Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-30 00:00:00

28 жовтня 2025 року до Холодногірського районного суду міста Харкова звернулася із заявою [PERSON] , заінтересовані особи: Міністерство оборони України про оголошення фізичної особи померлою, згідно якої просила суд оголосити громадянина України, [PERSON] , [INFO] , померлим в населеному пункті Вовчанськ, Чугуївського району, Харківської області під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях, забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України. В обґрунтування заяви зазначає, що вона є дружиною [PERSON] . Її чоловік - військовослужбовець, сержант, командир 3 штурмового відділення 1 штурмового взводу 3 штурмової роти військової частини [NUMBER] проходив службу по мобілізації в умовах воєнного стану, приймав безпосередню участь в бойових діях, забезпеченні заходів національної безпеки і оборони у відсічі збройної агресії рф, перебуваючи в районах ведення воєнних дій. Зазначає, що виконуючи обов`язки військової служби по захисту Батьківщини в районі н.п. Вовчанськ Харківської області 06.07.2024 [PERSON] зник безвісти. З того часу будь-який зв`язок з ним втрачено. Станом на день подання цієї заяви, жодної інформації чи звісток від чоловіка або його командування не надходило. За місцем свого проживання він не з`являвся. Фактично будь-яка інформація про стан здоров`я і в цілому будь-яка інша інформація з моменту як [PERSON] пропав безвісти відсутня, що дає підстави вважати його загиблим в умовах бойових дій, оскільки Вовчанська територіальна громада Чугуївського району, Харківської області з моменту липня 2024 року і станом на день подання заяви закріплена наказами Головнокомандувача Збройних сил України як район ведення воєнних (бойових) дій. Оголошення [PERSON] померлим необхідно їй для подальшого оформлення передбачених законодавством виплат, зокрема одноразової грошової допомоги «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та оформлення інших пільг визначених для сімей загиблих/померлих військовослужбовців в умовах воєнного стану при захисті Батьківщини. Згідно розподілу судової справи між суддями 28.10.2025 передана до провадження судді Гримайло А.М. Протоколом автоматичного визначення присяжних від 28.10.2025 визначено присяжних Колосар Р.В. та Самойлову Ю.Ю. Ухвалою Холодногірського районного суду міста Харкова від 29.10.2025 прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у цивільній справі, та витребувано: Національного інформаційного бюро при Міністерстві з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України інформацію чи рахується [PERSON] , [INFO] , як військовополонений;від Державної прикордонної служби України інформацію чи перетинав громадянин України [PERSON] , [INFO] , державний кордон (із зазначенням де та коли) у період часу з 06.07.2024 по теперішній час; від Головного управління державної податкової служби у Харківській області інформацію про доходи [PERSON] , [INFO] , за період часу з 06.07.2024 по теперішній час; від Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну прізвища чи актовий запис про смерть відносно [PERSON] , [INFO] ; від Головне управління державної міграційної служби України в Харківській області відомості про те чи документовано користування [PERSON] , [INFO] паспортом громадянина України для виїзду за кордон за період часу з 06.07.2024 по теперішній час. Ухвалою Холодногірського районного суду міста Харкова від 28 листопада 2025 року залучено до участі у справі заінтересовану особу - Військову частину [NUMBER] . У судовому засіданні заявниця [PERSON] у судовому засіданні підтримала дану заяву та просила суд оголосити [PERSON] померлим з підстав викладених у заяві. Представник Міністерства оборони України Ляшенко О.О. у судове засідання не з`явився, в письмових поясненнях вважав звернення заявника до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою передчасним, оскільки суд може оголосити [PERSON] померлим після спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ( на території) ймовірної його загибелі. Через систему «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник Військової частини [NUMBER] в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно належним чином. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, та оцінивши надані докази, приходить до наступних висновків. Заявниця [PERSON] є дружиною [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 23 липня 2019 року. Сержанта [PERSON] , [NUMBER] , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період відповідно до указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію», відповідно до наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 12.05.2024 року №137, який прибув для подальшого проходження військової служби з військової частини [NUMBER] , призначено на посаду командира 3 штурмового відділення 1 штурмового взводу 3 штурмової роти військової частини [NUMBER] (а.с.31). Згідно рапорту заступника командира 3 штурмової роти військової частини [NUMBER] під час ведення штурмових дій на території агрегатного заводу в населеному пункті Вовчанськ, Харківської області в смузі оборони ТГр «Вовчанськ» зник безвісті сержант [PERSON] командир 1 штурмового відділення 3 штурмового взводу 3 штурмової роти військової частини [NUMBER] (а.с.13). Наказом командира військової частини [NUMBER] від 06.07.2024 №180 [PERSON] вважається таким, що зник безвісти під час бойових дій при захисті Батьківщини (не повернувся після виконання бойового завдання) з 06 липня 2024 року сержант [PERSON] , командир штурмового відділення 1 штурмового взводу 3 штурмової роти військової частини [NUMBER] . Як вбачається з довідки-доповіді по факту зникнення безвісті військовослужбовця 3 штурмової роти [NUMBER] окремого штурмового батальйону військової частини [NUMBER] сержанта по мобілізації [PERSON] 06.07.2024 близько 10:50 год. в ході виконання бойових завдань на території Харківської області, під час проведення ударно-штурмових дій на території агрегатного заводу н.п. Вовчанськ, безвісті зник військовослужбовець військової частини [NUMBER] сержант по мобілізації [PERSON] . Евакуювати тіло не представилося можливим у зв?язку з тим, що у вказаному районі ведуться активні бойові дії та постійні артилерійські обстріли зі сторони противника. Військовослужбовця сержанта [PERSON] слід вважати безвісті зниклим за особливих обставин. По даному факту призначено службове розслідування (а.с.14-15). Згідно витягу з журналу бойових дій РТГр 3 ошб 1004 оброо інв. №84 дск від 04.07.2024 за 06.07.2024 відповідно до бойового розпорядження командира РТПр 33 ошб 1004 оброб №25, ОКП «ХОТІМЛЯ» 23,50 03.07.2024. Карта 1:50 000.видання 2017 року під час ведення штурмових дій на тереторії агрегатного заводу в н.п. Вовчанськ Харківської області в смузі оборони ТГр «ВОВЧАНСЬК»» зникли безвісті: сержант [PERSON] командир 3 штурмового відділення 1 штурмового взводу 3 штурмової роти військової частини [NUMBER] (а.с.17). Заявниця [PERSON] отримала корінець-сповіщення сім`ї [INFO] № 7059 від 29.07.2024, з якого вбачається, що сержант [PERSON] , [INFO] , командир 3 штурмового відділення 1 штурмового взводу 3 штурмової роти військової частини [NUMBER] , мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу та незалежність, 06.07.2024 зник безвісті в н.п. Вовчанськ Харківської області. Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] від 07.07.2024 №198 призначено службове розслідування за фактом зникнення безвісти сержанта [PERSON] (а.с.10) Як вбачається з акту службового розслідування, комісія пропонує вважати сержанта військової служби по мобілізації [PERSON] , командира 3 штурмового відділення 1 штурмового взводу 3 штурмової роти військової частини [NUMBER] , який брав участь у відсічі збройної агресії російської федерації проти України, зниклим безвісти (а.с. 33-38). Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин від 07.12.2024 №20241207-849 (а.с.52) [PERSON] , [INFO] визнаний зниклим безвісти за особливих обставин та був внесений до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (а.с.42). Згідно витягу з ЄРДР, 01.08.2024 внесено відомості до ЄРДР за № 12024221220001241 щодо вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, щодо розшуку військовослужбовця [PERSON] . Відповідно до відповіді з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 03.11.2025 № 19/86532-25, відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України [PERSON] у період з 06.07.2024 по 03.11.2025 в базі даних не виявлено (а.с.64). За інформацією Державної міграційної служби України ГУ ДМС України в Харківській області від 04.11.2025 № 6301.4.4-20616/63.2-25 [PERSON] , [INFO] за оформленням паспорту громадянина України для виїзду за кордон в період з 06.07.2024 по теперішній час не звертався (а.с.65). Згідно довідки ДП «Український національний центр розбудови миру» № 08-11/37136 від 03.11.2025, яке виконує функції Національного інформаційного бюро відповідно до Женевської конвенції про захист жертв війни 1949 року, дані про перебування у полоні [PERSON] від держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного Комітету Червоного Хреста на надходили (а.с.63). Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України). Пунктом 3 частини 2 статті 293 ЦПК України установлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно з ч.1 ст.306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі №177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі №607/159/23. У постановах від 26 квітня 2023 року у справі №337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі №753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути, зокрема, письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю. Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року у справі №607/1612/23 (провадження №61-6323св23). Оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку. У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю. Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність. Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну. У ч. 1 ст. 46 ЦК України міститься загальна норма: «фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років» та дві спеціальні: «якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців» та «за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру». У ч. 2 ст. 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге). Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (ч.ч. 2, 3 ст. 46 ЦК України). Район воєнних (бойових) дій це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії (ст. 1 Закону України «Про оборону України»). Бойові дії це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння). Ст. 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, таких як: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою. Це оголошення має наслідки й для договірних зобов`язань, кредитних відносин і будь-яких інших правочинів, у яких брала участь особа, оскільки це може вплинути на вимоги кредиторів та інші правовідносини, пов`язані із зобов`язаннями. Зважаючи на конкретні обставини справи, слід застосовувати норми права, які сприяють досягненню справедливого та передбачуваного результату. Правило про мінімальний шестимісячний строк дозволяє використовувати правові приписи до специфічних умов з огляду на активні бойові дії, соціальний контекст і правову невизначеність, яка виникає внаслідок збройної агресії рф. Шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Правова мета встановлення спеціальних строків полягає в тому, що визначені частиною другою статті 46 ЦК України два роки від дня закінчення воєнних дій, збройного конфлікту або шість місяців потрібні для розшуку особи та вжиття заходів для її повернення із зони воєнних дій, збройного конфлікту або з інших держав і територій. Дворічний або шестимісячний строки обумовлені тим, що в багатьох випадках під час воєнних дій, збройних конфліктів загибель або зникнення осіб відбувається в умовах невизначеності, на територіях, де тривають активні бойові дії, або в тимчасово окупованих регіонах, що ускладнює вирішення питання розшуку фізичної особи. І навіть за наявності цих строків очевидність щодо зникнення безвісти або загибелі особи може залишатися невідомою. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі №755/11021/22 зроблено висновок, що шість місяців, які визначені в реченні 2 ч. 2 ст. 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. У зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і триває до теперішнього часу. Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309, (в подальшому - затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року №376). У цьому Наказі зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території, у зв`язку з чим суди можуть використовувати дані з відповідного Наказу, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України. Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що обрахування шестимісячного строку, зазначеного у реченні 2 ч. 2 ст. 46 ЦК України, від дня припинення або скасування воєнного стану в Україні загалом або закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій її території суперечило б принципу правовладдя (верховенства права) та його складовій правовій визначеності (п.п. 81 85). Під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням 2 ч. 2 ст. 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди. Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України. Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що у ч. 2 ст. 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України. Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою (п.п. 94, 100 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі №755/11021/22). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] , зник безвісти при виконанні бойового завдання поблизу населеного пункту Вовчанськ Харківської області. Згідно з розділом ІІ Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №379. Вовчанська міська територіальна громада була територією активних бойових дій з 10.05.2024 по 19.06.2024. Згідно з розділом ІІІ указаного Переліку Вовчанська міська територіальна громада з 20.06.2024 відноситься до територій активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси. На час розгляду справи судом активні бойові дії на території Вовчанської міської територіальної громади не припинені. Таким чином, встановлені обставини справи та той факт, що на території ймовірної загибелі [PERSON] тривають активні бойові дії, не дають законних підстав суду для висновку про можливість оголошення останньої померлою до спливу строку, визначеного реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, а тому заява [PERSON] є передчасною та не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed