Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

09.06.2025 на адресу Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшла цивільна справа за позовом Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради до [PERSON] про стягнення коштів надміру виплаченої компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі, на підставі ухвали Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14.05.2025 про направлення справи за підсудністю. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 26.06.2023 [PERSON] (далі - відповідач) звернулась до Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради (далі - Департамент, позивач) з повним пакетом документів для оформлення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі на догляд за матір`ю - [PERSON] . 29.06.2023 Департаментом, на підставі поданих документів та проведеного обстеження сім`ї, було прийнято рішення про призначення компенсації [PERSON] на період з 01.06.2023 по 31.05.2024, у сумі 1 919, 00 грн., щомісячно. У листопаді 2023 року Департаментом було отримано інформацію з Державного реєстру актів цивільного стану, що [PERSON] померла [INFO] . Відповідач про смерть особи, за якою здійснювала догляд, не повідомила Департамент. Отже, у зв`язку зі смертю підопічної [PERSON] та не повідомленням про це Департамент, [PERSON] неправомірно отримала кошти компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі з вересня 2023 року по листопад 2023 року та не повернула їх у загальному розмірі 5 757,00 грн. Враховуючи вищезазначене, позивач просить стягнути з відповідача надмірно виплачену компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі у розмірі 5 757,00 грн., а також понесені судові витрати. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14.05.2025 вказану цивільну справу передано на розгляд за підсудністю до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя, яка надійшла до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя 09.06.2025. Ухвалою судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 10.06.2025 витребувано у Міністерства соціальної політики України інформацію, щодо місця реєстрації [PERSON] . Ухвалою судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 11.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та сторонам надано строк для подання заяв по суті справи. 05.01.2026 від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки у судове засідання відповідач не повідомила, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності суду не надавала. Оскільки, представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з п. 2 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Судом встановлено, що на обліку в Департаменті соціального захисту населення Запорізької міської ради знаходиться особова справа по призначенню компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі [PERSON] , [INFO] (останнє відоме місце проживання: [ADDRESS] ). 26.06.2023 [PERSON] звернулася до Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради з повним пакетом документів для оформлення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі (на догляд за матір`ю- [PERSON] , [INFO] ). 27.06.2023 спеціалістами Департаменту було складено акт проведення обстеження сім`ї за адресою: [ADDRESS] . 29.06.2023 на підставі поданих документів та проведеного обстеження сім`ї Департаментом було прийнято рішення про призначення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, а саме [PERSON] на період з 01.06.2023 по 31.05.2024 у сумі 1919, 00 грн., щомісячно. У листопаді 2023 року Департаментом отримано інформацію руху по РНОКПП [NUMBER] ( [PERSON] ) з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, згідно якої [PERSON] знята з обліку у зв`язку зі смертю, а також, шляхом автоматизованого обміну електронними даними між інформаційними ресурсами Мін`юсту та Мінсоцполітики через систему електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів отримано інформацію з Державного реєстру актів цивільного стану, що [PERSON] померла [INFO] . Відповідач про смерть особи, за якою здійснювала догляд, не повідомила Департамент. 20.11.2023 Департаментом було прийнято рішення про припинення виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, а саме [PERSON] виплату послуги з догляду на непрофесійній основі [PERSON] , у зв`язку з її смертю [INFO] . Отже, у зв`язку зі смертю підопічної [PERSON] , відповідно до розрахунку від 21.11.2023, сума переплаченої компенсації, яка підлягає поверненню, з вересня 2023 року по листопад 2023 року [PERSON] становить 5757,00 грн. Пунктом 1 Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2020 № 859 (далі-Порядок) встановлює механізм призначення і виплати компенсації за догляд (далі - компенсація), що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг (далі - фізична особа, яка надає соціальні послуги) особам із числа членів своєї сім`ї, які спільно з нею проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (далі - соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі) та є: особами з інвалідністю І групи; дітьми з інвалідністю; громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет І типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги відповідно до переліку тяжких захворювань, розладів, травм, станів, що дають право на одержання державної допомоги на дитину, якій не встановлено інвалідність, надання такій дитині соціальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 р. № 1161 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 9, ст. 306). Відповідно до п. 3 Порядку, компенсація призначається і виплачується структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних у м.м. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад (далі - уповноважені органи) за місцем проживання/перебування осіб, яким надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі. Для отримання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги, подаються до уповноваженого органу заява про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та документи/відомості у паперовій або електронній формі, зазначені в пункті 7 цього Порядку. Згідно п. 10 Порядку, компенсація призначається на 12 місяців і виплачується щомісяця. Відповідно до п. 11 Порядку, виплата компенсації припиняється в разі: 1) зміни місця проживання/перебування особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, чи фізичної особи, яка надає соціальні послуги; 2) смерті особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі; 3) смерті фізичної особи, яка надавала соціальні послуги; 4) отримання особою, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, соціальних послуг з догляду вдома, паліативного, стаціонарного догляду або перебування такої особи на повному державному утриманні; 5) перебування фізичної особи, яка надає соціальні послуги, за межами України понад 30 календарних днів. До 30-денного періоду перебування за кордоном не включаються дні перебування фізичної особи, яка надає соціальні послуги, разом з особою, яка потребує надання соціальних послуг, на лікуванні за кордоном, що підтверджується відповідними документами. Порядок надання відомостей стосовно фізичних осіб, які надають соціальні послуги, про перетин державного кордону або перебування за межами України в період отримання компенсації визначається законодавством; 6) перебування фізичної особи, яка надає соціальні послуги, на стаціонарному або санаторно-курортному лікуванні протягом 30 календарних днів. Відповідно до п. 8 Порядку, для підтвердження даних про смерть фізичної особи, яка надавала соціальні послуги, або особи, якій надавалися соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, використовуються відомості з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, які передаються до Мінсоцполітики шляхом автоматизованого обміну електронними даними між інформаційними ресурсами Мін`юсту та Мінсоцполітики через систему електронної взаємодії державних електронний інформаційних ресурсів у порядку, передбаченому законодавством. Пунктом 19 Порядку передбачено, що суми компенсації, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку фізичної особи, яка надає соціальні послуги, через подання документів із завідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату компенсації тощо, стягуються відповідно до законодавства. Відрахування надміру виплаченої суми компенсації на підставі рішень відповідних уповноважених органів проводиться у щомісячному розмірі не більш як 20 відсотків суми виплачуваної компенсації. Якщо фізична особа, яка надає соціальні послуги, не повернула добровільно надміру виплачені їй суми, вони стягуються в судовому порядку на підставі заяви уповноваженого органу, що призначив компенсацію. Згідно п. 20 Порядку, уповноважені органи, що призначають та виплачують компенсацію, здійснюють контроль за наданням соціальних послуг фізичними особами, які надають соціальні послуги. Згідно з ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 1213 Цивільного кодексу України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Відповідачем не надано будь-яких доказів у розумінні положень ст.ст. 76-81 ЦПК України на спростування даних обставин, як на підтвердження своїх заперечень проти позову. Позивач обґрунтував свої вимоги позовною заявою та матеріалами, які приєднав до позову. Відповідач не надав суду жодних доказів на спростування викладених у позові обставин. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму виплаченої компенсації у розмірі 5 757,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved