Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. [PERSON] (далі -позивач) звернувся до Миронівського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] (далі - відповідач), про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 05.12.2002 перебуває в зареєстрованому шлюбі із відповідачкою. Шлюб був зареєстрований Виконавчим комітетом Росавської сільської ради Миронівського району Київської області, актовий запис за №13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу мають спільних дітей - доньку [PERSON] , [INFO] та донуку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що шлюб із відповідачкою виявився невдалим, оскільки вони мають різні характери, погляди на життя, подальші життєві плани та ведення домашнього господарства. На грунті цього, протягом останніх років, між подружжям виникали непорозуміння, взаємні образи, що призвело до охолодження почуттів, втрати прихильності, поваги та довіри. Сторони зрозуміли, що між ними втрачені спільні інтереси, погляди на життя, а також небажання відновити сімейні відносини та проживати разом. З травня 2025 року сторони фактично припинили шлюбні відносини і кожен почав проживати окремо. На даний час, як зазначає позивач, він має іншу жінку, з якою проживає разом і має намір створити нову сім`ю. Відповідачка також проживає окремо з іншим чоловіком. Наміру проживати розом, сторони не мають. Фактично сім`я розпалася, стосунки не підтримують. На даний час спільного, окрім дітей, їх нічого не пов`язує. Вважає, що збереження сім`ї є неможливим та суперечить як його інтересам так і інтересам відповідачки. Подальше перебування у шлюбі з відповідачкою є неможливим і час на примирення є недоцільним. Спір щодо поділу майна, набутого під час шлюбу, на даний час відсутній. Процесуальні дії у цивільній справі. Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 14.10.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач, яка належним чином повідомлялась про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження за зареєстрованим місцем проживання, не скористаласьв своїм правом подати відзив на позовну заяву, та клопотань до суду не направлявла, тому в силу частини восьмої статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами Враховуючи, що сторони у справі в судове засідання не викликались, відповідно до ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Дослідивши письмові докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 05.12.2002 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії серія [NUMBER] виданий Виконавчим комітетом Росавської сільської ради Миронівського району Київської області, актовий запис №13 . Позивач має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин та розірвання шлюбу. Причиною розладу в сім`ї стало те, що сторони мають різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Позивач вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки ведення спільного господарства та підтримання шлюбних стосунків фактично припинено. Судом встановлено, що розлад в сім`ї позивача носить не тимчасовий, а тривалий характер. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сторін, оскільки відносини, які склалися між подружжям, суперечать інтересам позивача. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції", і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач, який наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Щодо стягнення судових витрат Відповідно до приписів ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати, пов`язані з витребуванням доказів та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно із квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 2570474610 від 18.08.2025 позивачем, при зверненні з даною позовною заявою, сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 1211,20 грн. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 112, 115 СК України,

Outcome: approved