Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

У листопаді 2025 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» звернулося до суду з указаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладені кредитні договора № 200197346001 від 20.09.2021 року, на підставі якого останньому видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 10000,00 грн, який пізніше було збільшено до 33700,00 грн та кредитний договір №1002136850101 від 15.05.2023 року, на підставі якого відповідачу надано кредит у сумі 70000,00 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 03.07.2025 року складає по кредитному договору №2001977346001 від 20.09.2021 року в загальному розмірі 55126,04 грн, з яких: 33646,03 грн заборгованість за кредитом; 21480,01 грн заборгованість процентами; 0 грн заборгованість за комісією, за кредитним договором №1002136850101 від 15.05.2023 року в загальному розмірі 79841,57 грн, з яких: 40735,01 грн заборгованість за кредитом; 4,77 грн заборгованість процентами; 39101,79 грн заборгованість за комісією. Виниклу заборгованість відповідач добровільно погашати не бажає, та ухиляється від виконання своїх зобов`язань за договором кредитування, тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача АТ «ПУМБ» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві вказує, що позов підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без участі представника позивача, при цьому, в разі неявки відповідача, надає згоду на заочний розгляд справи (а.с.4). Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду заяв чи клопотань не подав. Відзиву на позовну заяву від відповідача також не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 280 ЦПК України, оскільки належним чином повідомлений відповідач до суду не з`явився, не подав заяв чи клопотань про розгляд справи без його участі та відзиву на позов, тому, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює заочне рішення у справі. Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази та оцінивши їх у відповідності до ст.89 ЦПК України вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з вимогами частини першої статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку відповідач - АТ «ПУМБ»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 Глави 71 ПОЗИКА. КРЕДИТ. БАНКІВСЬКИЙ ВКЛАД Цивільного Кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (Позика) цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Зі змісту статті 1049 ЦК України слідує, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 20 вересня 2021 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено Кредитний договір у формі Заяви № 2001977346001 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.8-9). Відповідно до умов вказаного договору АТ «ПУМБ» на ім`я [PERSON] відкриває поточний рахунок № [NUMBER] у гривнях та надає кредитну карту. Номер кредитної карти миттєвого випуску (не персоніфікованої) [NUMBER] тип персоніфікованої кредитної картки. Банком встановлено поточний рахунок відповідачу у гривнях, відкритий за його Заявою та кредитний ліміт у сумі 10000,00 грн. Розрахунковий день 30 число місяця. Платіжна дата 30 число місяця. Строк дії кредитного ліміту 12 місяців з дня надання кредитного ліміту. Зі спливом вказаного строку, дія кредитного ліміту продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь якої із сторін або підстав для його скорочення у порядку, визначеному ДКБО. Стандартна процентна ставка складає 47,88 % річних. Реальна процентна ставка складає 47,88% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісія, інші платежі) 12577,58 грн. Заява № 2001977346001 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб містить особистий підпис відповідача (а.с.9). Підписуючи Заяву на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб відповідач беззастережно підтвердив, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані мені в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодився з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у Банку). З публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.12-17), та паспорта споживчого кредиту, вбачається, що в ньому міститься інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти (а.с.9 зворот). Також з довідки про збільшення кредитного ліміту за договором №2001977346001 від 20.09.2021 року встановлено, що кредитний ліміт на картковому рахунку відповідача [PERSON] № [NUMBER] станом на 20.09.2021 року становив 10000,00 грн, станом на 14.12.2021 рік становив 25000,00 грн, станом на 13.01.2022 рік становив 33700,00 грн, станом на 27.02.2022 рік становив 30616,00 грн та станом на 03.03.2022 рік становив 33700,00 грн, (а.с 20 зворот). Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору. З матеріалів справи вбачається, що АТ «ПУМБ» належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 10000,00 грн, який пізніше було збільшено до 33700,00 грн, що підтверджується довідкою про збільшення кредитного ліміту (а.с.20 зворот). Натомість, відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість. Крім того, 15 травня 2023 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено Кредитний договір у формі Заяви № 1002136850101 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.5 зворот - 6). Відповідно до п.2 п.4 Заявки цільове призначення: а) загальні споживчі цілі; б) сплата Разової комісії Банку. Сума: 70000,00 грн (Гривні), в т.ч. на загальні споживчі цілі 70000,00 грн, строк 24 місяці. Згідно з п.5 Заявки розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 3,99 %, розмір процентної ставки 0,010 % річних. Заява № 1002136850101 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб містить підпис відповідача (а.с.6 зворот). Підписуючи Заяву на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб відповідач беззастережно підтвердив, що ознайомлений з ДКБО, Тарифами Банку та цілком згодний, зокрема з умовами ДКБО щодо надання права Банку на здійснення договірного списання (зокрема і пов`язаних між собою платіжних операцій) з усіх відкритих в Банку рахунків здійснення платіжних операцій згідно до умов ДКБО. Відповідачем також підписано паспорт споживчого кредиту у якому міститься інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти (а.с.7). Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору. Проте, відповідач у строки, визначені Кредитного договору №1002136850101 від 15.05.2023 р, свої зобов`язання до 15.05.2025 року не виконав. Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом частини першої статті 526, частини першої статті 527 та частини першої статті 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до вимог частини другої статті 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, враховуючи, вимоги частини другої статті 530 ЦК України, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів в будь-яких час. Враховуючи те, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. На підтвердження виконання Кредитного договору №1002136850101 від 15.05.2023 р. позивачем надано платіжну інструкцію №TR.64446345.87991.8810 від 15.05.2023 року, відповідно якої вбачається, що АТ «ПУМБ» здійснило переказ коштів в сумі 70000,00 грн відповідачу [PERSON] , 15.05.2023 року на картковий рахунок [NUMBER] , призначення платежу: надання кредитних коштів за договором №1002136850101 від 15.05.2023 року за позикою [PERSON] (а.с.21). З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором, який узгоджується із випискою по рахунку відповідача (а.с.23-24) вбачається, що станом на 03 липня 2025 року заборгованість відповідача перед банком за Кредитним договором №2001977346001 від 20.09.2021 року становить 55126,04 грн, з яких: заборгованість за кредитом 33646,03 грн, заборгованості за відсотками 21480,01 грн (а.с.26 зворот -29). З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором, який узгоджується із випискою по рахунку відповідача (а.с.21 зворот - 22) вбачається, що станом на 03 липня 2025 року заборгованість відповідача перед банком за Кредитним договором №1002136850101 від 15.05.2023 року становить 79841,57 грн, з яких: заборгованість за кредитом 40735,01 грн, заборгованості за відсотками 4,77 грн. Також, позивачем нараховано комісію в сумі 39101,79 грн (а.с.25-26). З метою досудового врегулювання спору позивач на адресу відповідача направив письмову вимогу (повідомлення) від 04.07.2025 року №КНО-44.2.1/1245 з вимогою погасити заборгованість за кредитними договороми №2001977346001 в сумі 55126,04 грн та №1002136850101 в сумі 79841,57 грн не пізніше 30 календарних днів з дня отримання цього повідомлення, що підтверджується копією даної письмової вимоги та списком згуртованих відправлень (рекомендованих листів) (а.с.18). Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи встановлені вище обставини суд виснує, що оскільки відповідачем не виконано зобов`язання за Кредитним договором №200197346001 від 20.09.2021 року та кредитним договором №1002136850101 від 15.05.2023 року перед позивачем, та за яким йому було встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, проте ним допущено прострочення повернення чергової частини кредиту, тому у позивача виникло обґрунтоване право повернення простроченої частини кредиту. На цій підставі суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині та про стягнення з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ПУМБ» заборгованість за Кредитним договором №200197346001 від 20.09.2021 року станом на 03.07.2025 року в загальній сумі 55126,04 грн, з яких: 33646,03 грн сума заборгованості за тілом кредиту та 21480,01 грн сума заборгованості за процентами та за Кредитним договором №1002136850101 від 15.05.2023 року в загальній сумі 40739,78 грн, з яких: 40735,01 грн сума заборгованості за тілом кредиту та 4,77 грн сума заборгованості за процентами. Проте, щодо стягнення 39101,79 грн комісії за Кредитни договором №1002136850101 від 15.05.2023 року, то в цій частині позов є необґрунтованим з наступних підстав. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. В пунктах 1- 2 Заяви передбачено, що найменування кредитного продукту Кредит та загальні цілі, цільове призначення: а) загальні споживчі цілі; б) сплата разової комісії банку. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує платність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Із змісту Кредитного договору від №1002136850101 від 15.05.2023 року, а саме п.5 Заяви № 1002136850101 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб вбачається, що позивачем встановлено розмір комісії за надання кредиту, проте це суперечить вимогам частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», за яким надання таких послуг передбачено безоплатно. Враховуючи те, що позивачем встановлено плату за послуги банку, в тому числі і які за законом повинні надаватись безоплатно, положення кредитного Договору, а саме п.5 Заяви № 1002136850101 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб , укладеного між відповідачкою та Банком, щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за надання кредиту, є нікчемним. Вказаний висновок ґрунтується на правовій позиції викладеній в Постанові від 13.07.2022 Великої Палати Верховного Суду у справі №496/3134/19. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21) зазначено, що «за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1054 ЦК України). Отже, суть зобов`язання за кредитним договором полягає в обов`язку банку надати гроші (кредит) позичальникові та в обов`язку останнього їх повернути і сплатити за користування ними проценти. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону № 2121-III), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. 10 червня 2017 року набрав чинності Закон № 1734-VIII. Згідно зі змістом статті 11 Закону № 1023-XII дію Закону № 1023-XII звужено до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону № 1734-VIII». Оскільки банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь, до яких відноситься й комісія за надання кредиту, тому позовні вимоги в частині стягнення 39101,79 грн заборгованості з комісії є необґрунтованими та позов в цій частині задоволенню не підлягає. Враховуючи викладене, суд вважає, що заявлений позов до [PERSON] підлягає частковому задоволенню, оскільки позивачем не доведені належними та допустимими доказами всі складові заборгованості за кредитними договорома, які зазначені ним у позові, тому стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №200197346001 від 20.09.2021 року станом на 03.07.2025 року в загальній сумі 55126,04 грн, з яких: 33646,03 грн сума заборгованості за тілом кредиту та 21480,01 грн сума заборгованості за процентами та за Кредитним договором №1002136850101 від 15.05.2023 року в загальній сумі 40739,78 грн, з яких: 40735,01 грн сума заборгованості за тілом кредиту та 4,77 грн сума заборгованості за процентами, відмовивши в задоволенні іншої частини вимог, а саме у стягненні 39101,79 грн комісії. У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в сумі 1720,60 грн.

Outcome: partial