Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

У листопаді 2025 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», від імені якого діє представник -адвокат Усенко М.І., через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, просить стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 103896618 від 04.03.2023 в сумі 60 375,00 грн; судовий збір в сумі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 04 березня 2023 року ТОВ «Мілоан» та [PERSON] уклали договір про споживчий кредит № 103896618 в електронній формі, відповідно до умов якого відповідачу надано грошові кошти у розмірі 15 000,00 грн на умовах, визначених кредитним договором, а позичальник зобов`язалась повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Згідно з п. 7.1. кредитного договору він набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання переказу грошових коштів на картковий рахунок позичальника. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачці грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами кредитного договору. У порушення вимог статей 509, 526, 1054 ЦК України відповідачка не виконала свої зобов`язання - не вносила платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. 27 червня 2023 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги №100-МЛ, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 103896618 від 04.03.2023.У зв`язку з неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором заборгованість відповідача перед позивачем становить 60 375,00 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 15 000,00 грн; заборгованість за процентами - 43 875,00 грн; прострочена заборгованість за комісією - 1 500,00 грн ( а.с. 3-6). Ухвалою судді від 14 листопада 2025 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 15 грудня 2025 року (а.с.47-48). Ухвалою суду від 15 грудня 2025 року судовий розгляд справи відкладено на 29 грудня 2025 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України ( а.с.66-67). Позивач свого представника у призначене судове засідання не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом доставки судової повістки та копії ухвали судді від 15 грудня 2025 року до зареєстрованого електронного кабінету позивача та його представника, що підтверджується довідками про доставку електронного документу ( а.с.70-75). До суду подано клопотання представника позивача -адвоката Усенка М.І. про розгляд справи без участі представника ТОВ « ФК» Кредит-Капітал» та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи ( а.с.59-60, 63). Відповідачка [PERSON] повторно у призначене судове засідання не прибула, про дату, час і місце якого повідомлена в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. Рекомендований лист з повідомленням про вручення, яким їй за зареєстрованим місцем проживання направлялась судова повістка з копією ухвали судді від 15 грудня 2025 року, повернутий до суду з відміткою «адресат відсутній» ( а.с. 91). У такому випадку відповідачка відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання. Відзив на позов відповідачка не подала, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не направила, причини неявки суду не повідомила. За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 29 грудня 2025 року, суд ухвалює заочне рішення у справі. Оскільки в судове засідання не з`явились всі учасники справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає приписам частини другої статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Суд встановив, що 04 березня 2023 року [PERSON] на сайті tengo.ua створила та заповнила анкету-заяву на кредит № 103896618, в якій зазначила свої особисті дані, зокрема: прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційний номер, рік народження, номер мобільного телефону, адресу електронної пошти, паспортні дані, адресу зареєстрованого місця проживання та фактичного місця проживання (а.с.16). З анкети-заяви на кредит № 103896618 від 04.03.2023 вбачається, що [PERSON] погоджені такі умови кредитування: сума кредиту - 15 000,00 грн; строк кредиту - 15 днів з 04.03.2023; дата повернення кредиту 19.03.2023; сума до повернення 19 875,00 грн. Складові частини сукупної вартості кредиту: комісія за надання кредиту 1 500,00 грн, нараховується одноразово за ставкою 10 % від суми кредиту за договором; проценти за користування кредитом 3 375,00 грн, нараховуються за ставкою 1,5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Анкета-заява на кредит № 103896618 від 04.03.2023 також містить інформацію про процес оформлення та розгляду заяви, зокрема, про такі дії: заповнення заяви, автоматичну перевірку, перевірку у базі кредитних історій, скоринг, підписання договору, обробку. Отже, відповідач [PERSON] через особистий кабінет на веб-сайті ТОВ «Мілоан» подала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту, після чого первісний кредитор надіслав відповідачці за допомогою засобів зв`язку на вказаний останньою у заяві номер телефону одноразовий ідентифікатор, який [PERSON] використала для підтвердження підписання договору. 04 березня 2023 року ТОВ «Мілоан» та [PERSON] уклали електронний договір про споживчий кредит (індивідуальна частина) № 103896618 шляхом підписання сторонами електронними підписами, зокрема [PERSON] підписала договір одноразовим ідентифікатором Z79641 (а. с. 7-13). Відповідно до п. 1.1. договору кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3. договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Сума (загальний розмір) кредиту становить 15 000,00 грн (п.1.2. договору). Кредит надається строком на 105 днів з 04.03.2023 ( дата надання кредиту ) і складається з пільгового та поточного періодів ( п.1.3. договору). Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 19.03.2023 (рекомендована дата платежу) ( п. 1.3.1). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 17.06.2023 (останнього дня строку кредитування) (п.1.3.2). Згідно з п. 1.4. позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 19.03.2023 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 17.06.2023 (останнього дня строку кредитування). Загальні витрати позичальника за пільговий період складають 4 875,00 грн в грошовому виразі. Загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 45 375,00 грн у грошовому виразі. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 19 875,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (за весь строк кредитування) складає 60 375,00 грн ( п. 1.5). Комісія за надання кредиту 1 500,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту ( п.1.5.1). Згідно з п. 1.5.2. проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 3 375,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Пунктом 1.5.3. договору передбачено, що проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 40 500,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Тип процентної ставки фіксована ( п. 1.6). Відповідно до п. 2.1. договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № [NUMBER] . Згідно з п. 2.2.1. договору позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п. 1.5.1.-1.5.3. договору, в один з термінів (дат) вказаних в п.1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування, вказаний в п.1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною, визначеною п.1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п. 1.6 договору, в сумі та на умовах, визначених п.2.3 договору. Пунктом 2.2.2. договору передбачено, що нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту, по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей визначених п. 2.2.3 договору. З п. 2.2.3. договору вбачається, що проценти нараховуються за стандартною ставкою, що визначена п.1.5.3. цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, та з інших причин визначена в п.1.5.2 процентна ставка запропонована позичальнику протягом пільгового періоду зі знижкою і є меншою за стандартну ставку, встановлену п.1.5.3. договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної ставки, то після завершення пільгового періоду, з урахуванням пролонгацій, проценти протягом поточного періоду продовжують нараховуватись за стандартною ставкою згідно з п.1.5.3. договору. Стандартна процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань позичальника зі сплати процентів протягом пільгового періоду, з урахуванням пролонгацій, є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк поточного періоду, це означає, що протягом пільгового періоду позичальнику була надана знижка/пільга, що дорівнює різниці між стандартною ставкою, встановленою п.1.5.3. та процентною ставкою, визначеною п. 1.5.2 договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної ставки не може бути збільшено кредитодавцем без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди позичальника. Відповідно до п.2.3.1 договору позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені цим п. 2.3 договору та розділу 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту (якщо передбачено). Можливі періоди продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту, що визначається як відсоток від суми наданого кредиту наведені у таблиці, а саме: строк продовження - 3 дні - максимальний розмір комісії, % - 3%; строк продовження - 7 днів - максимальний розмір комісії, % - 6 %; строк продовження - 15 днів - максимальний розмір комісії, % - 10 %. Якщо позичальник здійснює продовження/поновлення строку кредитування (пролонгацію) на умовах, визначених цим пунктом, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2. договору. В пункті 2.4.1. договору визначено, що позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення, згідно з п.1.4. договору. Завершення пільгового періоду не призводить до порушення строків (прострочення) виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати інших платежів. Закінчення поточного періоду призводить до порушення та прострочення виконання грошових зобов`язань позичальником та передбачає настання наслідків, обумовлених розділом 4, п.3.2.5, п. 3.2.6 договору. Відповідно до п.3.2.5, п. 3.2.6 договору у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником умов цього договору, кредитодавець з дотриманням вимог законодавства має право здійснювати врегулювання простроченої заборгованості та/або стягнути заборгованість в примусовому порядку. Відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника. У випадку, якщо після відступлення прав вимоги за цим договором кредитодавець отримає від позичальника платіж (кошти) для погашення існуючої заборгованості за цим договором, такий платіж (кошти) відповідно до ч.2 ст.516 Цивільного кодексу України позичальнику не повертаються і зараховуються в рахунок виконання зобов`язань позичальника за цим договором. Як вбачається з графіку платежів, що є додатком №1 до договору про споживчий кредит № 103896618 від 04.03.2023, дата платежу по кредиту- 04.03.2023; загальна вартість кредиту - 60 375,00 грн, яка складається із: суми кредиту - 15 000,00 грн; комісії за надання кредиту - 1 500,00 грн; процентів- 43 875,00 грн ( а. с. 13). Додатком № 2 до договору про споживчий кредит № 103896618 від 04.03.2023 є паспорт споживчого кредиту № 103896618 ( а.с. 14). Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ «Мілоан» ідентифіковано клієнта [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , з якою укладено договір № 103896618 від 04.03.2023, шляхом направлення 04.03.2023 о 13:13 одноразового ідентифікатора Z 79641 на номер телефону [NUMBER] (а.с. 15). 04 березня 2023 року ТОВ «Мілоан» перерахувало на картку № [NUMBER] на ім`я отримувача [PERSON] 15 000,00 грн згідно з кредитним договором № 103896618, що підтверджується платіжним дорученням № 60430889 від 04.03.2023 (а. с. 17). З відомості про щоденні нарахування та погашення, складеної ТОВ «Мілоан», за кредитним договором № 103896618, укладеним з [PERSON] , вбачається, що 04.03.2023 надано кредит у розмірі 15 000,00 грн; 04.03.2023 нараховано комісію за оформлення кредиту в розмірі 1 500,00 грн; за 15 днів з 05.03.2023 по 19.03.2023 нараховано проценти згідно з п. 1.5.2. договору по 225,00 грн за кожен день; за період з 20.03.2023 по 17.06.2023 (90 днів) нараховано проценти згідно з п. 1.6, п. 2.3.1.2 договору по 450,00 грн за кожен день (а.с. 18). 27 червня 2023 року ТОВ «Мілоан» ( кредитор) та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» ( новий кредитор) уклали договір відступлення прав вимоги № 100-МЛ, відповідно до умов якого кредитор відступає новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржником (портфель заборгованості) (а.с. 20-27). Пунктом п.6.2.3 договору передбачено, що права вимоги переходять до нового кредитора у день здійснення фінансування (оплати) на користь кредитора у повному обсязі в сумі, вказаній в п. 7.1. цього договору, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. Оформлення відступлення права вимоги здійснюється шляхом підписання акту приймання- передачі реєстру боржників (додаток №2) відповідно до п. 8.3.2. договору. Згідно з п. 7.1 договору відступлення прав вимоги в якості компенсації за придбання (відступлення) прав вимоги новий кредитор протягом п`яти робочих днів від дати підписання цього договору сплачує кредиторові плату в розмірі, що станом на дату підписання сторонами цього договору складає 798 369, 48 грн. При цьому оплата прав вимоги, які підлягають відступленню згідно цього договору, щодо кожного окремого боржника, визначається згідно з додатком №1 до даного договору. Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2026, але у будь-якому випадку до повного виконання відповідних зобов`язань сторонами ( п.13.1. договору відступлення). 26 серпня 2025 року ТОВ «Мілоан» ( кредитор) та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» ( новий кредитор) уклали додаткову угоду № 1 до договору відступлення прав вимоги № 100-МЛ від 27.06.2023, якою внесли зміни до додатку № 1 договору, виклавши форму реєстру боржників в іншій редакції ( а.с. 28). 27 червня 2023 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перерахувало на рахунок ТОВ «Мілоан» оплату на виконання умов договору відступлення прав вимоги №100-МЛ від 27.06.2023, що підтверджується платіжною інструкцією №71838 від 27.06.2023 ( а.с. 29). Як вбачається з акту приймання - передачі реєстру боржників від 27.06.2023 до договору відступлення прав вимоги №100-МЛ від 27.06.2025, підписаного генеральним директором ТОВ «Мілоан» та представником за довіреністю ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», кредитодавець передав, а новий кредитор прийняв реєстр боржників кредиторів від 27.06.2023 ( а.с. 29). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №100-МЛ від 27.06.2023 ( у новій редакції згідно з додатковою угодою № 1 від 26.08.2025), підписаного генеральним директором ТОВ «Мілоан» та представником за довіреністю ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», від 10 вересня 2025 року до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит №103896618 від 04.03.2023 на загальну суму 60 375,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 15 000,00 грн; заборгованість за процентами- 43 875,00 грн; заборгованість за комісією -1 500,00 грн ( а.с. 30). Таким чином, на підставі договору відступлення прав вимоги №100-МЛ від 27.06.2025, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», право вимоги до боржника [PERSON] за договором про споживчий кредит №103896618 від 04.03.2023 перейшло до позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». 16 жовтня 2025 року позивач надіслав [PERSON] претензію про погашення кредитної заборгованості, в якій повідомив про відступлення йому первісним кредитором права вимоги за кредитним договором № 103896618 від 04.03.2023, а також про необхідність сплати заборгованості в сумі 60 375,00 грн (а.с. 31). Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором №103896618 від 04.03.2023, складеною ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», заборгованість [PERSON] станом на дату подання позовної заяви 22.10.2025 становить 60 375,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 15 000,00 грн; заборгованість за процентами- 43 875,00 грн; заборгованість за комісією -1 500,00 грн ( а.с.19). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним ( стаття 204 ЦК України). За змістом частин першої та другої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до пункту 5 частини першої статті 3 Закону України « Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України « Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За змістом частини восьмої статті 11 Закону України « Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України « Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частиною тринадцятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. Згідно із статтею 13 Закону України «Про електронну комерцію» розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України « Про платіжні послуги», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України. Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг. Способи, строки та порядок розрахунків у сфері електронної комерції визначаються в електронному договорі з урахуванням вимог законодавства України. Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. У частині першій статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних. Так, на підтвердження своїх вимог позивач надав паперові копії електронних документів: анкети - заяви на кредит №103896618; договору про споживчий кредит №103896618 від 04.03.2023, укладеного ТОВ «Мілоан» з [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства - позикодавця, з додатками, які містять інформацію: про їх підписання відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором, який згідно з наданою позивачем довідкою про ідентифікацію направлявся на фінансовий номер телефону позичальника [NUMBER] ; особисті дані останньої - реквізити паспорта, адресу місця реєстрації, РНОКПП та номер особистого платіжного засобу № [NUMBER] ( а.с. 7-16). Доказів на спростування відповідності анкетних даних [PERSON] в зазначених документах, які складають договір, матеріали справи не містять. Для підписання кредитного договору [PERSON] використала електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до вимог частини шостої та восьмої статті 11 і 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов та уклали кредитний договір. Вказаний договір підписано електронним підписом, використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. Зазначений висновок узгоджується з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20-ц, від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18. Таким чином, договір про споживчий кредит №103896618 від 04.03.2023 укладений ТОВ «Мілоан» з [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства - позикодавця шляхом ідентифікації позичальника [PERSON] , зазначення нею своїх персональних даних, та використання останньою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюються до договорів, укладених в письмовій формі, за своїм змістом відповідає вимогам, визначеним законом на момент його укладення, та є підставою для виникнення у сторін прав та обов`язків, передбачених в ньому. За умовами договору про споживчий кредит №103896618 від 04.03.2023 відповідачка [PERSON] отримала кредит у розмірі 15 000,00 грн строком на 105 днів, з кінцевою датою виплати 17.06.2023. Сторонами у належній формі погоджено розмір процентів за користування кредитом, комісії та строк, на який надається кредит. Пунктом 10 розділу ІІ Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий фінансовий кредит), затвердженого постановою Правління Національного банку України №113 від 03.11.2021, передбачено, що договори, умови яких передбачають безготівкове перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача, з урахуванням вимог пункту 9 розділу II цього Положення повинні містити номер такого рахунку споживача за стандартом IBAN, сформований відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України з питань запровадження міжнародного номера рахунку, та/або номер такого особистого електронного платіжного засобу споживача у форматі ХХХХ [NUMBER] (перші шість знаків і останні чотири знаки номера електронного платіжного засобу). Відповідно до положень частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі статтями 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У пункті 1 частини 1 статті 512 та статті 514 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Суд встановив, що ТОВ «Мілоан» виконало свої зобов`язання та надало [PERSON] кредит у сумі 15 000,00 грн шляхом перерахування на картковий рахунок № [NUMBER] , зазначений нею у договорі про споживчий кредит №103896618 від 04.03.2023, що підтверджено платіжним дорученням № 60430889 від 04.03.2023 ( а.с. 17). Надані докази в їх сукупності є достатніми для встановлення обставини виконання свого обов`язку первісним кредитором ТОВ «Мілоан» за договором про споживчий кредит №103896618 від 04.03.2023 щодо надання відповідачці [PERSON] кредитних коштів в сумі 15 000,00 грн шляхом перерахування на платіжну картку останньої. [PERSON] своїм правом на подання відзиву не скористалась та не надала жодних доказів на спростування факту отримання коштів, користування наданими кредитними коштами, тобто існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора. На підтвердження факту переходу прав вимоги до боржника [PERSON] від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» позивач надав: копію договору відступлення прав вимоги №100-МЛ від 27.06.2023 та додаткової угоди до нього №1 від 26.08.2025, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»; копію платіжної інструкції № 71838 від 27.06.2023 про виконання умов договору відступлення прав вимоги №100-МЛ від 27.06.2023; копію акту приймання - передачі реєстру боржників від 27.06.2023 до договору відступлення прав вимоги № 100-МЛ від 27.06.2023, складеного ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»; копію витягу з реєстру боржників від 10 вересня 2025 року до договору відступлення прав вимоги №100-МЛ від 27.06.2023, у редакції додаткової угоди № 1 від 26.08.2025, підписаного генеральним директором ТОВ «Мілоан» та генеральним директором ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», відповідно до якого до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит №103896618 від 04.03.2023 на загальну суму 60 375,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту- 15 000,00 грн; заборгованість за процентами - 43 875,00 грн; заборгованість за комісією - 1 500,00 грн ( а.с.20-30). Доказів того, що договір відступлення прав вимоги № 100-МЛ від 27.06.2023 оскаржувався у судовому порядку або визнавався судом недійсним, у матеріалах справи відсутні. Таким чином, суд дійшов висновку, що передана за правом відступлення вимоги до нового кредитора ТОВ «ФК Кредит-Капітал», позивача у справі, заборгованість [PERSON] за договором про споживчий кредит №103896618 від 04.03.2023 становить 60 375,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту- 15 000,00 грн; заборгованість за процентами - 43 875,00 грн; заборгованість за комісією - 1 500,00 грн. Оскільки матеріали справи не містять доказів повернення відповідачкою кредитних коштів за договором про споживчий кредит №103896618 від 04.03.2023, сплати процентів за користування ними, а також комісії за надання кредиту, то у позивача виникло обґрунтоване право на стягнення з відповідачки вказаної заборгованості у заявленому позивачем розмірі в судовому порядку. За вказаних обставин позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої- п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як зазначено у пункті 1 частини другої статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з частиною третьою статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до пункт 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Частиною першою статті 26 цього Закону визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно з попереднім (орієнтовним) розрахунком судових витрат, який зазначений у позовній заяві, позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн. Суд встановив, що адвокат Усенко М.І. надавав позивачу ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» професійну правничу допомогу на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Апологет» в особі адвоката Усенка Михайла Ігоровича та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»; ордеру на надання правничої допомоги серії ВС № 1408806 від 20.10.2025 ( а.с. 35-36). Відповідно до п.п. 1.1. договору клієнт замовляє, приймає та оплачує, а виконавець надає послуги правової (правничої) допомоги, адвокатського захисту, представництва клієнта у всіх судах загальної юрисдикції, а також у відносинах з юридичними особами незалежно від форми власності, та надає інші послуги, необхідні для забезпечення належного захисту прав і законних інтересів клієнта. Цим договором клієнт призначає виконавця своїм представником. Виконавець набуває права реалізовувати права клієнта, надавати від його імені пояснення, заяви, скарги, клопотання тощо, а також представляти інтереси в усіх органах державної влади, судах загальної юрисдикції, в організаціях будь-яких форм власності та вчиняти інші дії, користуючись правами, які передбачені, зокрема, статтями 43,49,64 Цивільного процесуального кодексу України (п.п.1.2.). Всі вищевказані права надаються для комплексного супроводу судових справ і стягнення заборгованості за кредитними договорами, право вимоги щодо якої належить клієнту ( п.п.1.3.). Пунктом 2.1.договору передбачено, що порядок розрахунків та інші аспекти виконання договору визначаються додатком № 1 до договору. Додаток № 1 є документом, що стосується виключно правовідносин між сторонами, і становить собою конфіденційну інформацію. Для реалізації п.п.1.1. та 1.2. договору сторонам не потрібно пред`являти будь-якій третій особі додаткові частини цього договору. Даним пунктом сторони підтверджують, що між ними досягнуто домовленості щодо всіх істотних умов договору, та заявляють про достатність даного документу, у випадку його пред`явлення особам, вказаним в п.1.1., в якості підтвердження повноважень виконавця. Справи в роботу виконавця передаються на підставі замовлення, сформованого клієнтом ( п.п.2.2.). Згідно з п. п. 2.3. договору вартість наданих послуг правничої допомоги за одну кредитну справу складає 8000,00 грн, без ПДВ. Як вбачається з акту № Д/5039 наданих послуг (правової (правничої) допомоги, складеного та підписаного 22.10.2025 АО «Апологет» в особі адвоката Усенка М.І. та ТОВ «ФК «Кредит Капітал», виконавцем надано клієнту, а клієнтом прийнято послугу згідно з договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 щодо боржника [PERSON] , кредитний договір № 103896618, сума наданих послуг складає 8 000,00 грн ( а.с 37). З детального опису наданих послуг до акту № Д/5039 за договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, складеного 22 жовтня 2025 року, вбачається, що у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 103896618 з боржника [PERSON] надані послуги: усна консультація клієнта щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором - 30 хвилин; ознайомлення з матеріалами кредитної справи - 2 години; погодження правової позиції - 30 хвилин; складення позовної зави - 3 години 30 хвилин; подання заяви до суду - 1 шт., всього 6 годин 30 хвилин (а.с. 38). Вказані вище докази у своїй сукупності підтверджують факт надання адвокатом Усенком М.І. правової допомоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025. Відповідачка не скористалась своїм правом на подання клопотання про зменшення заявлених позивачем витрат на правничу допомогу. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. Витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено ( див. постанову Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог про стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню у розмірі 8000,00 грн, оскільки вказані витрати пов`язані з розглядом справи, є співмірними з предметом спору, складністю справи та підтверджуються належними доказами. За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач за подання позовної заяви сплатив судовий збір в сумі 2 422,40 грн відповідно до платіжної інструкції №27787 від 24.10.2025 ( а.с.2). Вказана сума судового збору зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с.1). Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved