Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 14.11.2025 до суду надійшла позовна заява ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ», яка мотивована тим, що 17.02.2021 року між АТ «МЕГАБАНК» ТА [PERSON] було укладено договір №ТDВ.2021.0441.3687 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо продуктів todobank, шляхом видачі платіжної картки міжнародної платіжної системи. Банк свої зобов`язання перед відповідачем виконав та встановив доступний ліміт кредитної лінії. Однак відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 03.09.2024 року становить 25382,31 грн, з них: 9847,44 грн заборгованість по тілу кредиту, 15534,87 грн заборгованість по процентам, яку позивач просить стягнути на свою користь. Процесуальні дії у справі. 19.11.2025 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. 22.12.2025 року від представника відповідача адвоката Яценка А.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідачем частково визнаються позовні вимоги, а саме в частині стягнення основної суми боргу в розмірі 9847,44 грн та судового збору 2422,4 грн. Зазначив, що позивачем не доведено належними та достовірними доказами, що відповідач уклав кредитний договір TDB.2021.0441.3687 від 17.02.2021 року з відповідною погодженою сумою кредитних коштів та порядком нарахування та сплатою відсотків та інших платежів за вказаним договором. До позову також не додано доказів на підтвердження факту підписання договору за допомогою електронного підпису, а саме протокол електронних підписів або одноразового ідентифікатора. Будь-яких доказів перерахування кредитних коштів на картку чи на рахунок відповідача, підтвердження отримання останнім кредитних коштів відповідно до укладеного договору позивачем не надано. Позивачем не надано до суду жодного доказу на підтвердження переведення первісним кредитором на рахунок відповідача грошових коштів у сумі 4200 грн., а отже відповідач не повинен повертати кошти, які він можливо не отримував. Нарахування відсотків за договором поза межами дат укладення кредитного договору є незаконним, а тому вказані відсотки в сумі 15534,87 не підлягають стягненню та є безпідставними. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Установлено, що 17.02.2021 Акціонерне товариство «МЕГАБАНК» та [PERSON] уклали Заяву-Договір № ТDВ.2021.0441.3687 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank (а.с. 49). На підставі вказаної Заяви-Договору банк відкриває клієнту поточний рахунок. Згідно з п. 1 Договору, цей договір є договором приєднання до Правил обслуговування клієнтів за платіжними картками todobank у АТ «МЕГАБАНК». Підписання сторонами цього договору вважається одночасно підписанням Правил, у зв`язку з чим Правила не підлягають додатковому та/або подальшому підписанню. Договір разом з Правилами, Тарифами на послуги Банку (Додаток № 1 до Договору), далі Тарифи, вступають в силу для сторін одночасно з підписанням цього договору і складають єдиний договір. Відповідно до умов п. 2. Договору, Банк відкриє клієнту поточний рахунок № [NUMBER] у гривні, поточний рахунок № [NUMBER] в доларах США, поточний рахунок № [NUMBER] в Євро, що обслуговуються за дебетово-кредитною схемою, а також видає платіжну картку міжнародної платіжної системи. Карткові рахунки № [NUMBER] в доларах США, поточний рахунок № [NUMBER] в Євро обслуговуються за дебетовою схемою. Пунктом 3 Договору встановлено, що картка використовується для отримання/внесення готівкових коштів, оплати товарів і послуг, а також з метою здійснення інших операцій, передбачених умовами договору та/або чинним законодавством України і не пов`язаних із здійсненням підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності Відповідно до п. 4 Заяви-Договору банк може надавати клієнту кредит шляхом сплати з карткового рахунку платежів Клієнта, здійснення його розрахункових операцій та видачу йому готівки на суму, що не перевищує залишок на цьому рахунку, але в межах доступного ліміту кредитної лінії, а саме: сума максимального кредитного ліміту 200000,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту 273293,00 грн, строк кредиту 12 місяців, процентна ставка базова 56 % річних. Пільговий період 62 дні, процентна ставка у пільговий період 0,0001 % річних. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 87,30 % річних. Вказаний кредитний договір [PERSON] підписала власноручно, надала документи, а саме паспорт та РНОКПП для ідентифікації клієнта при відкритті рахунку (а.с.49, зворот). Довідкою про відкриття рахунків підтверджується відкриття рахунків 17.02.2021 на ім`я [PERSON] (а.с. 52). 17.02.2021 [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту з умовами, які також викладені у Заяві-Договорі (а.с. 53). Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором ТDВ.2021.0441.3687 від 17.02.2021, станом на 03.09.2024 становить 25382,31 грн, з них: 9847,44 грн заборгованість по тілу кредиту, 15534,87 грн заборгованість по процентам (а.с. 37). Сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором підтверджується також виписками по особовим рахункам (а.с. 28-34, 38-45). 03.09.2024 відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024 Акціонерне товариство «МЕГАБАНК» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» уклали Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги (а.с. 16, 12-15). Відповідно до п. 4 Договору № GL1N426240 сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за Основними договорами, відповідно до цього Договору Новий кредитор сплачує Банку грошові кошти у сумі 21 723 211,51 (двадцять один мільйон сімсот двадцять три тисячі двісті одинадцять гривень) 51 копійку. Ціна договору сплачується новим кредитором банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до пункту 14 цього договору, на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор. Оплата підтверджується копією платіжної інструкції № 66895 від 31.07.2024 на суму 23 425 777 (двадцять три мільйони чотириста двадцять п`ять тисяч сімсот сімдесят сім) гривень 00 копійок (а.с. 15). Пунктом 14 договору № GL1N426240 визначено, що цей договір набуває чинності з дати його підписання Сторонами і скріплення відтисками печаток Сторін. Отже, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» набув право вимоги до боржників за основними договорами, зокрема, й за кредитним договором № ТDВ.2021.0441.3687 від 17.02.2021, відповідно до якого боржником є [PERSON] , що підтверджується витягом з Додатку № 1 до Договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, укладеного 03.09.2024 (а.с. 36). Пунктом 2 Договору № GL1N426240 передбачено, що після набуття новим кредитором Прав вимоги, новий кредитор має право на власний розсуд відступати (продавати, здійснювати наступне відступлення) такі права вимоги повністю або в частині третім особам в порядку, встановленому чинним законодавством України. 27.12.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» уклали договір № 1/12 про відступлення прав вимоги (а.с. 10). Права вимоги переходять від первісного кредитора до нового кредитора з моменту підписання сторонами цього договору та додатку №1 (п. 2 Договору № 1/12). У п. 4 договору № 1/12, з урахуванням змін, внесених у цей пункт додатковою угодою №1 від 23.05.2025, сторони узгодили ціну договору та строки здійснення розрахунків за договором. Зокрема, відповідно до додаткової угоди №1 від 23.05.2025 п. 4 було викладено в редакції: «Сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору, Новий кредитор сплачує первісному кредитору грошові кошти у сумі 22 730 000,00 (двадцять два мільйони сімсот тридцять тисяч гривень) 00 копійок. Ціна договору сплачується новим кредитором шляхом безготівкового перерахування коштів на будь-який з рахунків первісного кредитора в банківських установах за реквізитами, що зазначені у цьому договорі. Оплата здійснюється з розстроченням платежу наступними частинами: 1). В строк до 31 грудня 2024 року включно має бути сплачений аванс в сумі 8 030 000 (вісім мільйонів тридцять тисяч гривень) 00 копійок; 2). В строк до 31 серпня 2025 року включно має бути сплачений залишок суми в розмірі 14 700 000 (чотирнадцять мільйонів сімсот тисяч гривень) 00 копійок» (а.с. 10 зворот). Оплата за договором № 1/12 підтверджується копіями платіжних інструкцій (а.с. 26). Пунктом 14 договору № 1/12 визначено, що цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін. Отже, відповідно до умов договору № 1/12 ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості боржників за основними договорами. Відповідно до додатку №1 до вказаного договору про відступлення прав вимоги серед інших, до ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» перейшло і право вимоги, зокрема й за кредитним договором № ТDВ.2021.0441.3687 від 17.02.2021, відповідно до якого боржником є [PERSON] (а.с. 27). Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно з цією статтею ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статей 525-526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Також, відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір № ТDВ.2021.0441.3687 від 17.02.2021 року укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України, з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Суд зазначає, що відповідачка, підписавши договір, підтвердила те, що ознайомилася з текстом договору та Правилами, отримала всю необхідну інформацію, що забезпечує вірне розуміння змісту послуги та погодилася з умовами кредитного договору, у тому числі строку кредитування, розміру кредиту та процентів, порядком їх нарахування, була обізнана про реальну проценту ставку та орієнтовану загальну вартість кредиту. Верховний Суд у постанові від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц зазначив, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Верховний Суд підкреслив, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, передбачено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Отже, виписки за договором № ТDВ.2021.0441.3687 за період з 17.02.2021 по 02.12.2022 та з 03.12.2022 по 03.09.2024 є належними та допустимими доказами, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій та свідчить про користування кредитом та утворення заборгованості за кредитним договором. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму кредиту) та нараховані проценти за користування позикою у повному розмірі не повернула, унаслідок чого виникла заборгованість. Відповідачка на час розгляду справи судом, не надала доказів, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Щодо незгоди сторони відповідача з розміром нарахованих процентів та розрахунком заборгованості, то слід зазначити таке. Сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно із указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Позивач, обґрунтовуючи розмір заборгованості відповідача за кредитним договором надав до суду виписки з особового рахунка та довідку-розрахунок, з якої вбачається, що заборгованість відповідача перед первісним кредитором становить 25382,31 грн, з них: 9847,44 грн заборгованість по тілу кредиту, 15534,87 грн заборгованість по процентам. Відповідно п.6 Договору договір набирає чинності з моменту підписання заяви-договору та діє протягом трьох років. Якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії договору жодна зі сторін не заявить про його розірвання, договір вважається продовженим на той самий строк та на тих же умовах. Відповідачка не надала жодних відомостей, що свідчать про погашення заборгованості за кредитною лінією у повному обсязі, а також доказів того, що остання зверталася до первісного кредитора з повідомленням про припинення дії, укладеного між сторонами договору, а тому вказаний договір в силу п.6 Договору продовжив свою дію. Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 25382,31 грн. Висновок суду. Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи зібрані у справі докази в цілому, так і кожний доказ окремо, який міститься у справі, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, з урахуванням наданих доказів, суд дійшов висновку, що в даному випадку позов підлягає задоволенню. Щодо судових витрат. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову на користь позивача з відповідачки підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України в розмірі 2422,40 грн. Так положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4). Відповідно до ч.ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надані: договір про надання правничої допомоги від 01.07.2025 №01/07, вартість послуг (прейскурант) від 01.07.2025 року, акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги (а.с.20-25). Враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи, що дана цивільна справа не є справою значної складності, розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є незначним, суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу у загальній сумі 11200 грн є завищеним і неспівмірним із предметом даного позову, в зв`язку з чим наявні підстави для застосування положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 3000 грн, які підлягають стягненню з відповідачки. Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача в рахунок відшкодування судових витрат 5422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved