Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Позивач, [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Пекаренін А.А., звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача, [PERSON] на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 90176,10 грн., завдану моральну шкоду в розмірі 200000,00 грн., а також судові витрати на професійну правову допомогу та сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 06.05.2023 на майданчику біля будинку [ADDRESS] , одна з собак великих порід відповідача [PERSON] нанесла травми цуценяті позивача [PERSON] породи японський шпіц. Відповідач визнала свою провину та погодилась відшкодувати лікування собаки та сплатила позивачу 12000,00 грн., та потім ще 5000,00 грн., після чого стала ігнорувати повідомлення з рахунками та згодом відмовилась оплачувати лікування. 03.10.2023 до ЄРДР було внесено відомості за ч. 1 ст. 299 КК України за № 12023221170003473, у зв`язку зі зверненням позивача. В рамках цього кримінального провадження проведено судово-ветеринарну експертизу № 3306, за висновками якої, спричинене каліцтво цуценяти позивача відноситься до ІІІ ступеня (помірно виражене обмеження життєдіяльності тварини, котре повністю вже ніколи не відновиться). Позивач зазначила, що на лікування собаки витратила чималі кошти, на підтвердження чого надала відповідні довідки. Тож, згідно довідки закладу ветеринарної медицини «Довіра» вартість надання ветеринарних послуг за період з 06.05.2023 по 12.07.2023 складає 51487,40 грн.; відповідно актів звіряння розрахунків ветеринарного центру «ТерраВет», за період з 08.09.2023 по 01.07.2024, де тварині надавався післяопераційний комплекс з реабілітації, ветеринарні послуги складають 41650,00, а також за період з 08.09.2023 по 08.02.2024 було надано послуги на суму 2000,00 грн.. Крім того, 04.07.2024 на купівлю ліків в інтернет-магазині позивачем було витрачено 2194,00 грн. та на купівлю бандажів 03.02.2024 та 11.09.2023 витрачено 7759,70 грн. та 2085,00 грн. відповідно. Загалом, з урахуванням сплаченої відповідачем суми 17000,00 грн., [PERSON] було витрачено 90176,10 грн. Позивач зазначає, що причиною витрат на лікування та реабілітацію її домашнього улюбленця стали неправомірні дії відповідача. Разом з тим, позивач вказує, що через вищезазначену подію вона зазнала моральних страждань, які вона оцінює у 200000,00 грн., обґрунтовуючи тим, що у зв`язку із завданням шкоди її улюбленій собаці, вона вимушена була протягом тривалого часу дивитись на страждання цуценяти, розуміючи, що після завданих травм не вдасться відновити його звичайну, нормальну життєдіяльність. Також зазначила, що впродовж року та двох місяців вона була змушена дотримуватись особливих умов догляду за своїм домашнім улюбленцем, обробляти рану, міряти температуру пораненій тварині, витрачати свій час та гроші на її лікування, а також на звернення до поліції та суду за захистом свого порушеного права. Стресова ситуація спричинила появу у позивача негативних емоцій та станів, зокрема, занепокоєння, тривалої невизначеності, безсоння, відчуття розчарування і несправедливості, постійної тривоги і пригніченого настрою. Тож, позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає в тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, зусиллях, необхідних для відновлення попереднього стану. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18.10.2024 даний позов передано на розгляд за підсудністю до Фрунзенського районного суду м. Харкова. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11.11.2024 провадження у справі відкрито, розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» № 4273-ІХ від 26.02.2025 року, з 25 квітня 2025 року Фрунзенський районний суд м. Харкова змінює свою назву на Немишлянський районний суд міста Харкова. Зміна назви суду не змінює юридичної адреси, підсудності та структури суду. 16.12.2024 до суду від представника відповідача [PERSON] , адвоката Гайтан К.О., надійшов письмовий відзив на позовну заяву, де зазначено, що в наданій позивачем метриці на цуценя, виданій Дніпровським об`єднанням любителів собак, власник тварини не вказаний, родовід на собаку не наданий. Сторона відповідача звертає увагу на те, що деякі ліки, куплені позивачем не стосуються травм, які отримала собака, зокрема, препарат від глистів, блох та кліщів. Сторона відповідача також ставить під сумнів платіжні документи з купівлі бандажу. Квитанція видана банком Чеської Республіки надана без перекладу на українську мову, а платіжний документ з купівлі бандажу скакального суглоба та шини термополімерної на суму 2085,00 грн. не містить призначення платежу, а лише переказ власних коштів фізичній особі [PERSON] . У відзиві вказано, що жодного документу, який би свідчив про те, що ФОП [PERSON] , ФОП [PERSON] , з якими позивачем складені акти звіряння розрахунків, мають відношення до ветеринарного центру «TerraVet» немає договору про співпрацю, чи договору на надання послуг з ветеринарним центром. Немає жодного документу, який би свідчив про спільне використання двома підприємцями торгівельної марки, оскільки у актах звіряння назва ветеринарного центру зазначена кирилицею, не надано доказів оплати вказаних рахунків саме ветеринарному центру «TerraVet» та документів про призначення ліків, процедур ветеринарним центром «TerraVet» або іншим ветеринарним закладом. Крім того, сторона відповідача звертає увагу, що документи ветеринарної клініки «Довіра», виписані на ім`я [PERSON] , який не є позивачем по вказаній справі. Доказів перебування у шлюбі з позивачем надано не було. Докази співвласності на тварину надані не були. Ухвалою суду від 23.12.2024 задоволено клопотання представника відповідача про виклик свідка [PERSON] та судового експерта СБВГД ЛФ ХБВД Єфімова В.В. для надання роз`яснень висновку експертизи №3306, складеного ним за результатами проведення судово-ветеринарної експертизи від 01.08.2024.У задоволенні клопотання представника позивача адвоката Пекареніна А.А. про залишення відзиву без розгляду, відмовлено. 27.12.2024 представником позивача адвокатом Пекареніним А.А. подано відповідь на відзив, вважаючи, що відзив на позовну заяву представника відповідача поданий із пропущенням п`ятнадцятиденного строку без звернення. Стосовно посилань у відзиві сторони відповідача про відсутність вказівки на власника собаки не може бути підставою для заперечень проти позову, оскільки метрика є доказом придбання тварини позивачем. Відсутність родоводу не є обов`язковим для підтвердження факту належності собаки позивачу, оскільки йдеться виключно про лікування тварини та витрати, пов`язані з цим. Представник позивача зауважує, що сторона відповідача не надає доказів протилежного, а саме, що власником собаки є інша особа. Стосовно посилань сторони відповідача на купівлю ліків для собаки, не пов`язаних з отриманням травм, у відповіді на відзив зазначено, що всі ліки були призначені ветеринарами для комплексного лікування тварини після травми, та витрати на придбання цих препаратів є обґрунтованими, оскільки є частиною загального лікування для запобігання паразитарним захворюванням, що могли б ускладнити стан собаки. А препарат «Сімалджекс» був призначений ветеринаром для зменшення запалення та болю у собаки, який є частиною комплексного лікування травм, отриманих собакою, що підтверджується амбулаторним журналом та наданими суду медичними документами. Сторона позивача зазначає, що всі витрати, зазначені в позовній заяві є реальними , необхідними та обґрунтованими, оскільки безпосередньо пов`язані з лікуванням собаки. Всі надані позивачем документи є частиною доказової бази , яка підтверджує факт здійснення цих витрат та обґрунтованість вимог позивача. Доказів, які б спростовували належність платіжних документів, стороною відповідача не надано. 03.01.2025 від представника відповідача надійшли письмові заперечення в порядку ст. 180 ЦПК України стосовно необґрунтованості посилань сторони позивача щодо пропущеного строку відповідачем для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 20.01.2025 підготовче провадження у справі закрито. Клопотання представника позивача, адвоката Пекареніна А.А. про поновлення строку на подання відповіді на відзив та виклик свідка [PERSON] задоволені. Також задоволені клопотання представника відповідача, адвоката Гайтан К.О. про виклик в якості свідків ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] ; та витребування у ФОП [PERSON] витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. За наслідком судового засідання 19.12.2025 суд, відповідно до ч. 1 ст. 144 ЦПК України, оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та визначив дату та час його проголошення 29.12.2025 о 10:30 год. В судовому засіданні представник позивача адвокат Пекаренін А.А. підтримав позовні вимоги. При цьому зазначив, що в позовній заяві була допущена технічна помилка стосовно стягнення коштів з відповідача в рахунок матеріальної шкоди за придбаний позивачем препарат [PERSON] в сумі 1072,68 грн. Оскільки вказана покупка не стосується подій нападу на собаку, адвокат Пекаренін А.А. підтримує позовні вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди у розмірі 89103,42 грн. Обставини, викладені у позовній заяві, були підтверджені представником позивача в судовому засіданні, просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні 21.05.2025 підтримала позицію свого представника, та пояснила, що на початку травня 2023 року на прогулянці неподалік дитячого садочку №126 в м. Харкові по проспекту Тракторобудівників,105, стався напад великої собаки, що належить відповідачу, на її цуценя породи японський шпіц. Вказаний напад призвів до ушкоджень внутрішніх органів та задньої кінцівки її собаки, та відповідно тривалого лікування. Також проводилось оперативне втручання, після чого собаці було призначено ходити в бандажу. Оскільки таких бандажів не виготовляють в Україні, він був придбаний за кордоном. Собака пройшла тривале лікування, є інвалідом, обмежена в русі та спілкуванні з іншими собаками. Крім того зазначила, що після вищевказаної події відповідач двічі пересилала кошти позивачу на лікування собаки, після чого відмовилась оплачувати лікування. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала у повному обсязі. Звертала увагу суду, що відсутні докази спричинення відповідачу матеріальної та моральної шкоди. При цьому факт події нападу належної їй собаки на собаку породи японський шпіц відповідач не заперечувала. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову з наведених у відзиві підстав. Також 17.11.2025 від представника відповідача через систему «Електорнний суд» надійшла промова в судових дебатах, яку вона підтримала під час судового засідання 19.12.2025. Допитаний в судовому засіданні 04.03.2025 свідок [PERSON] пояснив, що є знайомим відповідачки, має з нею товариські стосунки через сумісний вигул собак. Зазначив, що в травні 2023 року о 6.30 хв. він гуляв зі своїми собаками в м. Харків на алеї по проспекту Тракторобудівників. Під час прогулянки почув шум, та побачив двох собак, що належать відповідачу Світлані, які зчепились між собою. Це було десь в двадцяти метрах від алеї. Він прив`язав свою собаку, та допоміг Світлані розтягти собак. Зі слів відповідача свідок дізнався, що пробігала маленька собака, тому її собаки зчепились між собою. Пояснив, що потерпілу та її собачку він того дня не бачив, бо незважаючи на те, що алея проглядається, на місці події був великий кущ, тому добре роздивитися місцевість не було можливості. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що відповідачка є його знайомою. У травні 2023 року він вийшов гуляти з собакою по [ADDRESS] , та почув писк і крик: «Забери собаку!». Він побачив двох собак, та зрозумів, що одна з собак відповідача напала на маленьке цуценя. Сам момент нападу свідок не бачив, при цьому бачив, як хазяйка постраждалої собаки намагалась її захистити, взяла на руки, закривала собою, а потім впала. Крім того додав, що відповідачка завжди вигулює собак без намордників. Агресії чи конфліктних ситуацій, пов`язаних з вказаними собаками, він раніше не бачив. Експерт [PERSON] в судовому засіданні 06.10.2025 пояснив, що в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023221170003473 від 03.10.2023, ним проводилась судово-ветеринарна експертиза та складений висновок експерта №3306 від 01.08.2024. На дослідження йому були надані матеріали кримінального провадження та сама тварина, яка на час дослідження перебувала в задовільному стані. Проте до проведення експертизи, згідно з матеріалами кримінального провадження, собака породи японський шпіц була в критичному стані, для стабілізації стану собаки тварині була надана достатня ветеринарна допомога. В судовому засіданні експерт [PERSON] підтвердив свій висновок у повному обсязі. ФОП « [PERSON] » та ФОП « [PERSON] » незважаючи на належні виклики та повідомлення про час та місце розгляду справи, в судові засідання неодноразово не з`являлися, у зв`язку з чим за клопотанням представника відповідача їх було виключено з числа свідків протокольною ухвалою. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, експерта, покази свідків, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06.05.2023 на майданчику біля будинку [ADDRESS] , собака відповідача [PERSON] великої породи нанесла травми цуценяті позивача [PERSON] породи японський шпіц. Даний факт сторонами не оспорюється. Як вбачається з витягу з амбулаторного журналу №000012564 від 06.05.2023 ветеринарної клініки «Довіра» 06.05.2023 о 09.55 год. проведено первинний прийом собаки позивача породи японський шпіц, кличка «Глорія». Зазначено, що під час прогулянки на тварину напали собаки іншої власниці. В результаті огляду було виявлено множинні травми грудної та черевної порожнини. Перелом лівої тазової кінцівки, контузія легень та множинні гематоми. Також було виявлено кусану рану на внутрішній поверхні стегна лівої тазової кінцівки. Тварині надано першу допомогу та поміщено у ВРІТ для стабілізації стану та подальшої діагностики (т.1, а.с. 16). Згідно з витягом з амбулаторного журналу №000012578 від 06.05.2023 ветеринарної клініки «Довіра», 06.05.2023 об 11.17 год. собаці позивача породи японський шпіц, кличка «Глорія» проведено комплексне УЗД дослідження, за висновками якого у тварини виявлені УЗ-ознаки: розрив діафрагми; випадіння шлунку у грудну порожнину; диффузорний оментит; підозра на наявність гематом селезінки; розрив черевної стінки на рівні лівого підребер`я (т.1, а.с. 18-19). 06.05.2023 цуценяті позивача проведена хірургічна операція, що підтверджується витягом з амбулаторного журналу № 000012655 ветеринарної клініки «Довіра». В ході хірургічного втручання було проведено серединний лапаротомний доступ по білій лінії; вилучення шлунку з грудної порожнини через дефект у діафрагмі; ушивання дефекту ниткою Поліглфколід 2/0; видалення повітря з грудної порожнини; проведено ушивання дефектів черевної стінки ниткою ПДО 3/0; проведена санація черевної порожнини розчином Натрію Хлориду 0,9% в об`ємі 1000,0 мл; лапаротомна рана ушита триповерховим швом, ниткою ПДО 2/0 та Нейлон 1/0; рана на рівні промежини задренована та ушита ниткою Полігліколід 2/0 (т.1, а.с.21). Також, відповідно до витягу з амбулаторного журналу ветеринарної клініки «Довіра» № 000013402 від 12.05.2023 цуценяті позивача було проведене хірургічне лікування перелому стегна. Проведено дистракцію кісткових уламків, репозицію та фіксацію шляхом накладення металоконструкції тощо (т.1, а.с. 34 зворот). Згідно довідки закладу ветеринарної медицини «Довіра» № 1/2024 від 28.02.2024, підсумковий рахунок про надання ветеринарних послуг собаці породи японський шпіц на прізвисько « [PERSON] » у зв`язку з нападом іншої тварини за період з 06.05.2023 по 12.07.2023 становить 51487,40 грн (т.1, а.с. 109). Як вбачається з довідки ветеринарного центру «ТерраВет» від 01.07.2024, виданої головним лікарем [PERSON] , в період з 08.09.2023 по 09.06.2024 було надано післяопераційний комплекс з реабілітації і часткового відновлення втраченої функції працездатності задньої лівої кінцівки собаки Глорія, породи японський шпіц (т.1, а.с. 110). Відповідно до актів звіряння розрахунків ветеринарним центром «ТерраВет» за період з 08.09.2023 по 01.07.2024 позивачу було надано послуги на суму 41650,00 грн. та за період з 08.09.2023 по 08.02.2024 надано послуги на суму 2000,00 грн.(т.1, а.с. 111-113). Позивачем також надані квитанції на придбання лікарських препаратів та медичної техніки, а саме: 04.07.2024 ліків на суму 2194,00 грн.; 11.09.2023 бандажу скакального суглоба та шину термополімерну сформовану на суму 2085,00 грн.; 03.02.2024 бандажу на суму 7759,70 грн. (т.1, а.с. 114-116). 03.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023221170003473 на підставі ухвали Салтівського (Московського) районного суду м. Харкова від 03.10.2023 були внесені відомості за фактом жорстокого поводження з твариною за заявою [PERSON] (т.1, а.с.102). Постановою слідчого СВ Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області від 10.04.2024 за вищевказаними матеріалами досудового розслідування, було призначено судово-ветеринарну експертизу. Висновком експерта №3306 за результатами проведення судово-ветеринарної експертизи було встановлено ряд тілесних ушкоджень, завданих цуценяті позивача. Крім того встановлено, що відповідно до ветеринарної документації, яка міститься в матеріалах кримінального провадження, ушкодження у собаки породи японський шпіц за кличкою Глорія, утворилися за час і за обставин, зазначених у вищевказаній постанові слідчого. Між нанесеними ушкодженнями та отриманими травмами є прямий необхідний причинно-наслідковий зв`язок. У собаки породи японський шпіц за кличкою Глорія через закритий, повний, косий, діафізарний, багатоуламковий перелом лівої стегнової кістки виникла часткова втрата функції лівої тазової кінцівки. Як наслідок, при взаємодії тварини із зовнішнім середовищем це призвело до значного обмеження можливості забезпечувати фізіологічні прояви життєдіяльності на рівні з іншими тваринами цього ж виду (переміщення в просторі, координації рухів, ведення природного способу життя).Дане каліцтво відноситься до III ступеня (помірно виражене обмеження життєдіяльності тварини, котре повністю вже ніколи не відновиться) (т.1, а.с.103-108). Таким чином, вказаний висновок експерта №3306 від 01.08.2024 підтвердив тілесні ушкодження, спричинені цуценяті породи японський шпіц внаслідок нападу належної позивачу собаки, та їх причинний зв`язок. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтями 15,16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Відповідно до ст.180 ЦК України тварини є особливим об`єктом цивільних прав, на який поширюється правовий режим речі. Відповідно до ч. 2 ст. 180 ЦК України - правила поводження з тваринами встановлюються Законом. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» - особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною; при супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду. Фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, зазначених у статті 2 цього Закону, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин. Суд зазначає, що утримуючи собаку, її господар має знати і розуміти не тільки свої права, але й обов`язки, і усвідомлювати необхідність їх узгодження з правами і свободами інших людей. Не дотримуючись цих принципових положень, порушуючи відповідні правила поводження з собаками, ставлячи життя і здоров`я інших людей в небезпеку, господар собаки порушує свій конституційний обов`язок, закріплений у ст. 68 Конституції України (кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей) та ст. 66 Конституції України (кожен зобов`язаний відшкодовувати завдані ним збитки). Таким чином, собака є майном, об`єктом права власності людини, яке остання здійснює відповідно до закону на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб. І як власнику речі (собаки) згідно зі ст.317 ЦК України лише її господарю належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.5 ст.319 ЦК України - власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Усвідомлення цього власником та здійснення свого права власності лише в межах та порядку, встановленому законом, є необхідним для убезпечення інших людей від негативних наслідків, які може спричинити недбале використання свого права власності на собаку господарем. Відповідно до ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На переконання суду, наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності та взаємозв`язку підтверджують наведені позивачем обставини та є підставою для висновку про доведеність позивачем факту отримання її цуценям тілесних ушкоджень 06.05.2023 саме внаслідок нападу собаки, належної відповідачці. Разом з тим, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та підстав позову, оцінивши наявні у справі докази на предмет їх належності, достовірності та достатності в частині стягнення з відповідачки майнової шкоди в розмірі 89103,42 грн, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в цій частині, виходячи з наступного. Стосовно придбання медичного бандажу за кордоном, а саме в Чеській Республіці, вартістю 7759,70 грн. суд зазначає таке. Так, матеріали справи містять квитанцію Чеської республіки від 03.02.2024 та виписку по картці позивача за 03.02.2024, відповідно до якої позивачем було сплачено 4655,00 CZK (7759,70 грн.) на рахунок, належний SHOPTET UitrapET.cz, Bila. Проте суд позбавлений можливості належним чином оцінити вказану в квитанції інформацію через викладення її іноземною мовою. Фактично інформація щодо оплати вказаної суми за бандаж для собаки вбачається тільки зі слів позивача. У зв`язку з чим суд доходить висновку, що позов в цій частині задоволенню не підлягає. Щодо здійснення витрат на придбання препарату Некс Гард в розмірі 1072,68 грн, суд зазначає, що в цій частині представник позивача позовні вимоги не підтримав, зазначивши, що була допущена технічна помилка при проведенні розрахунку матеріальної шкоди, у зв`язку з чим суд вважає, що в цій частині позов не підлягає задоволенню. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди позов підлягає задоволенню. Так, стосовно придбання позивачем бандажу скакального суглоба та шини полімерної на загальну суму 2085 грн., суд зазначає наступне. Згідно з видатковою накладною №110923-1 від 11.09.2023, вказана накладна була видана постачальником ФОП [PERSON] . Однак за платіжною інструкцією №Р24А1680048087D8011 позивач здійснила переказ за вказані ветеринарні товари на приватний рахунок [PERSON] . Зважаючи, що прізвище, ім`я та по-батькові ФОП та приватної особи співпадають, у суду відсутні сумніви щодо здійснення позивачем сплати саме за ветеринарні послуги. Стосовно заперечень відповідача щодо доцільності призначення цуценяті препарату «Сімалджекс», суд зауважує, що не володіє відповідними знаннями у галузі ветеринарної медицини, тому позбавлений можливості надати оцінку призначенням ветеринарного лікаря. Проте, відповідно до інформації з наявних у справі амбулаторних журналів, вказаний препарат був призначений ветеринарним лікарем та є частиною комплексного лікування цуценяти, у зв`язку з чим заперечення відповідача суд вважає необґрунтованими. Представник відповідача також наголошувала, що акти звіряння розрахунків між позивачем та ФОП « [PERSON] » і ФОП « [PERSON] » не можуть бути прийняті як належні докази, оскільки не містять підпису позивача, не підтверджують факту оплати та не доводять наявності господарських відносин між цими особами та ветеринарним центром «ТерраВет». Крім того відсутні ветеринарні призначення саме від ветеринарного центру «ТерраВет». Суд не погоджується з такими доводами сторони відповідача. Незважаючи на відсутність підпису позивача в акті звіряння розрахунків, факт здійснення оплати за ветеринарні послуги позивачем підтверджено наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями із зазначенням «призначення платежу ветеринарні послуги» та квитанціями про сплату ветеринарних послуг, поданими разом з позовною заявою (т.1, а.с.126-173). У суду відсутні підстави ставити під сумнів факт надання вищевказаними фізичними особами підприємцями ветеринарних послуг. Разом з тим, вказаний факт також підтверджується наявними в матеріалах справи документами: наказом ДСУ з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 16.02.2022 №86 та Ліцензією ДСУ з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, виданою на підставі рішення №577 від 16.07.2018 року (т.2, а.с.69-74). Також слід зазначити, що відповідно до підсумкових рахунків, цуценяті позивача були надані такі ветеринарні послуги в ветеринарному центрі "ТерраВет": рентгенографія, плазмотерапія, тривала фізіотерапія, тому посилання представника відповідача на відсутність в матеріалах справи ветеринарних призначень для лікування цуценяти позивача саме від ветеринарного лікаря вказаного центу суд не бере до уваги. Крім того, написання назви ветеринарного центру "ТерраВет" латиницею чи кирилицею не спростовує факту надання вказаним центром ветеринарних послуг цуценяті позивача. Щодо заперечень сторони відповідача по факту належності собаки породи японський шпіц саме позивачу, суд вважає їх неспроможними та зазначає наступне. Так, дійсно в ветеринарному паспорті та метриці цуценяти не зазначено власника тварини. Разом з тим в судовому засіданні підтверджено, що саме позивач на постійній основі здійснювала вигул собаки та піклування нею, після події нападу саме позивач понесла витрати на лікування тварини, що суд може розцінювати як належність цуценяти саме позивачу. Стосовно документів, оформлених клінікою «Довіра» на ім`я [PERSON] , суд зазначає таке. Зі слів сторони позивача вбачається, що [PERSON] є чоловіком позивача. Згідно з інформацією, що міститься з амбулаторних журналах, складених клінікою «Довіра» за період з 06.05.2023 по 12.07.2023, вказано: порода собаки японський шпіц та контактні дані власника « [PERSON] ». В судовому засіданні було встановлено, що первісні перемовини з відповідачем після нападу на цуценя з приводу його лікування проводив саме [PERSON] , і вказана обставина відповідачем не заперечувалася. Крім того відповідач не заперечувала факт перерахування коштів в сумі 17 000 грн. (трьома платежами) невдовзі після події нападу на собаку, саме на банківську картку [PERSON] , як чоловіка позивача, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями № Р24А1167906057D6030 від 06.05.2023, №Р24А1167914593D2864 від 06.05.2023, №Р24А1221568229D8240 від 18.05.2023 т.1, а.с. 12-14). Отже, підтверджено, що [PERSON] , як чоловік позивача, брав активну участь у догляді за цуценям та його лікуванні. Разом з тим, суд звертає увагу, що підсумковий рахунок про надання ветеринарних послуг наданий закладом ветеринарної медицини «Довіра» саме [PERSON] на її запит за вих. №1/2024 від 28.02.2024, крім того розрахункові документи про сплату за ветеринарні послуги, надані клінікою «Довіра» були подані до суду [PERSON] . Таким чином, суд вважає доведеним факт здійснення витрат на лікування цуценяти саме позивачем. Слід зазначити, що сторона позивача в позові посилається на ст. 1187 ЦК України. Проте суд не погоджується з тим, що шкоди цуценяті завдано джерелом підвищеної небезпеки, оскільки в судовому засіданні не було встановлено та належним чином підтверджено, що собака відповідача відноситься до службових собак чи собак бійцівських порід. При цьому вказана обставина не спростовує висновків суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позову. Що стосується наявного в матеріалах справи аудіозапису розмови між чоловіком позивача [PERSON] , та відповідачем, суд зазначає наступне. Статтею 78 ЦПК України визначено поняття допустимості доказів, згідно з якою суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд зауважує, що факт розмови між чоловіком позивача та відповідачем не заперечувався в судовому засіданні, проте посилання сторони позивача на аудіозапис розмови між чоловіком позивача [PERSON] , та відповідачем суд не може взяти до уваги, оскільки згоди відповідача [PERSON] на запис вищевказаної розмови отримано не було. Вказаний доказ суд визнає недопустимим. На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що позивачем доведено спричинення їй матеріальної шкоди у зв`язку з лікуванням цуценяти. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 81 343,72 грн. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача спричиненої позивачу [PERSON] моральної шкоди в сумі 200 000 гривень, суд керується таким. За правилами ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. За загальним правилом зобов`язання з відшкодування шкоди як майнової, так і моральної є безпосереднім наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. За своїм характером ці зобов`язання належать до недоговірних, тобто вони виникають поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Положення ст. 1167 ЦК України містять загальні підстави для відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями, складовими елементами яких є: шкода, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вина заподіювача шкоди. Перераховані підстави для деліктних зобов`язань є обов`язковими. Відсутність хоча б одного елементу виключає відповідальність за завдану шкоду. Суд погоджується з доводами позивача, що внаслідок нападу собаки, належної відповідачу [PERSON] , на цуценя позивача, [PERSON] зазнала моральних страждань через спричинення шкоди її улюбленцю, вона перенесла емоційне напруження, стрес, негативні емоції та переживання через страждання цуценяти, його тривале лікування, догляд за реабілітацію. Суд вважає доведеними обставинами, що відповідач завдала позивачу моральної шкоди, її дії були протиправними та винними, а також наявність причинного зв`язку між ними. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд ураховує характер правопорушення (час, місце, епізодичність протиправної поведінки), глибину душевних страждань, обумовлених порушенням звичайного життєвого укладу, ступінь вини відповідача. Разом з тим, суд вважає, що розмір заявленої позивачем моральної шкоди є завищеним, тому, враховуючи вимоги розумності, справедливості та ступінь моральних страждань позивача [PERSON] вважає за необхідне визначити розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 30,000 грн, що, на думку суду, є справедливим і достатнім з огляду на встановлені обставини. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір також покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Задовольняючи позовні вимоги частково, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 3870,00 грн. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Outcome: partial