Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Костопільської міської ради Рівненської області, Комунального підприємства Костопільської міської ради «Костопількомунсервіс» (далі КП КМР «Костопількомунсервіс») про солідарне відшкодування матеріального збитку, завданого дорожньо-транспортною пригодою належному йому на праві власності транспортному засобу марки «BMW 328-І», номерний знак [NUMBER] , у розмірі 447923 грн. 16 коп., 50000 грн. у відшкодування моральної шкоди, 5500 грн. вартості проведення звіту про оцінку завданого матеріального збитку, 19000 грн. понесених витрат на правничу допомогу. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що 01.12.2023 близько 22 год 30 хв. він керував належним йому на праві власності автомобілем марки «BMW 328-І», номерний знак [NUMBER] , та під час руху по головній дорозі, по вул. 24 Серпня, в напрямку вул. Зарічна в м. Костопіль Рівненського району Рівненської області водій автомобіля «BMW 320», номерний знак [NUMBER] , який рухався на перехрестя вулиць Героїв Крут та 24 Серпня по другорядній дорозі, не надавши йому переваги у русі, допустив зіткнення з його автомобілем. Внаслідок удару його автомобіль розвернуло і відкинуло в ліву сторону по ходу руху в огорожу будинку та він зазнав значних механічних пошкоджень. Під час виїзду на місце дорожньо-транспортної пригоди працівниками поліції щодо [PERSON] складено матеріали про притягнення його до адіміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 30.01.2024 закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо [PERSON] за ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Постановою Рівненського апеляційного суду від 08.03.2024 зазначене судове рішення залишено без змін. При цьому зазначено, що за напрямком руху [PERSON] були відсутні дорожні знаки пріоритету 2.1 «Дати дорогу», які б вказували на його обов`язок дати дорогу автомобілю, яким керував [PERSON] та порушення п. 16.11 Правил дорожнього руху [PERSON] не допускав. Оскільки вина обох водіїв у порушенні Правил дорожнього руху відсутня, вважає, що зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася через неналежне утримання відповідачами доріг та вулиць, відсутність належної організації дорожнього руху, не встановлення на зазначеній ділянці дороги знаку пріоритету «Дати дорогу», що призвело до заподіяння йому шкоди, як власнику транспортного засобу, який зазнав механічних пошкоджень. Вказав, що відновлення його транспортного засобу є економічно недоцільним, вартість завданого матеріального збитку згідно Звіту про оцінку становить 447923 грн. 16 коп. Через пошкодження належного йому транспортного засобу він був позбавлений тривалий час можливості ним користуватися, що змінило його звичайний спосіб життя, організацію справ та праці, створило значні незручності, призвело до душевних страждань і переживань. Розмір завданої йому моральної шкоди оцінює у сумі 50000 грн. Покликаючись на положення ст. 22, 23, 1166 ЦК України, ст. 6, 9, 16, 24, 27 Закону України «Про дорожній рух», ст. 16, 19, 21 Закону України «Про автомобільні дороги», просив стягнути з відповідачів солідарно завдані йому збитки. У відзиві на позовну заяву представник відповідача Костопільської міської ради адвокат Красовський А.С. просив у задоволенні заявлених вимог відмовити у зв`язку з відсутністю доказів протиправної поведінки Костопільської міської ради та причинного зв`язку між такою поведінкою і завданою шкодою позивачу. Уповноваженим Костопільською міською радою органом, який повинен здійснювати постійний контроль за станом усіх елементів дороги, є КП КМР «Костопількомунсервіс» відповідно до п. 2.2 Статуту підприємства, тому саме на нього має бути покладений обов`язок із відшкодування шкоди позивачу. У відзиві на позовну заяву представник відповідача КП КМР «Костопількомунсервіс» адвокат Євгеюк О.Є. вказав на необгрунтованість заявлених вимог та просив у задоволенні позову відмовити. При цьому покликався на те, що схема організації дорожнього руху на ділянці дороги, де сталася зазначена дорожньо-транспортна пригода відсутня, акт обстеження вулично-шляхової мережі за не вжиття своєчасних заходів по встановленню відсутнього дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» не складався, жодна посадова особа КП КМР «Костопількомунсервіс» до відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП (порушення правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг, неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху) не притягалася. Дорожньо-транспортна пригода сталася на перехресті рівнозначних доріг та відповідно до п. 16.12 Правил дорожнього руху водій транспортного засобу [PERSON] був зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближалися праворуч. Не встановлення вини водіїв у судовому рішенні не є підставою для покладення обов`язку відшкодування шкоди на КП КМР «Костопількомунсервіс». Також вказав, що власником та балансоутримувачем автомобільної дороги є Костопільська міська рада, договір на експлуатаційне утримання зазначеної ділянки дороги, встановлення відповідних дорожніх знаків не укладався. Вина КП КМР «Костопількомунсервіс» у настанні дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків відсутня, тому підприємство не є належним відповідачем у справі. У судовому засіданні позивач та його представник адвокат Стецюк М.Ю. заявлені вимоги підтримали, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві та просили їх задовольнити. Вважають, що зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідачів, які не забезпечили належне утримання вуличної дороги, не встановили дорожній знак «Дати дорогу» на перехресті, зі сторони руху водія [PERSON] . Також позивач [PERSON] пояснив, що рухався по головній дорозі, оскільки раніше там був знак «Головна дорога» та після його знесення цього знаку не встановлено. Представник відповідача Костопільської міської ради Красовський А.С. у судовому засіданні у задоволенні позовних вимог просив відмовити, покликаючись на те, що вина Костопільської міської ради у неналежному утриманні вуличної мережі на ділянці дороги, де виникла зазначена дорожньо-транспортна пригода відсутня та наданими суду доказами не доведена, тому обов`язку відшкодувати заподіяний позивачу збиток орган місцевого самоврядування не має. Представник відповідача КМ КМР «Костопількомунсервіс» Євгеюк О.Є. у судовому засіданні у задоволенні позовних вимог просив відмовити у зв`язку з безпідставністю заявлених вимог, оскільки докази неналежного утримання доріг відсутні, акт обстеження вуличної мережі не складався, дорожньо-транспортна пригода сталася на перехресті рівнозначних доріг та водій [PERSON] зобов`язаний був діяти відповідно до вимог п. 16.12 Правил дорожнього руху. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги необгрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення. Частиною 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шко ди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтями 22, 23 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України). Судом встановлено, що 01 грудня 2023 року о 20 год. 56 хв. в м. Костопіль, на перехресті вулиць 24 Серпня та Героїв Крут сталася дорожньо-транспортна пригода за участі водія [PERSON] , який керував автомобілем марки «BMW 328-І», номерний знак [NUMBER] та водія [PERSON] , який керував автомобілем «BMW 320», номерний знак [NUMBER] , внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 30.01.2024 провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 01.12.2023, закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. При цьому суд покликався на те, що при виїзді [PERSON] на перехрестя відсутній дорожній знак пріоритету 2.1 «Дати дорогу» та матеріали справи не містять доказів порушення [PERSON] вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху. Постановою Рівненського апеляційного суду від 08.03.2024 судове рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 30.01.2024 залишено без змін. Із дослідженої судом схеми, що додається до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 28055, складеного щодо [PERSON] за ст. 124 КУпАП, за фактом зазначеної дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що подія мала місце на перехресті рівнозначних доріг. Знаки пріоритету 2.3 «Головна дорога», 2. 1 «Дати дорогу» на вказаному перехресті, у напрямку руху кожного з водіїв відсутні, що дає підстави вважати, що водії [PERSON] та [PERSON] рухалися на перехресті рівнозначних доріг. Відповідно до п. 16.12 Правил дорожнього руху на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух. Наведене вказує на те, що водій [PERSON] під час керування транспортним засобом мав дотримуватися вимог п. 16.12 та надати перевагу в русі транспортному засобу, яким керував [PERSON] . Покликання позивача на те, що саме відповідачі через неналежне утримання автомобільної дороги, не встановлення відповідних дорожніх знаків, винні у виникненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та настанні несприятливих для нього наслідків у вигляді пошкодження належного йому транспортного засобу свого підтвердження у ході судового розгляду не знайшли. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 1, 5 Закону України «Про автомобільні дороги» вулиця - автомобільна дорога, призначена для руху транспорту і пішоходів, прокладання наземних і підземних інженерних мереж у межах населених пунктів. Автомобільні дороги поділяються на: автомобільні дороги загального користування; вулиці і дороги міст та інших населених пунктів; відомчі (технологічні) автомобільні дороги; автомобільні дороги на приватних територіях. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 16 цього ж Закону вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю. Вулиці і дороги міст та інших населених пунктів поділяються на магістральні дороги (безперервного руху та регульованого руху), магістральні вулиці загальноміського значення (безперервного руху та регульованого руху), магістральні вулиці районного значення, а також вулиці і дороги місцевого значення. Статтею 17 Закону визначено, що управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться. Відповідно до ст. 19 Закону основними обов`язками органів місцевого самоврядування у частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів і пішоходів вулицями і дорогами міст та інших населених пунктів; організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів за встановленими для них будівельними нормами, правилами та нормами. Згідно зі ст. 21 Закону органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають за: стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів; якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; розміщення технічних засобів організації дорожнього руху, об`єктів дорожнього сервісу та рекламоносіїв; відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, що виникли через їх незадовільний стан, у порядку, визначеному законом; забезпечення проведення аудиту або перевірки безпеки автомобільних доріг згідно з вимогами цього Закону, інших актів законодавства України, національних стандартів України, а також вжиття необхідних заходів за результатами проведення аудиту безпеки автомобільних доріг або перевірки безпеки автомобільних доріг. Статтею 6 цього ж Закону визначено, що експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування та інших видів автомобільних доріг може здійснюватися на основі довгострокових (до семи років) договорів (контрактів) про утримання автомобільних доріг загального користування за принципом забезпечення їх експлуатаційного стану відповідно до нормативно-правових актів, норм та стандартів. Разом із тим, доказів того, що між Костопільсьокю міською радою та КП КМР «Костопількомунсервіс» існували договірні відносини щодо поліпшення експлуатаційного стану вулиці, де мала місце зазначена дорожньо-транспортна пригода та у підприємства на виконання цього зобов`язання виник обов`язок встановити на вказаному перехресті знаки пріоритету суду не надано. Наведене вказує на відсутність вини підприємства у виникненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, що настали для позивача, що виключає стягнення з нього заявлених до відшкодування збитків. Із повідомлень КП КМР «Костопількомунсервіс» від 29.08.2024 вбачається, що підприємством у період 2022-2024 на перехрещенні вулиць 24 Серпня та Героїв Крут жодних дорожніх знаків не встановлювалося, приписи на працівників підприємства з цього приводу не вносилися та вони не притягувалися до адміністративної відповідальності за ст. 140 КУпАП. Крім того, зазначені вулиці на баланс підприємства не передавалися, перебувають у комунальній власності Костопільської міської ради. Із акту огляду перехрещення вулиць 24 Серпня та Героїв Крут від 27.08.2024 вбачається, що покриття обох вулиць асфальтобетон. Із схеми місця дорожньо-транспортної пригоди також вбачається, що у напрямку руху кожного із водіїв знаки пріоритету не встановлені, наведене вказує на те, що подія сталася на перехрещенні рівнозначних доріг. Відповідно до ч. 3 ст. 14, ч. 1 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Частиною першою ст 24 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. Згідно зі статтею 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху належить: компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. Відповідно до частини другої статті 27 Закону України «Про дорожній рух» організація дорожнього руху здійснюється спеціалізованими службами, що створюються відповідними органами: на автомобільних дорогах, що перебувають у власності територіальних громад, органами місцевого самоврядування; на інших автомобільних дорогах центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами; на залізничних переїздах центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпеки на залізничному транспорті. Разом із тим, згідно повідомлення Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Рівненській області від 10.09.2024 вбачається, що у період 2017 2024 років проекти (схеми) організації дорожнього руху на вул. 24 Серпня та вул. Героїв Крут в УПП в Рівненській області ДПП не погоджувалися, приписи на вказану ділянку вулично-шляхової мережі не видавалися, фактів вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 140 КУпАП, посадовими особами КП КМР «Костопількомунсервіс» щодо відсутності дорожніх знаків на вказаному перехресті виявлено не було та адміністративні матеріали не складалися. Пунктом 1.1 Правил дорожнього руху визначено, що ці Правила встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Пунктом 2.1 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі. Відповідно до ДСТУ 4100:2022 п. 14.4.2 Знак 2.1 «Дати дорогу» потрібно встановлювати безпосередньо перед виїздом на дорогу, по якій знаками 2.3 або 1.22, 1.23.1 1.23.4 надано переважне право проїзду даного перехрестя, а також на початку смуги розгону. Разом із тим схема місця дорожньо-транспортної пригоди та матеріали справи не містять відомостей про те, що позивач [PERSON] рухався по головній дорозі, натомість із матеріалів справи встановлено, що місце події є перехрещення рівнозначних доріг, тому відсутні підстави вважати, що у напрямку руху водія [PERSON] є необхідним встановлення дорожнього знаку пріоритету 2.1 «Дати дорогу» та орган місцевого самоврядування допустив неналежне утримання вуличної дороги саме через не встановлення цього дорожнього знаку. Таким чином встановлено, що схема організації дорожнього руху по вул. 24 Серпня та Героїв Крут у м. Костопіль відсутня та, зважаючи на те, що у напрямку руху водія [PERSON] дорожнього знаку «Головна дорога» не було, то відсутня також і необхідність встановлення дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» на вул. Героїв Крут, у напрямку руху водія [PERSON] . Свідок [PERSON] , працівник поліції, у судовому засіданні показав, що ним складалася схема зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, по ходу руху автомобіля під керуванням [PERSON] знаку пріоритету «Дати дорогу» встановлено не було, що відображено також і в схемі. За ст. 140 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складався. Свідок [PERSON] , поліцейський СРПП ВП № 2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, у судовому засіданні показав, що він складав протокол про адміністративне правопорушення щодо [PERSON] за ст. 124 КУпАП за фактом зазначеної дорожньо-транспортної пригоди. Припускав, що водій [PERSON] рухався по головній дорозі. У схемі знак «Головна дорога» у напрямку руху водія [PERSON] та «Дати дорогу» у напрямку руху водія [PERSON] не відображено, оскільки цих знаків не було. Помилково вважав, що пригода сталася на ділянці нерівнозначних доріг, що і вказав у протоколі про адміністративне правопорушення. Акт обстеження вуличної мережі та протокол про адміністративне правопорушення щодо посадових осіб органу місцевого самоврядування за ст. 140 КУпАП не складався. Доказів того, що відповідач Костопільська міська рада була зобов`язана встановити вказаний позивачем дорожній знак «Дати дорогу», що дало б можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді не надано, як і не доведено того, що орган місцевого самоврядування не виконав свого обов`язку щодо створення спеціалізованої служби, яка повинна здійснювати організацію дорожнього руху на території м. Костопіль. Із висновку судової інженерно-транспортної та автотоварознавчої експертизи №КСЕ-19\\118-24\\15982 від 15.04.2025 вбачається, що ринкова вартість автомобіля марки «BMW 3281», номерний знак [NUMBER] , 2012 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 22.02.2012 зареєстрований за [PERSON] станом на момент дорожньо-транспортної пригоди 01.12.2023 складала 436511,40 грн. та після дорожньо-транспортної пригоди 01.12.2023 складала 137904 грн. 13 коп., вартість відновлювального ремонту станом на момент дорожньо-транспортної пригоди 699946,40 грн. Із наданого позивачем звіту № 05\\24 від 14.04.2024 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «BMW 3281», номерний знак [NUMBER] , 2012 року випуску, внаслідок пошкодження у ДТП, станом на 14.03.2024 вбачається, що матеріальний збиток складає 447923 грн. 16 коп., відновлення транспортного засобу є економічно недоцільним. Розмір завданої моральної шкоди позивач оцінив у сумі 50000 грн. Таким чином у ході розгляду справи не знайшло своє підтвердження те, що в діях відповідачів міститься склад деліктного правопорушення, зокрема не доведено наявність їх вини, протиправної поведінки чи бездіяльності та причинного зв`язку між такою поведінкою і настанням шкоди для позивача. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з необгрунтованістю заявлених позовних вимог. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, зокрема вони покладаються на позивача. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed