Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №73475317 від 21.09.2024 в розмірі 25747,50 грн та понесених судових витрат. Обґрунтовує позов тим, що 21.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №73475317. Відповідно до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до останнього перейшли права грошової вимоги до боржника за кредитним договором №№73475317 від 21.09.2024, укладеним між [PERSON] та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів». Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 2 від 27.03.2025 до договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №73475317 від 21.09.2024 в сумі 25747,50 грн, з яких: 7500 грн заборгованість за основним боргом, 2250 грн заборгованість за відсотками, 14985 грн заборгованість за пенею; 1012,50 заборгованість за комісією за надання позики. Однак, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконав, тому просить позов задовольнити, стягнути вказану суму боргу та судові витрати. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.10.2025 справу передано до Сихівського районного суду м.Львова за підсудністю. Справа надійшла до суду 07.11.2025, протоколом автоматизованого розподілу визначено суддю Горбань О.Ю. Ухвалою від 07.11.2025 прийнято позов до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом відповідача) та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача Алієва Нурай в судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. За згодою представника позивача відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Установлено, що 21.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №73475317. Фінансова установа свої зобов`язання за договором виконала в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до останнього перейшли права грошової вимоги до боржника за кредитним договором №73475317 від 21.09.2024, укладеним між [PERSON] та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів». Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 2 від 27.03.2025 до договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №73475317 від 21.09.2024 в сумі 25747,50 грн, з яких: 7500 грн заборгованість за основним боргом, 2250 грн заборгованість за відсотками, 14985 грн заборгованість за пенею; 1012,50 заборгованість за комісією за надання позики. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Першою та третьою частинами статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема. передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За змістом ст.1056-1ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, відповідно до розрахунків, наданих позивачем, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №73475317 від 21.09.2024 становить в розмірі 9750 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7500 грн та заборгованості по відсотках в розмірі 2250 грн. З огляду на те, що відповідачем не надано інших розрахунків заборгованості чи відомостей про відсутність таких, суд, ухвалюючи заочне рішення у справі, приймає вказані розрахунки позивача щодо нарахування заборгованості за тілом кредиту та відсотками як належні та допустимі докази. Крім цього, позивач просить стягнути на його користь з відповідача за вказаним договором пеню в розмірі 14985 грн та комісію в розмірі 1012,50 грн, які на переконання суду задоволенню не підлягають з огляду на наступне. У пункті 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався нормативно - правовими актами та триває до теперішнього часу. Отже, з огляду на те, що з 24.02.2022 і дотепер на всій території України запроваджено воєнний стан, вимога позивача про стягнення з відповідача неустойки (пені)в розмірі 14985 грн за договором №73475317 від 21.09.2024 не ґрунтується на законі, тому не підлягає задоволенню судом. Крім цього, згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 16 листопада 2016 року у справі N 6-1746цс16, положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Дії по «оформленню кредиту» є діями, які кредитодавець здійснює на власну користь (ведення кредитної справи, оформлення договору, облік заборгованості споживача тощо). В свою чергу, наявність Кредитного договору та процесу кредитування передбачає і дії, які споживач (позичальник) здійснює на користь кредитодавця (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє кредитодавець або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Оформлення та обслуговування кредиту є супутніми послугами. Відтак, умови Кредитного договору, якими передбачена винагорода «за оформлення кредиту», є нікчемними згідно статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та частини другої статті 215 ЦК України. Позивачем у поданій ним до суду позовній заяві також не обґрунтовано законності вимоги про стягнення комісії «за надання кредиту», а тому нарахована позивачем комісія в розмірі 1012,50 грн за договором №73475317 від 21.09.2024 задоволенню не підлягають. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за такими, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором №73475317 від 21.09.2024 в розмірі 9750 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7500 грн та заборгованості по відсотках в розмірі 2250 грн; у задоволенні вимог про стягнення пені в розмірі 14985 грн та комісії в розмірі 1012,50 грн відмовити. Відповідно до вимог ст.141, 142 ЦПК України, задовольняючи позовні вимоги частково (37,87%), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1146,64 грн. На підставі ст.525, 526, 527, 530, 610, 634, 639, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: partial