Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАКОРД ФІНАНС", третя особа - Краматорський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 25.01.2022 року на підставі виконавчого напису №216678 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, відкрите виконавче провадження №68224678, згідно до якого звернуто стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дакорд фінанс» заборгованості у загальному розмірі 15 877, 29 грн. З вчиненим виконавчим написом позивач не згоден, вважає його незаконним та безпідставним, оскільки при його вчинені нотаріус не переконався у безспірності вимог стягувача, а саме не перевірив належні документи, що підтверджують реальний обсяг невиконаних зобов`язань [PERSON] перед первісним кредитором АТ «Індустріально-експортний банк» на час вчинення виконавчого напису. Крім того, у змісті даного виконавчого напису приватний нотаріус Остапенко Є.М. посилається, як на належні документи, що підтверджують право вимоги ТОВ «Дакорд фінанс» до [PERSON] , при цьому оригінали даних договорів з відповідними додатками, або їх дублікати, що мають силу оригіналу, або навіть їх копії до виконавчого напису нотаріусом не приєднані. Позичальником [PERSON] своєчасно та у повному обсязі здійснювались платежі на виконання його зобов`язань за кредитним договором № 703/408206-КП від 22.04.2008 року, за його підрахунками ним у повному обсязі були виконані зобов`язання за цим кредитним договором первісного кредитора ПАТ «Індустріально-експортний банк». На підставі викладеного, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався у безспірності розміру суми, що підлягають стягненню, що є суттєвими порушеннями вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим виконавчий напис нотаріуса слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05.06.2025 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання. 01.09.2025 року ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області клопотання представника позивача про витребування доказів було задоволено. Представник позивача просив розгляд справи здійснювати без його участі, позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12.01.2026 року постановлено провести заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 23.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис №216678, згідно до якого звернуто стягнення з [PERSON] , [INFO] , невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дакорд фінанс», якому ТОВ «Фінпром маркет», відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №240621-ФК від 30.04.2021 року, якому ТОВ «ФК «груп фактор», відступлено право вимоги на підставі Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 14/12/2020-ФМ від 14.12.2020 року, якому АТ «Індустріально-експортний банк» на підставі Договору факторингу від 12.12.2020 року, відступлено право вимоги за кредитним договором № 703/408206-КП від 22.04.2008 року, укладеного між АТ «Індустріально-експортний банк» та [PERSON] заборгованості за основним зобов`язанням за період з 30.04.2021 року по 22.06.2021 року включно у розмірі 15 827,29 грн, а також плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 50,00 грн, що становить загальну суму 15 877,29 грн. Постановою державного виконавця Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Осиновиком Євгеном Миколайовичем від 25.01.2022 року було відкрито виконавче провадження №68224678 з примусового виконання виконавчого напису № 216678 від 23.06.2021 року, що був вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дакорд фінанс», заборгованості у загальному розмірі 15 877,29 грн. 25.01.2022 року державним виконавцем Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Осиновиком Є.М., була винесена постанова по виконавчому провадженню №68224678 про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження у розмірі 269 грн. Згідно постанови державного виконавця Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Осиновика Є.М. від 10.09.2025 року накладено арешт на грошові кошти [PERSON] який є боржником за виконавчим провадження №68224678, у межах суми звернення стягнення яка становить 17734 грн 02 коп. Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. При цьому ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із змінами та доповненнями (далі - Порядок). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (надалі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому, цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, пунктом 2 Переліку документів, передбачено, що для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим, пункт 2 вказаного переліку був визнаний незаконним та нечинним у повному обсязі згідно із постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14. Вказана постанова суду є чинною. В пункті 1 вищевказаного Переліку документів визначено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до правової позиції Великої палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Таким чином з 22.02.2017 року кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Аналогічна позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Також суд звертає увагу на те, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що відповідно виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж беззаперечно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі та саме за цей період. Законодавством не визначений вичерпний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Судом не встановлено, що кредитний договір був нотаріально посвідчений, а також не встановлений факт підтвердження безспірної заборгованості боржника за даним кредитним договором. Отже, оспорюваний виконавчий напис нотаріуса не відповідає вимогам закону, оскільки заборгованість, яка вказана у цьому написі не є безспірною. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, що визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. На підставі викладеного, дослідивши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши докази, суд доходить висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, від якого був звільнений позивач при подачі позову у розмірі 1211 грн 20 коп.

Outcome: approved