Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Адвокат Приладишева Н.Г. в інтересах [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів. Позовна заява обґрунтована тим, що з 21.06.2008 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебували у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] . В подальшому шлюб було розірвано та рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у справі № 335/7962/13-ц з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини [PERSON] , [INFO] та до досягнення повноліття дитини, на підставі якого 16.10.2013 року виданий виконавчий лист. Постановою державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у Запорізького МУЮ від 16.10.2013 року відкрито виконавче провадження №40256994 про стягнення аліментів у розмірі частини доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . Заборгованості по сплаті аліментів в позивача немає. При цьому, неповнолітній [PERSON] , [INFO] , з 14.06.2023 та по теперішній час проживає із позивачем за адресою: [ADDRESS] . Також на даний час [PERSON] , [INFO] навчається в навчальному закладі КЗ «Матвіївська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» ЗОР та повністю перебуває на його утриманні, тобто на даний час змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідачки. Враховуючи вище викладене, просить суд ухвалити рішення, яким припинити стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягуються з 02.08.2013 року на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у справі № 335/7962/13-ц. Ухвалою суду від 13 серпня 2025 року позов [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 01 грудня 2025 року клопотання представника позивача про витребування задоволено та постановлено витребува ти з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформації про перетинання державного кордону України, у тому числі лінію розмежування в районі проведення ООС, починаючи з 01.01.2022 щодо відповідачки [PERSON] , [INFO] , громадянки України та надати у строк до 24.12.2025. 24.12.2025 року на виконання ухвали суду витребувану інформацію не надано. Представник позивача адвокат Приладишева Н.Г. у судовому засіданні позов підтримала та просила суд її задовольнити, посилаючись на його обґрунтованість та доведеність, просила розглядати справи за відсутності відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час день та місце слухання справи була повідомлена належним чином, відзиву на позовну заяву не подала. Відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Умови проведення заочного розгляду справи визначені ст. 280 ЦПК України, де передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У даному випадку наявна вся сукупність умов для проведення заочного розгляду справи, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, [PERSON] народився [INFO] в м. Запоріжжі Запорізької області, його батьками вказані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Матвіївською сільською радою Вільнянського району Запорізької області. Згідно з рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.11.2023 року у справі № 335/10641/13-ц шлюб, укладений між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було розірвано, рішення суду набрало законної сили. Відповідно до постанови державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Запорізького МУЮ Висоцької Анни Григорівни про відкриття виконавчого провадження від 16.10.2013 року на підставі виконавчого листа у справі № 335/7962/13-ц відкрито виконавче провадження №40256994 про стягнення аліментів у розмірі частини доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , починаючи з 02.08.2013 та до повноліття дитини. Згідно з довідкою, виданою Лівобережним відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 09.07.2025 № 76265/12 у громадянина [PERSON] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] відсутня заборгованість зі сплати аліментів. Згідно з довідкою про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № 1732554-2025 від 10.01.2025 [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження від 30.10.2023 у складі комісії депутата Матвіївської сільської ради Лукіна Сергія Івановича, [PERSON] та [PERSON] , затвердженого секретарем сільської ради Левченко Ігорем, [PERSON] з 14.06.2023 року на постійній основі проживає з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Зареєстрований [PERSON] .Даний факт фактичного місця проживання [PERSON] комісією було встановлено під час перевірки та підтверджується. Також, фактичне місце проживання [PERSON] з батьком [PERSON] підтверджено актом обстеження від 21.07.2025 в складі комісії депутата Матвіївської сільської ради Лукіна Сергія Івановича, [PERSON] та [PERSON] , затвердженого секретарем сільської ради Левченко Ігорем. Відповідно до довідки амбулаторії загальної практики сімейної медицини КНП «Вільнянський центр первинної медико-санітарної допомоги» Вільнянської міської ради від 22.07.2025 року [PERSON] , [INFO] доглядає самостійно за своїм сином [PERSON] , [INFO] з 30.10.2023 року. Мати дитини вихованням не займається, до амбулаторії жодного разу не з`являлася, знаходиться за кордоном. Дитина знаходиться під наглядом Матвіївської АЗПСМ з 30.10.2023 року. Згідно з характеристикою, виданою КЗ «Матвіївська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» ЗОР від 28.07.2025 № 02-11/93 [PERSON] навчається в даній школі з 02.09.2024. За період навчання зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, уважний учень. Володіє учбовим матеріалом на середньому рівні. На уроках завжди уважний. Хлопчик скромний, стриманий, врівноважений, дисциплінований, самостійний. Має добрий загальний розвиток. Підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Зовнішній вигляд [PERSON] завжди охайний, чистий. Вихованням дитини займається батько. Він приділяє належну увагу вихованню сина, систематично відвідує школу, цікавиться не лише успіхами дитини, але й справами класу, стосунками хлопчика з однокласниками. Мати не бере участі у вихованні дитини. За період навчання [PERSON] жодного разу не відвідувала батьківські збори та не цікавилася життям дитини. Відповідно до службової характеристики пожежного-рятувальника 6 ДПРЧ 4 ДПРЗ Головного управління ДСНС України у Запорізькій області [PERSON] від 30.07.2025 сержант служби цивільного захисту [PERSON] , 1983 року народження, перебуває на службі з 2004 року. Має середню освіту Матвіївський загальноосвітній навчально-виховний комплекс «Всесвіт» Вільнянської районної ради Запорізької області, рік закінчення - 2001. За час служби на посаді пожежного-рятувальника [PERSON] проявив себе кваліфікованим фахівцем, дисциплінованим співробітником, здібним вирішувати питання службової діяльності. Службові обов`язки виконує сумлінно, при виконанні не рахується з особистим часом. Завжди вміє виділити в роботі головне та спрямувати зусилля на виконання поставленого завдання. При вирішенні питань пов`язаних з роботою має свою думку, вболіває за результати своєї праці. Прививає молодому поколінню традиції ДСНС України, не одноразово проводив екскурсію сину Вадиму який приїздив в пожежну частину. Дисциплінарних стягнень не має. Відповідно до звіту про здійснення відрахування та виплати 4 ДПРЗ ГУ ДСНЗ України в Запорізькій області за формою згідно додатку 9 до Інструкції з організації примусового виконання рішень за постановою від 16.10.2013 року у ВП № 40256994 виданого за виконавчим документом виконавчим листом № 335/7962/13-ц від 15.10.2013 року виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за період з 01.05.2023 року по 30.09.2025 утримано 316190 грн. 06 коп. на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Окрім цього, допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що є депутатом Матвіївської сільської ради. З [PERSON] були однокласниками. Повідомив, що [PERSON] проживає з батьком [PERSON] на постійній основі. Син доглянутий, охайно одягнений. Позивач займається вихованням дитини, син повністю перебуває на його утриманні, при цьому [PERSON] сплачує аліменти відповідачці. Зазначив, що відповідачку не бачив давно. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що є близьким другом [PERSON] . Повідомив, що з червня 2023 року [PERSON] проживає з батьком [PERSON] . Позивач самостійно займається вихованням сина, а мати з початку війни перебуває за кордоном. Заначив, що часто буває вдома у [PERSON] . Вдома у позивача зокрема знаходяться речі [PERSON] . Також, повідомив, що син позивача [PERSON] спілкується з його старшою донькою. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до Закону, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Положеннями частин другої та третьої статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Відповідно до п.17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. З аналізу статей 267 - 271 СК України вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. З наведеного слідує, що факт проживання дитини з батьком, з якого стягуються аліменти на користь матері на його утримання, є істотною обставиною для звільнення позивача від сплати аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. У Постанові від 04.09.2019 у справі № 711/8561/16-ц Верховний Суд зазначив, що аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Згідно з постановою Верховного Суду від 03.02.2021 у справі №520/21069/18 (провадження № 61-1347св20) наявність рішення про стягнення аліментів не є перешкодою для вирішення спору про припинення такого стягнення і стягнення аліментів на користь іншого з батьків, бо саме у зміні обставин, які існували на момент ухвалення першого рішення, полягає новий спір. Відповідно до постанови Верховного Суду від 28.09.2022 у справі №686/18140/21 (провадження №61-6611св22) припинення стягнення аліментів можливе, зокрема, тоді, коли дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю утримує. У такому разі відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача. У постанові Верховного Суду від 29 серпня 2024 року у справі №395/1083/20, провадження №61-18650св23 зроблено висновок, що відповідно до СК України аліменти, одержані на дитину, є її власністю. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами винятково за цільовим призначенням в інтересах дитини. Припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю і утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача. З урахуванням предмета цього спору (припинення стягнення аліментів на дитину), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження. Відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналогічні висновки зроблені в постанові Верховного суду від 29 серпня 2024 року у справі №395/1083/20, провадження №61-18650св23. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком [PERSON] , [INFO] . За таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для припинення стягнення аліментів із [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягуються з 02.08.2013 на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у справі № 335/7962/13-ц з часу звернення позивача до суду з цим позовом, а саме з 12.08.2025. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved