Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

[PERSON] 24 листопада 2025 року звернулась до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею і відповідачем. У обґрунтування заявлених вимог зазначила, що сторони уклали шлюб 02 жовтня 2019 року та є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини припинено з вересня 2025 року, спільно не проживають, через постійні суперечки та різні погляди на життя, сімейне життя між подружжям не склалося, виникли непорозуміння, що призвело до постійних конфліктів. Подальше спільне життя є неможливим у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння та фактичним припиненням сімейних відносин. Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 02 грудня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матерілами; запропоновано відповідачці протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та (або) відзив на позовну заяву, до якого додаються докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Позивачка копію ухвали про відкриття провадження у справі отримала 09 грудня 2025 року, про що свідчить зворотнє повідомлення поштового відправлення з підписом позивачки, та у встановлений судом строк клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін не надала (а.с.18). Відповідач копію ухвали про відкриття провадження у справі отримав 09 грудня 2025 року, про що свідчить зворотнє повідомлення поштового відправлення з підписом відповідача, та у встановлений судом строк клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін не надав (а.с.17). Судом на підставі ч.13 ст.7, ч.5 ст.279 ЦПК України розглянуто справу в порядку письмового провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. З матеріалів справи вбачається, що сторони уклали шлюб 02 жовтня 2019 року (а.с.6) та разом не проживають, мають від шлюбу спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Статтями 51 Конституції України та 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Тому, зважаючи на взаємні відносини подружжя, та що в подальшому позивач не має наміру зберегти подружні відносини, тобто подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що вказані обставини відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Згідно зі ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача сплачені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved