інструкції №22464 від 03.03.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» перерахувало на рахунок ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» грошові кошти, як оплату фінансування за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №27/0225-01 від 27.02.2025 та реєстру прав вимоги №1 від 27.02.2025 (а.с. 29). Отже, ТОВ «ФК «ЄАПБ» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч.7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. За змістом статей 626,628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. За статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором. У відповідності до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно до положень статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За статями 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно з частиною 2 статті 517 Цивільного кодексу України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено. Відповідно до частини 1статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з частиною першою статті 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною третьою статті 12 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У пункті 3 частини 2 статті 129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі №760/7792/14-ц. При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Суд зауважує, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ані ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», ані ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», а також ТОВ «ФК «ЄАПБ» відповідачем не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18), а також від 19.06.2019 у справі №643/17966/14-ц, згідно якої стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Позивачем на підтвердження наявності у відповідача заборгованості та її розміру подано до суду: Оригінал платіжної інструкції про сплату судового збору; Копія кредитного договору з додатками (електронний оригінал знах,одиться у Позивача); Копія розрахунку заборгованості від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА»; Копія розрахунку заборгованості від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС»; Копія Додаткової угоди № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (по 1 примірнику оригіналу договору знаходиться у ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС»); Копія витягу з Договору факторингу № 27/0225-01 від 27 лютого 2025 (по 1 примірнику оригіналу договору знаходиться у ТОВ «ФК «ЄАПБ» та у ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС»); Копія Платіжної інструкції згідно Реєстру прав вимоги № 2 від 27.02.2025 до Договору факторингу № 27/0225-01 від 27.02.2025; Копія витягу з Реєстру прав вимоги № 1 від 27,02,2025 до Договору факторингу № 27/0225-01 від 27 лютого 2025 (по 1 примірнику оригіналу Реєстру Боржників знаходиться у Позивача та у ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС»); Копія Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи .ТОВ «ФК «ЄАПБ» (оригінал знаходиться у Позивача); Копія Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ТОВ «ФК «ЄАПБ» (оригінал знаходиться у Позивача); Копія Розпорядження № 691 «Про видачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів», прийнятого Національною комісією, що здійснює деркавне регулювання у сфері ринк:Ів фінансових послуг 23.03.2017 (оригінал знаходиться у Нацкомфінпослуг, інформація внесена до Єдиного державного реєстру); Копія Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (завірена копія знаходиться у Позивача, оригінал знаходиться у ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС»); Копія Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (завірена копія знаходиться у Позивача, оригінал знаходиться у ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС»); Копія Розпорядження № 4234 «Про видачу ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІКСОРА ІНВЕСТЛАЙН» ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів», прийнятого Національною комісією,;що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 07.11.2017 (оригінал знаходиться у Нацкомфінпослуг, інформація внесена до Єдиного державного реєстру); Копія Протоколу №06/09 Загальних зборів учасників ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІКСОРА-ШВЕСТЛАЙН» від 06.09.2018 (завірена копія знаходиться у Позивача, оригінал знаходиться у ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС»); Копія витягу зі Статуту ТОВ «ФК «ЄАПБ», як підтвердження повноважень Генерального директора на видачу довіреності представнику (оригінал знаходиться у Позивача); Копія протоколу № 41 Загальних зборів Засновників (Учасників) ТОВ «ФК «ЄАПБ» від 26.06.2014 на 1 арк. в 1 прим.; Копія наказу № ФК125 - к від 02.07.2014 про призначення Генерального директора ТОВ «ФК «ЄАПБ» на 1 арк. в 1 прим.; Копія довіреності представника ТОВ «ФК«ЄАПБ» (оригінал знаходиться у представника Позивача); Копія позовної заяви для Відповідача з додатками. Отже, позивачем надані належні та допустимі докази, які приймаються судом і є підставою для задоволення позову. У свою чергу відповідачем не надано доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Відповідність розрахунку та розмір заборгованості не були спростовані відповідачем ані змістовними запереченнями, ані окремим контррозрахунком, а тому при ухваленні рішення суд керується розрахунком позивача. Факт користування кредитними коштами відповідачем також не спростовано, доказів наявності боргу у іншому розмірі не надано. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому відповідач, жодних заперечень не надала. Позивач ставить питання про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором №777490493 від 05.05.2024, у загальному розмірі 100 845 (сто тисяч тисяч вісімсот сорок п`ять) гривень, з яких: 27 000 (двадцять сім тисяч) гривень - сума заборгованості по основному боргу; 60 345 (шістдесят тисяч триста сорок п`ять) гривень - сума заборгованості за відсотками; 13 500 (тринадцять тисяч п`ятсот) гривень -сума неустойки. Ця сума підлягає стягненню з відповідача. Отже, враховуючи, що [PERSON] узятих на себе кредитних зобов`язань належним чином не виконала, доказів, які б спростовували правильність складеного позивачем розрахунку заборгованості або його часткового погашення не надала, підстав для звільнення відповідача від обов`язку з повернення використаних ним кредитних коштів у вказаному розмірі, або для зменшення вказаної суми боргу матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у загальному розмірі розмірі 100 845 (сто тисяч тисяч вісімсот сорок п`ять) гривень, з яких: 27 000 (двадцять сім тисяч) гривень - сума заборгованості по основному боргу; 60 345 (шістдесят тисяч триста сорок п`ять) гривень - сума заборгованості за відсотками; 13 500 (тринадцять тисяч п`ятсот) гривень -сума неустойки. Отже, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази, надаючи їм належну оцінку згідно із положеннями ЦПК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За приписами ч. 1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, враховуючи приписи статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених ним судових витрату у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved