Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

До суду надійшла вищезазначена позовна заява, відповідно до якої позивач просить суд: 1) Зменшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.01.2024 року по цивільній справі № 336/12310/23 з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини до 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 % розміру прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подачі даного позову і до повноліття дитини; 2) Зменшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.01.2024 року у цивільній справі № 336/12310/23 з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , на її утримання з 1/6 частини до 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, з дня подачі даного позову і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . В обґрунтування позову зазначає, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.01.2024 у цивільній справі № 336/12310/23, яке набрало законної сили 27.02.2024, задоволено частково позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів на дитину та стягнення коштів на утримання дружини, а саме: - стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову, тобто з 21.11.2023, і до досягнення дитиною повноліття; - стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання, у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з дня подачі позову, тобто з 21.11.2023, і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.11.2024 у цивільній справі № 336/4807/27, яке набрало законної сили 17.12.2024, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 23.02.2023 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), з актовим записом №40. 29 травня 2024 року у [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] народився спільний син [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] не перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2024 у цивільній справі №336/9201/24, яке набрало законної сили 10.12.2024, задоволено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та матері дитини, а саме: - стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.09.2024 року і до повноліття дитини; - стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , кошти на ї утримання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 13.09.2024 року і до досягнення сином [PERSON] , « [INFO] , трирічного віку Позивач зазначає, що на даний час він не в змозі платити аліменти на утримання двох дітей та двох матерів дітей в загальному розмірі 11/12 частки свого доходу (1/4+1/6+1/4+1/4=11/12), а тому потрібно зменшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.01.2024 у цивільній справі № 336/12310/23. Ухвалою суду від 17.12.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 31.12.2025 від представника відповідача надійшов відзив, в якому заперечується проти задоволення позовних вимог. Правом надання відповіді на відзив позивач не скористався. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов суд дійшов наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.01.2024 у цивільній справі №336/12310/23, яке набрало законної сили 27.02.2024, задоволено частково позовну заяву [PERSON] до - [PERSON] , про стягнення аліментів на дитину та стягнення коштів на утримання дружини, а саме: - стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі І/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову, тобто з 21.11.2023, і до досягнення дитиною повноліття; - стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання, у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з дня подачі позову, тобто з 21.11.2023, і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.11.2024 у цивільній справі № 336/4807/27, щонабрало законної сили 17.12.2024, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 23.02.2023 Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), з актовим записом №40. 29 травня 2024 року у [PERSON] , [INFO] та у [PERSON] , народився спільний син [PERSON] , про що 08 червня 2024 зроблено відповідний актовий запис за №424, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 08 червня 2024 року Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). [PERSON] та [PERSON] не перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, що вбачається із рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2024 у цивільній справі № 336/9201/24. Вказаним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2024 у цивільній справі №336/9201/24, яке набрало законної сили 10.12.2024, задоволено позовну заяву [PERSON] до мене - [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та матері дитини, а саме: - стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.09.2024 року і до повноліття дитини; - стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , кошти на ї утримання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 13.09.2024 року і до досягнення сином [PERSON] , « [INFO] , трирічного віку. Згідно з довідкою форми ОК-5 позивач має такий дохід: у 2023 році загальний розмір доходу становив 181 968,68 грн, у 2024 році 283 695,05 грн.; у 2025 році 397 458,67 грн. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено право кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також відповідальність батьків або осіб, які їх заміняють, за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як передбачено положеннями ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 такий висновок. Розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач як на підставу зменшення розміру аліментів зазначав, що він має утримувати також іншу дитину - [PERSON] та матір останнього, [PERSON] , яким відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2024 у цивільній справі №336/9201/24 він має сплачувати по частці свого доходу. Як вбачається із змісту вказаного рішення, [PERSON] позовні вимоги визнав повністю. Тобто, розуміючи, що відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.01.2024 у цивільній справі № 336/12310/23 він має сплачувати на користь [PERSON] 1/4 частки свого доходу на утримання своєї дочки [PERSON] та 1/6 частки доходу на утримання [PERSON] , [PERSON] під час розгляду Шевченківським районним судом м. Запоріжжя справи № 336/9201/24 не посилався на необхідність сплачувати аліменти на утримання своєї першої дитини та її матері, що б могло бути підставою для визначення судом у справі № 336/9201/24 меншого розміру аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] та [PERSON] , а, навпаки, визнав позовні вимоги в повному обсязі. Така позиція [PERSON] є суперечливою та не відповідає інтересам його малолітньої дочки від першого шлюбу. Суд зауважує, що інтереси однієї дитини не можуть бути поставлені вище інтересів іншої. На цьому наголосив Верховний Суд у постанові 16 вересня 2020 р. у справі № 565/2017/19, зазначивши, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження іншої дитини, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20. Не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду і факт погіршення матеріального становища позивача, адже, як вбачається із довідки форми ОК-5, його дохід щорічно суттєво зростає. Враховуючи викладене, беручи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, приймаючи до уваги, обов`язок утримувати дитину покладено на обох батьків, з метою забезпечення прав дитини, діючи у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року та приділяючи першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо зменшення розміру аліментів на утримання дочки [PERSON] не підлягають задоволенню. З аналогічних міркувань (неможливість суттєвого погіршення становища матері однієї дитини за рахунок збільшення утримання іншої, можливість позивача надавати матеріальну допомогу [PERSON] ) суд виходить і при вирішенні позовних вимог в частині зменшення розміру аліментів на утримання відповідачки, як матері дитини, що не досягла 3 років.

Outcome: dismissed