Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту №71659747 від 23.06.2025, в якому просить стягнути із відповідача на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за Договором кредиту №71659747 від 23.06.2025 в розмірі 10805.60 грн., сплачений судовий збір та витрати понесенні на професійну правничу допомогу. На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 23.06.2025 між ТОВ «І Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір про надання коштів у кредит №71659747 умовами якого встановлено, що кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 4000 грн. строком на 14 днів (з 23.06.2025 по 03.07.2025) із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,01%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 0.00% від суми наданого кредиту. У разі порушення відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4% пені на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування. Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису 76750, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу [INFO]). Таким чином, підписанням договору кредиту позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови. Позивач на виконання умов кредитного договору №71659747 від 23.06.2025 виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 4000.00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] за посередництвом платіжної установи ТОВ «Европейська платіжна система». Отже, враховуючи умови Договору кредиту 71659747 від 23.06.2025 та додаткової угоди та здійснення відповідачем платежів в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту, які складають з 10805.60 грн., зокрема: 4000.00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 5.60 грн. сума заборгованості за процентами; 6800.00 грн. сума заборгованості за пенею/неустойкою. Вказані обставини змушують позивача звернутися до суду з цим позовом. 21 листопада 2025 року відповідно до ухвали судді відкрито спрощене позовне провадження у цій справі. Призначено судове засідання для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням, однак без виклику сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися, так як не викликалися. Лише повідомлялися належним чином про проведення судового засідання. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подав, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином - рекомендованим повідомленням вих..№R067042871238, яке повернулося із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.72-76), що відповідно постанови КЦС ВС від 10.05.2023 №755/17944/18 (61-185св23) вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Відповідно до ч.3 ст.223, ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Заяви, клопотання: заява представника позивача про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні за відсутності представника позивача та витребування доказів (а.с.3 на зворотній стороні, 59), заява представника позивача про розгляд справи у відсутність представника позивача за вхід.№8164 від 24.12.2025. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.48-50), витребування доказів (а.с.52-53), про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із копії договору про надання коштів у кредит №71659747 та таблиці обчислення загальної вартості кредиту (а.с.06-14) судом встановлено, що між ТОВ «1 Безпечне Агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір, відповідно до якого відповідачу надано кредит у сумі 4000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідач електронним підписом підписав вказаний договір та додатки до нього одноразовим паролем 76750. Із копії довідки про ідентифікацію (а.с.15) судом встановлено, що 23.06.2025 [PERSON] ідентифікований ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 76750. Із копії інформації про підтвердження видачі банківської картки, довідки від 21.10.2025 та платіжної інструкції від 21.10.2025 (а.с.15 на зворотній стороні -17) судом встановлено, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перераховано кошти (кредит) у сумі 4000 грн. на картку № [NUMBER] [PERSON] . Із копії розрахунків заборгованості (а.с.18) судом встановлено, що з 15.10.2025 по 04.11.2025 нараховувались відсотки та пеня, станом на 04.11.2025 заборгованість не погашена, загальна заборгованість становить 10805.6 грн., а саме: 4000 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 5.6 грн. сума заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами; 6800 грн. сума заборгованості за нарахованою та несплаченою пенею. Із копії договору факторингу №16/10/25 від 16.10.2025, реєстру прав вимоги №16/10/25-02 від 16.10.2025, платіжної інструкції, судом встановлено, що 16.10.2025 між ТОВ «І Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло статусу кредитора за кредитним договором №71659747 від 23.06.2025. Із витребуваної судом інформації з АТ «УНІВЕРСАЛБАНК» №БТ/Е-19662 від 27.11.2025 (а.с.63-69) судом встановлено, що на ім`я [PERSON] емітовано карту № [NUMBER] , 23.06.2025 зараховано переказ у сумі 4000 грн. Дослідивши усі докази в їх сукупності, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими відповідачу надано грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, відповідач зобов`язався повернути кредит та проценти за користування кредитом, однак свої зобов`язання не виконав. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК України зобов`язує його сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що договір укладався між сторонами в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 №675-УІІІ визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» №851-ІУ від 22.05.2003, електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно ч.ч.1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Порядок укладення електронного договору визначений ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», згідно якої пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст.12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що після підписання Договору про надання коштів у кредит за №71659747 від 23.06.2025 за допомогою одноразового пароля, відповідач взяв на себе зобов`язання оплачувати послуги, що виникають в результаті використання кредитних коштів, згідно тарифів, а також сплатити нараховані відсотки та тіло кредиту. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами в установленому законом порядку був укладений Договір надання коштів у кредит в електронній формі, на підставі якого між ними виникли відповідні кредитні правовідносини. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені/неустойки, то суд приходить до наступного: Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки [PERSON] уклав Договір надання коштів у кредит за №71659747 з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 23.06.2025, тобто у період дії в Україні воєнного стану, дія якого продовжена, то відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України пеня/неустойка у сумі 6800.00 грн. не підлягає стягненню з відповідача. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме - стягненню з відповідача на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості у сумі 4005.60 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 4000 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами 5.6 грн. Відповідно ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Проте, так як позов задоволено частково, тому суд приходить до висновку про розподіл судових витрат відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору, виходячи з принципу пропорційності до задоволених позовних вимог у сумі 900.52 грн. Частиною другою статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.2 ст.137ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 4500 грн. позивач надав суду: копія договору про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025, укладеного між ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та адвокатом «Ткаченко Юлія Олегівна»; Витягз акту №8-ФП приймання - передачі надання правничої допомоги від 29.10.2025, що підлягає оплаті за вивчення, аналіз документів/доказів до позовної заяви, складення позовної заяви, складає 4500 грн. Оскільки позивачем ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» в передбаченому ЦПК України порядку надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення ним витрат на правову допомогу у сумі 4500 грн., суд прийшов до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» підлягають до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4500 грн.

Outcome: partial