Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

17.11.2025 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповід\-альністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - позивач) до [PERSON] (далі - відповідач), в якій позивач просить суд: - стягнути з [PERSON] , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» суму заборгованості за Кредитним договором № 29156-01/2022 в розмірі 10 024 грн, з яких: - 4 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; - 6 024 грн сума заборгованості за процентами. Також просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028 гривень. Позовна заява подана представником Костюшок Павлом, який діє на підставі довіреності від 05.12.2024, строк дії по 31.12.2025. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 30.01.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 29156-01/2022. Сума кредиту становить 4000 гривень, строк позики 30 днів, реальна річна процентна ставка, відсотків річних 480,71%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на весь строк користування кредитом 4600 грн. 13.01.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу №13012023. Таким чином позивач набув право вимоги за Кредитним договором № 29156-01/2022 від 30.01.2022. Однак відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання по договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яку банк і просить стягнути. Ухвалою суду від 19.11.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. На офіційну адресу відповідача, тобто на зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі від 19.11.2025, яка 03.12.2025 повернулась до суду з відміткою «вручено особисто». Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини. Відповідно до ст.526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 30.01.2022 року між ТОВ "ФК "ІНВЕСТРУМ" та [PERSON] , було укладено кредитний договір №29156-01/2022. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора W793 і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача 0960070600 Відповідно до даного договору сума кредиту 4 000 грн, строк кредитування 30 днів, зі сплатою відсотків в розмірі 0, 5% на добу, за умови повного повернення кредиту протягом строку на який надається кредит. У відповідно до графіку платежів загальна вартість кредиту на строк кредитування становить 4 600 грн. Згідно п. 2.3 договору у разі недотримання умов встановлених пунктом 1.4. цього Договору та/або в разі пролонгації кредиту нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою з першого дня користування кредитними коштами відповідно До пункту 1.3. цього Договору, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору. Відповідно до п. 3.3.3 договору клієнт має право продовжити строк надання ; кредиту, оплативши не пізніше останнього дня терміну повернення Кредиту, зазначеного в Графіку розрахунків, в повному обсязі нараховані проценти по кредиту. Також згідно пункту 3.3.4 та 3.3.5 клієнт має право відстрочити виконання зобов`язання на строк 7/14/30 днів, сплативши для цього проценти відповідно до наведеного нижче розрахунку: 7 днів - 3% на добу від тіла кредиту; 14 днів - 2,5% на добу від тіла кредиту; 30 днів - 2,2% на добу від тіла кредиту. У разі прострочення сплати боргу на 15 календарних дні або більше відстрочити виконання на строк 15/30/60 днів, сплативши для цього проценти відповідно до наведеного нижче розрахунку : 15 днів 1,8 % на добу від тіла кредиту; 30 днів 1,4 % на добу від тіла кредиту; 60 днів 0,9 % на добу від тіла кредиту. Згідно до матеріалів справи позичальник своїм правом не скористався, у зв`язку з чим відповідно до п. 2.4 кредитного договору Якщо відповідно до пункту 1.5. цього Договору, Клієнт прострочить виконання зобов`язання, або в разі пролонгації кредиту зі зниженою процентною;; ставкою, нараховані згідно умов Договору проценти підлягають перерахуванню за процентною ставкою - 3,2 % на добу, з першого дня прострочення користування кредитними коштами та оплаті Клієнтом в повному обсязі на загальних умовах, при цьому Клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору. Відповідно до пункту 4.3 договору встановлено, що у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 2.1 цього договору та/або в Додатку до цього договору, проценти передбачені в п. 2.4 цього Договору продовжують нараховуватися за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору. Відповідно до розрахунку заборгованості встановлено, що заборгованість по відсоткам була нарахована за 90 днів в період з 30.01.2022 по 29.05.2022 враховуючи строк кредитування та строк пролонгації, і станом на 13.01.2023 заборгованість по кредиту становить 10 024 грн, яка складається з 4 000 грн заборгованість по тілу кредиту та 6 024 грн заборгованість по простроченим відсоткам. 13.01.2023 між ТОВ "ФК"ІНВЕСТРУМ" та позивачем укладено договір факторингу №13012022, у відповідності до умов якого, ТОВ "ФК"ІНВЕСТРУМ " передає (відступає) позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач приймає належні ТОВ "ФК"ІНВЕСТРУМ" права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 13.01.2023 р. до договору факторингу №13012023 від 13.01.2023 ТОВ «ФК» ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 10 024 грн, з яких: - 4 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; - 6 024 грн сума заборгованості за процентами. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме 13.01.2023 позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Тому відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором №29156-01/2022 в розмірі 10 024 грн. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України) Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. З Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "ФК "ІНВЕСТРУМ" зазначені свої договірні зобов`язання виконало належним чином, перерахувавши відповідачу кошти. Натомість, відповідач свої договірні зобов`язання неналежним чином не виконав, позику та проценти за користування кредитними ресурсами у відповідності до умов договору та графіку платежів не сплатив. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно наданих позивачем розрахунку, - заборгованість відповідача перед позивачем по кредитному договору №29156-01/2022 від 30.01.2022 складає 10 024 грн, з яких: - 4 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; - 6 024 грн сума заборгованості за процентами. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою шляхом передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди на то боржника. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Із змісту ст. 611 ЦК України випливає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 1 ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. На підставі договору факторингу №13012023 від 13.01.2023 укладеного між ТОВ «ФК «ЄАПБ» (Фактор) та ТОВ "ФК"ІНВЕСТРУМ" (Клієнт), право грошової вимоги, строк зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому, до третіх осіб-боржників, перелік яких, підстави виникнення права грошової вимоги та її сума сформовані в Реєстрі боржників (Додаток №1 до договору факторингу), зокрема й до [PERSON] , за кредитним договором №29156-01/2022 від 30.01.2022. ТОВ "ФК "ІНВЕСТРУМ" та ТОВ «ФК «ЄАПБ» згідно правовстановлюючих документів зареєстровані та належать до фінансових установ, окрім того ТОВ «ФК «ЄАПБ», як фактор, у відповідності до законодавства має право здійснювати операції з факторингу. З матеріалів справи вбачається, що договір був укладений між ТОВ "ФК"ІНВЕСТРУМ" та відповідачем у електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), що відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів» та не суперечить приписам ч.1 ст.205, ст.6, 207, 627-628, ч.2 ст.639 ЦК України. При цьому, на виконання приписів ч.1 ст.638 ЦК України сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, в зв`язку з чим він в силу положень ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Відтак, оскільки вищевказані договори про надання коштів у позику та факторингу не були визнані у встановленому законом порядку недійсними чи нікчемними, то в силу положень Закону України «Про електронну комерцію», ст.6, 204, 207, 627, 629, 638, 639, 642, 1077 ЦК України ці правочини є правомірними, чинними та обов`язковими для виконання, що у відповідності до вимог ст.12, 81 ЦПК України не спростовано відповідачем жодними доказами. Таким чином, враховуючи вищевикладене, та те, що відповідач в судове засідання не з`явився та доказів погашення заборгованості не надав, факт невиконання ним кредитних зобов`язань за договором підтверджується матеріалами справи, позов є законним і обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. При поданні позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме у зв`язку з повним задоволенням позову, понесені витрати щодо сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved