Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

До Заводського районного суду м. Запоріжжя 16.10.2025 звернувся заступник керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області Редька М.В. із наведеною вище заявою, в обґрунтування якої зазначив таке. З метою встановлення наявності або відсутності підстав для представництва інтересів держави в суді, а саме, визнання спадщини відумерлою окружною прокуратурою вивчено інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Третьої запорізької державної нотаріальної контори, відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). За результатами вивчення матеріалів встановлено наявність підстав для представництва інтересів держави в суді в особі Запорізької міської ради щодо визнання відумерлою спадщиною квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . В інформації відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 24.01.2024 зазначено про наявність актового запису про державну реєстрацію смерті [PERSON] , [INFO] , № 333, складеного 16.08.2022 Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), дата смерті: [INFO] . Прокурором було встановлено, що жодна особа спадщину не прийняла, із заявами до нотаріуса не зверталася. Отже, в силу ст. 1277 ЦК України орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. На звернення Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області Запорізька міська рада як орган місцевого самоврядування повідомила, що не заперечує проти звернення окружної прокуратури в інтересах Запорізької міської територіальної громади до суду з заявою про визнання зазначеного нерухомого майна відумерлою спадщиною. Вказані обставини свідчать про нездійснення Запорізькою міською радою захисту порушених інтересів держави та Запорізької міської територіальної громади, що свідчить про наявність підстав для представництва, передбачених ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». У зв`язку з вищенаведеними обставинами прокурор звернувся до суду із заявою, у якій просив визнати відумерлою спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , а саме, нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] загальною площею 36,22 кв.м, житловою площею 19,7 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3617723101), та передати її у власність Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради. Ухвалою судді від 21.10.2025 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку окремого провадження. Прокурор Дмитренко О.А. у судовому засіданні підтримала заяву, просила її задовольнити. Представник Запорізької міської ради у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Представник Першої запорізької державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив. У судовому засіданні 24.12.2025 відкладено ухвалення та проголошення судового рішення на 29 грудня 2025 року. У судове засідання 29.12.2025 учасники справи не з`явилися. Заслухавши прокурора, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов таких висновків. Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 16 серпня 2022 року здійснений актовий запис про смерть № 333, відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 42 роки, причина смерті: 142.6 алкогольна кардіоміопатія (а.с. 27-28). Листом від 17.08.2022 № 02.2-05/5314 КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради повідомила прокуратуру, що у зв`язку з введенням воєнного стану, відсутністю можливості зберігання тривалий час тіла невстановлених, невідомих та незатребуваних родичами осіб, на виконання п.п. 2.10, 2.11 «Порядку дій працівників бюро судово-медичної експертизи» сумісного наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України, Офісу генерального прокурора від 09.03.2022 № 177/450/46 «Про затвердження Порядку взаємодії між органами та підрозділами Національної поліції України, закладами охорони здоров`я та органами прокуратури України при встановленні факту смерті під час воєнного стану на території України» буде здійснено поховання тіла незатребуваного трупа [PERSON] , [INFO] (а.с. 29). Лікарським свідоцтвом про смерть (остаточним) від 11.08.2022 № 3951, виданим КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради, засвідчена смерть [PERSON] , [INFO] , дата смерті: [INFO] (а.с. 30). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з квартири [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:3617723101). Право власності [PERSON] на вказану квартиру підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] серії [NUMBER] від 26.12.2012, виданим районною адміністрацією Запорізької міської ради по Заводському району (а.с. 23). Державна реєстрація права власності на вказану квартиру за [PERSON] здійснена 16.01.2013, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.09.2025 № 443593471 (а.с. 19). З листа відділу реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 24.01.2024 № 457/06.10-01-33 вбачається, що у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян по місту Запоріжжю та Запорізькій області відсутні актові записи про шлюб, розірвання шлюбу [PERSON] та народження дітей останньою (а.с. 26). Інформація про заповіти/спадкові справи відносно [PERSON] , [INFO] , у Спадковому реєстрі інформація відсутня, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 07.05.2024 № 76871517, сформованою державним нотаріусом Третьої запорізької державної нотаріальної контори Коцило С.В. (а.с. 36). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 07.05.2024 № 76871534, наданої державним нотаріусом Третьої запорізької державної нотаріальної контори Коцило С.В. відносно [PERSON] , [INFO] , у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с. 34). Відсутність у Спадковому реєстрі інформації про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину підтверджена також інформаційними довідками від 06.08.2024 № 77897725, від 05.05.2025 № 81048679, від 29.09.2025 № 82701468, сформованими державним нотаріусом Четвертої запорізької державної нотаріальної контори Бережко С.М. (а.с. 39, 41, 43). Як вбачається з інформації Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради від 17.09.2025, за адресою: [ADDRESS] в період з 18.02.1997 по 16.08.2022 була зареєстрована одна особа: [PERSON] , [INFO] . Знято з реєстрації місця проживання у зв`язку зі смертю, дата смерті [INFO] (а.с. 25). Актом обстеження, складеним 01 грудня 2025 року спеціалістами Департаменту правового забезпечення Запорізької міської ради Лях Д.А., [PERSON] , встановлено, що юбудинок [ADDRESS] знаходиться у житломиу стані, будь-які візуальні пошкодження за наслідками обстрілів країною-агресором рф відсутні; квартира [ADDRESS] у даному будинку розташована у другому під`їзді на другому поверсі, до акту додані фотоматеріали (а.с. 84-88). Згідно до частин 1 та 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). За приписами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права і обов`язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 122 2ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті на життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). При цьому, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її, що передбачено ч. 1 ст. 1272 ЦК України. Відповідно до глави 86 ЦК України за загальним правилом спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово та на підставі споріднення. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Одночасно ЦК України запобігає таким ситуаціям, коли відсутність спадкоємців має наслідками відсутність власників спадкового майна та його занепад. А тому передбачає у такому випадку перехід прав на це майно до територіальної громади за місцем знаходження цього майна (стаття 1277 ЦК України). У разі відсутності спадкоємців за заповітом чи за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття у територіальної громади виникає інтерес щодо переходу спадкового майна у власність громади. Частинами першою-третьою статті 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна. Відповідно до ч. 1 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Суд зазначає, що в інтересах держави із заявою про визнання спадщини відумерлою та передання її у власність Гуляйпільської територіальної громади звернувся перший заступник керівника Пологівської окружної прокуратури Запорізької області Харченко В.І., посилаючи на нездійснення Гуляйпільською міською радою захисту порушених інтересів держави та Гуляйпільської міської територіальної громади, що свідчить про наявність підстав для представництва, передбачених ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». З приводу наявності повноважень Пологівської окружної прокуратури Запорізької області на звернення із заявою про визнання спадщини відумерлою та передання її у власність Гуляйпільської територіальної громади суд вважає за необхідне зазначити таке. Відповідно до частини другої статті 4 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. У справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (частина четверта статті 42 ЦПК України). Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає у цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема у цивільних, правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у пунктах 6.21, 6.22 постанови від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11, у пунктах 4.19, 4.20 постанови від 26 лютого 2019 року у справі № 915/478/18). В судовому процесі, зокрема, у цивільному, держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (пункт 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 761/3884/18). Тобто під час розгляду справи у суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України). Відповідно до пункту 3 статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави. У випадках, визначених цим Законом, на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів громадянина або держави в суді (пункт 2 частини першої статті 2 Закону). Відповідно до пункту 2 Рекомендації Rec(2012)11 Комітету Міністрів Ради Європи державам-учасникам «Про роль публічних обвинувачів поза системою кримінальної юстиції», прийнятої 19 вересня 2012 року на 1151-му засіданні заступників міністрів, якщо національна правова система надає публічним обвинувачам певні обов`язки та повноваження поза системою кримінальної юстиції, їх місія полягає в тому, щоби представляти загальні або публічні інтереси, захищати права людини й основоположні свободи та забезпечувати верховенство права. Сторонами цивільного провадження є позивач і відповідач. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзаци перший і другий частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру») (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц, провадження № 14-104цс19). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абзаци перший - третій частини четвертої статті 23 Закону). Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185цього Кодексу (частина четверта статті 56 ЦПК України). Системне тлумачення абзацу другого частини другої статті 56 ЦПК України й абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах. Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді згідно з абзацом третім частини другої статті 56 ЦПК України має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу про залишення позовної заяви без руху для усунення її недоліків і повернення у разі, якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк ці недоліки усунуті не були. Звертаючись з позовом в інтересах держави, прокурор наголошував, що у даному випадку інтереси держави та певної територіальної громади збігаються повністю, оскільки спрямованість прокурора у вказаній справі направлена на захист інтересів держави, оскільки існує загроза позбавлення можливості Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради передати вказану квартиру у власність або користування громадянам, які потребують отримання житла. Звернення прокурора із вказаною заявою до суду саме на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні питання щодо права власності квартиру за адресою: [ADDRESS] . Прокурором зазначено, що органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, є Запорізька міська рада як орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави прокурором на адресу Запорізької міської ради скеровані листи від 23.05.2024 за № 52-103-5173 вих-24, від 12.07.2024 за № 52-103-6807 вих-24, від 10.07.2025 за № 52-103-5458 вих-25, у яких Запорізьку міську раду повідомлено про наявність підстав для визнання відумерлою спадщини у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS] , а також про необхідність звернення до суду із заявою про визнання її відумерлою спадщиною. Разом з цим, листами департаменту правового забезпечення Запорізької міської ради від 13.06.2024 № 02-07/1668, від 12.08.2024 № 02-07/2234, від 11.08.2025 № 02-07/2957 окружну прокуратуру повідомлено, що оскільки до Запорізької міської ради не надходило жодної інформації, яка давала б підстави вважати, що квартира [ADDRESS] має ознаки відумерлого майна, Запорізька міська рада не вживала заходів щодо визнання відумерлою спадщиною вищевказаної квартири та за таких обставин не заперечує проти звернення Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області до суду із заявою про визнання зазначеного нерухомого майна відумерлою спадщиною. Даний факт свідчить про обізнаність Запорізької міської ради щодо наявності підстав для звернення з відповідною заявою, однак, заходи, спрямовані на захист порушених інтересів держави та Запорізької міської територіальної громади, представницьким органом тривалий час не вживалися, що свідчить про бездіяльність цього органу. Отже, суд констатує, що прокурор звернувся до суду із заявою на захист інтересів держави та територіальної громади як заінтересованої особи щодо майна, стосовно якого орган місцевого самоврядування не вжив заходів для передачі його у власність територіальної громади, що є підставою для представництва інтересів держави прокурором у суді. За результатами судового розгляду відповідно до ст. 338 ЦПК України суд, установивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Судом встановлено, що за життя [PERSON] належала на праві власності квартира за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Запорізької міської ради від 20.05.2024 № 117 вул. Сеченова перейменована на вулицю [PERSON] . За життя [PERSON] заповіт не складала. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Жодна особа не заявила про свої права на спадкове майно шляхом подання заяви нотаріусу. Тобто під час вирішення питання про визнання спадщини відумерлою не встановлено існування спору про право. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, беручи до уваги повноважність прокурора у зверненні з даною заявою до суду, зважаючи на те, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися, а також беручи до уваги те, що з часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , минуло більше одного року, суд вважає, що заяву прокурора про визнання спадщини відумерлою та передання її територіальній громаді слід задовольнити. Оскільки заявник звільнений від сплати судового збору, відповідно до положень статті 141 ЦПК України, судові витрати по справі слід компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved