Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

короткий зміст позовних вимог. 03.11.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулося до Погребищенського районного суду Вінницької області через систему «Електронний суд» з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.04.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики №1971173 за умовами якого, позикодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 2 380 грн строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису b7qXQO15М7, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - [INFO] у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін. Того ж дня, позикодавець на виконання Договору позики №1971173 від 04.04.2021, виконав свої зобов`язання, зокрема, передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 2 380 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача [NUMBER] , а відповідач, в свою чергу, зобов`язалася повернути кошти на умовах встановлених договором. Враховуючи умови Договору позики №1971173 від 04.04.2021 заборгованість [PERSON] за договором позики складає 8 056 грн, з яких: 2 380 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 676 грн - сума заборгованості за відсотками. 26.10.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу №2610, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики №1971173 від 04.04.2021. 03.04.2023 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали договір факторингу №030432-ФК від 03.04.2023, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за Договором позики №1971173 від 04.04.2021. Відповідач порушила умови указаного договору позики, внаслідок чого перед позивачем у неї існує заборгованість, через що позивач вимушений звернутися до суду за захистом порушеного права. Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернула, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 8 056 грн, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500 грн. Аргументи учасників справи та позиція суду. Представник позивача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» у судове засідання не з`явився, 10.12.2025 через систему «Електронний суд» надіслав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримував в повному обсязі (а.с. 87-88). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, в телефонному режимі повідомила, що заперечує проти задоволення позовних вимог, на адресу суду надіслала посвідчення дружини військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби серії [NUMBER] від 02.11.2023 та свідоцтво про укладення шлюбу між нею та [PERSON] (а.с. 76-77). Процесуальні дії у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2025 головуючим суддею визначено Гуцола М.П. (а.с. 58). З метою визначення підсудності суддею здійснено запит до Єдиного державного демографічного реєстру та Погребищенської міської ради про реєстрацію місця проживання відповідача [PERSON] (а.с. 59-60). 12.11.2025 судом отримана відповідь, відповідно до якої за відомостями Реєстру територіальної громади [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 61). Ухвалою суду від 14.11.2025 відкрито провадження у справі, призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, витребувано з АТ "Державний ощадний банк України" інформацію щодо належності [PERSON] карткового рахунку № [NUMBER] ; виписку по картковому рахунку № [NUMBER] , відкритому в АТ "Державний ощадний банк України", [PERSON] за період з 04.04.2021 до 07.04.2021. (а.с. 62). 02.12.2025 розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою сторін. 09.12.2025 в порядку виконання ухвали суду надійшла запитувана інформація з АТ "Державний ощадний банк України" (а.с. 82-85). Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку. Встановлені судом обставини справи. Судом встановлено, що 04.04.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики №1971173 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 2 380 грн, строк позики - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день (базова процентна ставка/фіксована), знижена процентна ставка (застосовується у відповідності до умов Програми лояльності) - 0,01%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою - 2,70%, орієнтовна реальна річна процентна ставка 3,65%, орієнтовна загальна вартість позики 2387,14 грн (п. 2 Договору) (а.с. 15). Згідно з п. 4.2 Договору позичальник до моменту підписання договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені за посиланням https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису b7qXQO15М7, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - [INFO]) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін. Згідно з довідкою про ідентифікацію клієнт [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , з якою укладено договір №1971173 від 04.04.2021, ідентифікований ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора). Одноразовий ідентифікатор: b7qXQO15М7; час відправки ідентифікатора позичальнику: 04.04.2021 12:03:00; електронна пошта, на яку направлено ідентифікатор: [INFO] (а.с. 15, на звороті). Згідно довідки №КД-000056103/ТНПП від 02.10.2025, ТОВ «ФК Фінекспрес» (платіжна установа) підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код ЄДРПОУ 39861924), відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між Компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції, зокрема 04.04.2021, сума 2 380 грн за номером платіжної картки № [NUMBER] , номер платежу c0edc476-dee6-4024-9aab-44624acc19c2 (а.с. 17). Відповідно до копії електронної платіжної інструкції № c0edc476-dee6-4024-9aab-44624acc19c2 від 04.04.2021 позикодавець на виконання п. 1 Договору позики №1971173, виконав свої зобов`язання, зокрема, передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 2 380 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача №№ [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК Фінекспрес» (а.с. 17, на звороті). Вказаний факт підтверджується і інформацією витребуваної з АТ «Ощадбанк» (а.с. 82-83). 26.10.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали Договір факторингу №2610, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло прав грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за Договором позики №1971173 від 04.04.2021 (а.с. 29-33). Пунктом 5.2. Договору визначено, що перехід від клієнта до позивача/фактора прав вимог за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання актів прийому-передачі Реєстру заборгованостей, після чого позивач/фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Портфеля Заборгованості та набуває відповідних Прав Вимог. 26.10.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» підписали Акт прийому-передачі Реєстру заборгованостей за Договором факторингу №2610, відповідно до якого клієнт передав, а фактор прийняв оригінал реєстру заборгованостей від 26.10.2021 (а.с. 33, на звороті). Відповідно до копії реєстру прав вимог №2 до договору факторингу №2610 від 26.10.2021, ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором позики №1971173 від 04.04.2021 загальна сума заборгованості становить 8 056 грн (а.с. 34, на звороті -35). Як вбачається із Акту звірки взаємних розрахунків за період: січень 2021 року -грудень 2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» за Договором факторингу №2610, ТОВ «Фінансова компанія управління активами» сплатило визначену у Договорі факторингу ціну продажу у розмірі 1157902,04 грн (а.с. 36). 03.04.2023 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали Договір факторингу №030423-ФК, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за Договором позики №1971173 від 04.04.2021 (а.с. 38, на звороті - 42). Згідно з п. 5.2. Договору перехід від клієнта до позивача/фактора прав вимог за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання актів прийому-передачі Реєстру заборгованостей, після чого позивач/фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Портфеля Заборгованості та набуває відповідних Прав Вимог. 03.04.2023 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» підписали Акт прийому-передачі Реєстру заборгованостей за Договором факторингу №030423-ФК, відповідно до якого клієнт передав, а фактор прийняв оригінал реєстру заборгованостей від 03.04.2021 (а.с. 43). Відповідно до копії реєстру боржників до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023, ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором позики №1971173 від 04.04.2021 загальна сума заборгованості становить 8 056 грн (а.с. 44-45). Як вбачається із Акту звірки взаємних розрахунків за період: 03.04.2023 - 01.11.2024 між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» за Договором факторингу №030423-ФК, ТОВ «Фінпром Маркет» сплатило визначену у Договорі факторингу ціну продажу у розмірі 22073367,99 грн (а.с. 46). Згідно розрахунку, заборгованість [PERSON] за Договором позики №1971173 від 04.04.2021 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) за період з 04.04.2021 по 15.10.2025 становить 8 056 грн, з яких: 2 380 грн - заборгованість за тілом кредиту; 5 676 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками (а.с. 5-7). Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права. Згідно з принципом диспозитивності цивільного судочинства (ч. 1 ст. 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. 1, ч. 3 ст. 509 ЦК України). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з положенням ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною 1 ст. 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що відповідач [PERSON] взяті не себе зобов`язання не виконала, у передбачений в кредитному договорі строк тіло кредиту та нараховані відсотки за користування кредитом не повернула, унаслідок чого виникла заборгованість за договором позики №1971173 від 04.04.2021, яка складається із суми заборгованості за основною сумою боргу 2 380 грн, заборгованості за процентами 5 676 грн - сума заборгованості за відсотками. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме підлягає задоволенню вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики та відсотків за користування позикою в межах строку кредитування за період з 04.04.2021 по 04.05.2021 в сумі 1 420,86 грн (2 380 х1,99%х30днів). Перевіряючи вимогу позивача в частині стягнення простроченої заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом після 04.05.2021 в сумі 4 255,14 грн, суд виходить з такого. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Зміст зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частини другої статті 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц. Таким чином, позивач відповідно до ст. 1048 ЦК України, має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитними коштами у межах погодженого кредитодавцем та боржником строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позивача відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки. З огляду на викладене, нарахування позивачем за кредитним договором №1971173 від 04.04.2021 після 04.05.2021процентів за користування позикою є незаконними. Тому заявлена позивачем вимога в цій частині вимога є безпідставною та задоволенню не підлягає. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 3 800,86, з яких: 2 380 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 420,86 грн - сума заборгованості за відсотками. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» задоволено на 47,18 % (3800,86 грн. х 100 : 8056 грн), а тому з відповідача на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 142,89 грн (2422.40 грн. х 47,18 % : 100). Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч.1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (частина 2 статті 137 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (частина 3 статті 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 137 ЦПК України). У разі недотримання цих вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 137 ЦПК України). В позовній заяві позивач також просив стягнути з відповідача, крім судового збору, 4 500 грн витрат на професійну правничу допомогу, надавши відповідні докази таких витрат, зокрема: договір №25-08/25/ФП про надання правничої допомоги від 25.08.2025 (а.с. 47-49), витяг з акту №3-ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги від 06.10.2025 (а.с. 51) акт приймання- передачі справ на надання правничої допомоги (а.с. 51, на звороті -52). Суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15. При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною. Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» понесені у даній справі витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в розмірі 1 500 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial