Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

07.10.2025, адвокат Прокіп`юк Оксана Юріївна, яка діє від імені та в інтересах [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що судовим наказом Рахівського районного суду Закарпатської області від 03 вересня 2018 року у справі №305/1479/18 із [PERSON] стягуються в користь [PERSON] аліменти на утримання двох дітей, дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, починаючи з 17 серпня 2018 року до досягнення дітьми повноліття. Дитина сторін, [PERSON] , [INFO] досягла повноліття. Зазначає, що наразі з відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у зазначеному вище розмірі, що у грошовому еквіваленті складають суму 1600 гривень. Встановлений на даний час розмір аліментів не відповідає зростаючим потребам дитини позивачки, не забезпечує належний рівень її життя і не є достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку, в той час як згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років становить: з 1 січня 2024 року - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2024 року - 3196 гривень. Отже, станом на сьогоднішній день мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень. З огляду на значне зростання цін на продукти харчування, одяг та інші речі першої необхідності, зростання дитини, відповідно змін його потреб, позивачка, вважає за доцільне змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання їхнього неповнолітнього сина, встановивши їх в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які на її думку є необхідними та достатніми для матеріального утримання дітей. Стверджує, що позивачка не має змоги самостійно у повній мірі утримувати дитину, натомість відповідач, [PERSON] , має постійне місце роботи, за 2024 рік отримав заробітну плату в сумі 253105 гривень, та 51411 гривень пенсії, про що свідчить його щорічна Декларація, оприлюднена на сайті НАЗК. Враховуючи вищенаведені обставини, просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Рахівського районного суду Закарпатської області від 03 вересня 2018 року по справі №305/1479/18, провадження по справі №2-н/305/79/18 із громадянина [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , встановивши їх у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 16.10.2025 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. Сторони в судове засідання не викликались, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України. Відповідач, [PERSON] , бувналежним чином повідомлений про наявність ухвали про відкриття провадження по справі від 16.10.2025, оскільки копія позовної заяви, ухвала про відкриття провадження по справі та повідомлення про дату наступного судового засідання направлялися за місцем реєстрації відповідача, згідно роздруківок трекінгу Укрпошти, рекомендовані повідомлення були вручені йому особисто 23.10.2025 та 27.11.2025, окрім цього, Рахівський районний суд 20.01.2025 розмістив оголошення на офіційному сайті судової влади, що є також належним повідомленням відповідача відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України. В ухвалі про відкриття провадження у справі від 16.10.2025 відповідачу був наданий строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, на подачу відзиву на позовну заяву, однак відзиву на день судового розгляду справи відповідач не надав. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Дослідивши надані представником позивачки письмові докази, суд, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, ч.1 ст.5 ЦПК України. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України). Відповідно до частин 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ЗУ «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року № 2402-ІІІ, такий визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет. Основні засади державної політики у цій сфері ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини, та з метою забезпечення прав дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку дитини. Судом встановлено, що судовим наказом Рахівського районного суду Закарпатської області від 03 вересня 2018 року у справі №305/1479/18 із [PERSON] стягуються в користь [PERSON] аліменти на утримання двох дітей, дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі, в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, починаючи з 17 серпня 2018 року до досягнення дітьми повноліття. Наразі, дочка сторін, [PERSON] , [INFO] досягла повноліття. Поряд з цим, з відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , що у грошовому еквіваленті складають суму 1600 гривень. Судом встановлено, що на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім для утримання неповнолітньої дитини, оскільки в силу свого віку дитина потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше. В той же час, згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років становить: з 1 січня 2024 року - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2024 року - 3196 гривень. Отже, станом на сьогоднішній день мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень. Факт батьківства відповідача, [PERSON] по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] , підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.05.2009. Як вбачається з витягу з реєстру Рахівської територіальної громади за №2025/012988033 від 05.09.2025, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що відповідач, [PERSON] , є здоровою, працездатною особою, має постійне місце роботи, за 2024 рік отримав заробітну плату в сумі 253105 гривень та 51411 гривень пенсії, про що свідчить його щорічна Декларація, оприлюднена на сайті НАЗК від 07.03.2025. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За приписами ст.192 ч.1 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни, зокрема, його матеріального стану та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (норми матеріального права в редакції, чинній на час пред`явлення позову). Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ст.184 ч.1 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 ч.1 СК України). За змістом положень ст.191 ч.1 і ст.192 ч.1 СК України, у випадку звернення про збільшення розміру раніше стягнутих аліментів правило про стягнення аліментів за рішенням суду від дня пред`явлення позову не застосовується, аліменти у збільшеному розмірі, у випадку відповідного задоволення вимоги, стягуються з дня набрання рішенням суду законної сили. Верховний Суд України у Постанові від 05.02.2014 у справі №6-143цс13 висловив правову позицію (з урахуванням відповідної редакції закону), згідно із якою СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України); ст.192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом; право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням; з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки); отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.ст.182, 183, 184 СК України). Тобто, зміна (збільшення) розміру аліментів, стягнутих раніше рішенням суду, з одночасною зміною способу стягнення аліментів зважаючи на конкретні обставини справи є допустимою, оскільки норми СК України імперативної заборони щодо цього не містять, а відповідне право сторони в такому спорі не може заперечуватися. З огляду на положення частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України та бажання [PERSON] , отримувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , у частці від заробітку батька дитини [PERSON] , суд вважає за можливе позов задовольнити в межах заявлених [PERSON] , позовних вимог, тобто в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Системний аналіз ст.191 СК України, ст.18, 273 ЦПК України дає підстави зробити висновок, що стягнення аліментів після зміни способу їх стягнення можливе лише починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду про зміну стягнення аліментів. За таких обставин, суд вважає, що стягнення аліментів після зміни способу їх стягнення у цій справі повинно розпочатися з дня набрання законної сили рішенням у справі, а не з моменту звернення до суду. Крім того, приймаючи до уваги, що позивачка, [PERSON] при пред`явленні позову, була звільнена від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ст.141 ЦПК України, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача, [PERSON] , в користь держави судовий збір в сумі 1211,20 гривень.

Outcome: approved