Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

представник ТОВ "ФК "Єврокредит" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № TDB.2021.0207.2671 у розмірі 31572,08 грн, а також понесених судових витрат. Позов мотивовано тим, що 05.02.2021 між АТ "Мегабанк" та [PERSON] було укладено заяву Договір №TDB.2021.0207.2671 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank (далі Кредитний договір). У індивідуальній та публічній частинах Кредитного договору Сторони погодили всі істотні умови, що є необхідними для цього виду договорів. У подальшому Банк свої зобов`язання перед Клієнтом за Кредитним договором виконав у повному обсязі, встановивши Доступний ліміт кредитної лінії у межах Максимального ліміту кредитної лінії на Поточний рахунок Клієнта у гривні і надавши йому можливість користуватись кредитними коштами у межах Доступного ліміту кредитної лінії, визначеного Кредитним договором. Клієнт здійснював користування грошовими коштами Доступного ліміту кредитної лінії, що відображено у виписках з його рахунку. Однак, свої зобов`язання за Кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією Відповідач не виконав. Згідно виписок по рахунку Позичальника станом на 03.09.2024 року у Позичальника сформувалась заборгованість перед Банком, що складається з: основного боргу 9993,27 грн, заборгованість за відсотками 21578,81 грн. агальна сума заборгованості 31572,08 грн. Після 03.09.2024 жодних додаткових нарахувань, в тому чисті комісій, процентів, штрафів не проводилось. 03 вересня 2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, між АТ "Мегабанк" та ТОВ "Фінансова компанія "Мустанг фінанс" був укладений Договір №GL1N426240 про відступлення прав вимоги. Таким чином, Новий кредитор ТОВ "Фінансова компанія "Мустанг фінанс" набув право вимоги до Боржників за Основними договорами, серед яких і право вимоги до Відповідача боржника за Кредитним договором № TDB.2021.0207.2671 від 05.02.2021 року. 27 грудня 2024 року ТОВ "Фінансова компанія "Мустанг фінанс" уклало з ТОВ "Фінансова компанія "Єврокредит" Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги в тому числі до боржника за кредитним договором № TDB.2021.0207.2671 від 05.02.2021 року. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ "Фінансова компанія "Мустанг фінанс" а в подальшому ТОВ "Фінансова компанія "Єврокредит", права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо АТ "Мегабанк" станом на день відступлення права вимоги 03.09.2024 року. У свою чергу, ні ТОВ "ФК "Мустанг фінанс" ні ТОВ "Єврокредит " не здійснювало жодних додаткових нарахувань, умови Кредитного договору в односторонньому порядку не змінювало. Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 14.11.2025 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явилися. В позовній заяві було заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. У разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, зокрема шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, про причини своєї неявки не повідомила. Заяв, клопотань від неї не надходило. Суд у зв`язку з вищевикладеним зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). Суд, враховуючи ту обставину, що позивачу та відповідачу були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідним ухвалити відповідне рішення, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 05 лютого 2021 року між Акціонерним товариством "Мегабанк" та [PERSON] було укладено заяву-договір №TDB.2021.0207.2671 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank. Відповідно до п. 2 розділу "Запевнення та умови" Кредитного договору, Банк на підставі отриманої від Клієнта заяви, відкрив Клієнту Поточний рахунок у гривні, що обслуговується за дебетово-кредитною схемою, та Поточні рахунки у доларах США та у Євро, що обслуговуються за дебетовою схемою, та видав платіжну картку міжнародної платіжної системи. Відповідно до умов кредитного договору сума максимального ліміту кредитної лінії становить 200000 грн строком на 12 місяців. Процентна ставка фіксована, базова ставка 56 % річних. Пільгова ставка діє перші 62 дні та становить 0,0001 % річних. Відповідно розрахунку боргу станом на 03.09.2024 заборгованість [PERSON] перед Акціонерним товариством "Мегабанк" становить 31572,08 грн, з яких 9993,27 грн сума заборгованості за основним боргом, 21578,81 грн сума заборгованості за відсотками. На підставі договору відступлення прав вимоги № GL1N426240 від 03 вересня 2024 року, укладеного між Акціонерним товариством "Мегабанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Мустанг фінанс", останнє набуло право вимоги до Боржників за Основними договорами, серед яких і право вимоги до Відповідача боржника за Кредитним договором № TDB.2021.0207.2671 від 05 лютого 2021 року. Відповідно до витягу з додатку № 1 до договору № GL1N426240 від 03 вересня 2024 року про відступлення прав вимоги та реєстру боржників, заборгованість [PERSON] становить 31572,08 грн, з яких 9993,27 грн сума заборгованості за основним боргом, 21578,81 грн сума заборгованості за відсотками. 27 грудня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Мустанг фінанс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Єврокредит" було укладено Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги в тому числі до боржника за кредитним договором № TDB.2021.0207.2671 від 05 лютого 2021 року. Відповідно до реєстру боржників від 21.07.2025, заборгованість [PERSON] перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Єврокредит" становить 31572,08 грн, з яких 9993,27 грн сума заборгованості за основним боргом, 21578,81 грн сума заборгованості за відсотками. Згідно зі статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Таким чином, під час підписання кредитного договору сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення договору. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 зроблено висновок, що "припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання". Таким чином, суд приходить до висновку, що між первісним кредитором та [PERSON] виникли договірні відносини внаслідок отримання відповідачкою кредиту. Права вимоги за кредитним договором було відступлено позивачу по справі, кредит не повернуто, а отже позовні вимоги ТОВ "Єврокредит" підлягають задоволенню. Відповідачка відзиву чи заперечень на позов не подала, тому наданий позивачем розрахунок заборгованості, за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідачки, приймається судом як достовірний. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті. Тож, [PERSON] не виконала обов`язок з повернення кредитних коштів і позивач вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Судом встановлено, що понесені ТОВ "Єврокредит" витрати на правничу допомогу в розмірі 11200 грн, підтверджуються матеріалами справи: договором про надання правової допомоги № 1/07 від 01.07.2025; актом прийому-передачі наданих послуг №12112986 відповідно до договору про надання правової допомоги № 1/07 від 01.07.2025. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі є співмірним зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, за відсутності заперечень щодо таких витрат від відповідача, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 11200 грн підлягають стягненню з відповідача. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжною інструкцією переказу коштів № 3908 від 04.11.2025 (а.с. 9), позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved