Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Кредобанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач, із врахуванням заяви від 02.12.2025 про допущення технічної описки щодо номеру кредитного договору, покликався на укладення 26.05.2022 [PERSON] з АТ «Кредобанк» кредитного договору № 26203011692184/980/PKO, відповідно до умов якого банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 21.08.2025 утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 58 061,33 грн., що складається з тiла кредиту в розмірі 29 698,27 грн. та відсотків в розмірі 28 363,06 грн. Таким чином, вищевказана заборгованість підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача АТ «Кредобанк». Враховуючи малозначність справи, ухвалою судді від 16.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач АТ «Кредобанк», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не забезпечив явку свого представника в судове засідання. Водночас, 10.10.2025 від представника позивача Рудницького Ю.І. надійшла заява про розгляд справи без його участі, а також, він не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, відзив на позовну заяву не подав, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання шляхом скерування судових повісток про виклик до суду засобами поштового зв`язку рекомендованими поштовими відправленнями на адресу його зареєстрованого місця проживання. Так, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на відому адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 та від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Отже, в разі коли фактичне місце проживання особи учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її заявленому місцю проживання, і дана особа своєчасно не довела про це до відома суду, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю фізичну особу. Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації щодо місця проживання особи, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм зареєстрованим місцем проживанням покладається саме на фізичну особу. З огляду на викладене, враховуючи те, що судом відкладався розгляд справи, однак в судове засідання відповідач повторно не з`явився, доказів поважності причин неявки в судове засідання суду не надано, суд дійшов висновку про можливість проведення заочного розгляду справи за відсутності сторін, з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог статей 280 283 ЦПК України. У зв`язку з неявкою усіх учасників справи, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини спірних правовідносин. 26.05.2022 року [PERSON] підписав заяву-договір на про надання банківських послуг № 26203011692184/980/РКО, згідно з якою клієнт підтвердив, що така заява-договір є заявою на відкриття поточного рахунку та є запитом на отримання споживчого кредиту. Відповідно до п. 2.4. заяви-договору клієнт підтвердив, що ознайомився із орієнтовними реальними річними процентними ставками; орієнтовними загальними вартостями кредитів; іншою інформацією про споживчі кредити. Згідно з п. 2.5. клієнт отримав паспорти споживчого кредиту (в електронній та паперовій формі) та інформацію, що зазначена в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Як вбачається зі додатку до заяви-договору №26203011692184/980/РКО від 26.05.2022, на умовах визначених відповідною заявою-договором та правилами надання комплексних банківських послуг, клієнт просить, а банк зобов`язується надати банківські послуги, визначені додатком, а саме відкрити рахунок. Таким чином, на ім`я [PERSON] було відкрито рахунок № [NUMBER] . Відповідно до п. 1.4.1. вищевказаного додатку, банк відповідно до алгоритму визначення ліміту кредитування, а також відповідно до інших умов заяви-договору та правил, має право встановити клієнту ліміт кредитування на рахунок для кредитування і в межах цього ліміту надати кредит з цільовим призначенням задоволення споживчих потреб клієнта. Згідно з п. 1.4.2. банк відповідно до алгоритму, встановлює максимальну/поточну суму ліміту кредитування за рахунком для кредитування в розмірі до 100 000 грн. Як встановлено п. 1.4.3., строк ліміту кредитування до моменту пред`явлення вимоги банку або до настання підстав припинення дії ліміту кредитування, визначених правилами. Процентна ставка за користування кредитом становить 30,00 % річних. Орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 36,17%. Загальна вартість кредиту для клієнта за кредитним договором становить 116 909,72 грн. (п. 1.4.4. додатку до заяви-договору №26203011692184/980/РКО від 26.05.2022). Як вбачається із паспорту споживчого кредиту до кредитного договору №26203011692184/980/РКО від 26.05.2022, сторонами погоджено наступні умови кредитування: тип кредиту кредитний ліміт для фізичних осіб; мета отримання кредиту поточні потреби; сума/ліміт кредиту 100 000 грн.; строк кредитування до моменту пред`явлення вимоги; процентна ставка 30,00% відсотків річних; тип процентної ставки фіксована. Судом встановлено, що АТ «Кредобанк» свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором виконав та перерахував на рахунок [PERSON] (№ [NUMBER] ) кошти у сумі 29 698,27 грн., що підтверджується меморіальним ордером від 09.09.2023 № 45672109. Зарахування кредитних коштів також підтверджується наданою позивачем випискою по рахунку № [NUMBER] , що належить відповідачу [PERSON] . Відтак, відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконував, внаслідок чого, відповідно до розрахунку заборгованості позивача, загальна сума такої станом на 21.08.2025 становить 58 061,33 грн., що складається із суми заборгованості за кредитом в розмірі 29 698,27 грн. та суми заборгованості за відсотками в розмірі 28 363,06 грн. Судом також встановлено, що позивачем були проведенні дії щодо досудового врегулювання спору, а саме на адресу відповідача [PERSON] було направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань № 10072025-П49-4926 від 10.07.2025, у якій зазначено, що АТ «Кредобанк» вимагає від відповідача [PERSON] протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги банку, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання такої вимоги, усунути порушення умов укладеного кредитного договору та погасити заборгованість. Надаючи оцінку зазначеним обставинам суд відзначає наступне. Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. З досліджених судом доказів встановлено, що між АТ «Кредобанк» та [PERSON] досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору шляхом підписання сторонами заяви-договору, додатку до такої та паспорту споживчого кредиту, що є невід`ємною його частиною, а тому в сукупності такі документи становлять умови кредитного договору, а означені дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. У постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15 зроблено висновок про те, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Оцінюючи надані позивачем докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт переказу кредитних коштів у розмірі 29 698,27 грн. на рахунок відповідача, а відповідно позивачем виконано обов`язок за кредитним договором в частині видачі кредиту. За умовами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Норми статей 610, 611 ЦК України вказують на те, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частини 1, 2 ст. 612 ЦК України). У суду немає підстав сумніватися у обґрунтованості розрахунку, який береться до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем, адже відповідачем наведений розрахунок не заперечено та не спростовано. Саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача (позиція Верховного Суду у постанові від 25.01.2023 у справі № 209/3103/21). Враховуючи те, що відповідач отримав від позивача кредитні кошти та користувався ними, належних та допустимих доказів на підтвердження їх повернення, всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надав, розрахунок заборгованості не спростував, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь АТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 58 061,33 грн., що складається із суми заборгованості за кредитом в розмірі 29 698,27 грн. та суми заборгованості за відсотками в розмірі 28 363,06 грн. Окрім цього, з врахуванням вимог частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Таким чином, датою ухвалення рішення у справі є дата складення повного судового рішення, а саме 09.01.2026.

Outcome: approved