Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

У листопаді 2025 року до суду надійшла вищевказана позовна заява до [PERSON] про стягнення боргу. Мотивуючи позовні вимоги тим, що 15 жовтня 2020 року між ПАТ «МТБ БАНК» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 0034197/037 та відкриття особистого рахунку № [NUMBER] . Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу обумовлену договором суму кредитних коштів. Однак, Відповідач свої договірні зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим, станом на 23 жовтня 2025 року, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 23 121,98 грн., з яких: - 12 743,99 грн. заборгованості за основним боргом; - 10 377,99 грн. заборгованості за відсотками. Посилаючись на наведені обставини, позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та судовий збір. В судове засідання представник позивача Олейнічук Т.В. не з`явилася, проте надіслала на адресу суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача в окремій заяві не заперечував проти такого порядку вирішення спору. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року за №3477-IV застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. За змістом п.1 ст.6, ст.13Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи у продовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст. ст. 1, 3 ЦК України, ст. ст. 2, 4-5, 12-13, 19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом. При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів. Частина 1 ст.15ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України). Так, за ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Судом встановлено, що 15 жовтня 2020 року [PERSON] приєднався до публічної пропозиції Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК». 15 жовтня 2020 року між ПАТ «МТБ БАНК» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №0034197/037 і відкрито рахунок № [NUMBER] . Засвідчені належним чином копії Заяви про відкриття рахунку, Заяви про приєднання до Поговору про банківське обслуговування фізичних осіб при наданні споживчих кредитів від 15.10.2020, Договору про споживчий кредит №0034197/037 від 15.10.2020р. роздруківка Публічної пропозиції ПАТ «МТБ БАНК» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб при наданні споживчих кредитів, що розміщена на веб-сайті Банку: www.mtb.ua. Згідно п. 1.1 якого Банк надає Позичальнику споживчий Кредит, а Позичальник отримує його на наступних умовах: поновлювана кредитна лінія, що надається на поточний рахунок, операції за яким здійснюються за допомогою електронного платіжного засобу; що складає на дату підписання договору 15 000,00 грн. на споживчі цілі. Мінімальний щомісячний платіж у розмірі 5% має бути сплачений щомісяця до 25-ого числа місяця, що слідує за місяцем в якому виникла заборгованість. Строк на який надається кредит 15.10.2020р. по 14.10.2021р. Фіксована процентна ставка у розмірі 43,2% річних без забезпечення. Згідно пункту 1.2 Кредитного договору Банк надає Позичальнику споживчий Кредит, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, інші платежі, визначені даним Кредитним договором та Договором про банківське обслуговування фізичних осіб при наданні споживчих кредитів у ПАТ «МТБ БАНК». Кредит надається шляхом встановлення ліміту кредитної лінії на поточний рахунок, операції за яким здійснюються за допомогою електронного платіжного засобу. Номер рахунку [NUMBER] . За умовами п. 1.3 Кредитного договору погашення кредиту відбувається шляхом поповнення поточного рахунку, зазначеного у п. 1.2. цього Договору. Позичальник зобов`язаний повернути Банку суму кредиту та виконати всі інші зобов`язання, у щодо сплати процентів за користування Кредитом не пізніше 14.10.2021р. (п. 1.4 Договору). Так станом на 23.10.2025 року, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 23 121,98 грн., з яких: - 12 743,99 грн. заборгованості за основним боргом; - 10 377,99 грн. заборгованості за відсотками. Згідно ст.629ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1054ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідки порушення договору позики врегульовані нормами ст.ст.1050, 1048, 625 ЦК України. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до викладеного вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved