Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У вересні 2025 року ТОВ «Коллект Центр» (далі - «позивач») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - «відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 56089,92 гривень. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на наступні обставини. 12.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] , було укладено договір № 2113238035559 «Стандартний». Згідно п. 1.1. Договору за цим договором товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 4800.00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Відповідно до п. 1.9. Договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 (один) рік. 01.12.2021 було укладено договір № 1-12 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2113238035559. 10.03.2023 було укладено договір № 10-03/2023/01 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2113238035559. Відповідно до Договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 та Договору факторингу № 10-01/2023 від 10.01.2023, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 85705,92 грн, з яких: 4800,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 80905,92 грн - сума заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Коллект Центр», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Коллект Центр» за кредитним договором №2113238035559 від 12.05.2021 в розмірі 56089,92 грн. У добровільному порядку сплатити наявну заборгованість позичальник відмовляється, тому позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за договором у розмірі 56089,92 грн. та судові витрати по справі. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Сомок О.А. 16.10.2025 ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.23-24). 06.11.2025 відповідачем через канцелярію суду було подано відзив на позовну заяву разом із підтвердженням його направлення позивачу. У відзиві відповідач зазначив, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, позивачем не надано належних та допустимих доказів у справі(а.с.28-29). 06.11.2025 відповідачем через канцелярію суду було подано заяву про застосування строків позовної давності(а.с.30). 13.11.2025 на адресу суду за допомогою системи «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив разом із підтвердженням їх направлення відповідачу. Представник позивача просила відмовити відповідачу у задоволенні заяви про застосування строку позовної давності, а позовні вимоги задовольнити повністю (а.с.31-41). У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, просив розглядати справу без його участі, а у разі неявки належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, провести заочний розгляд справи (а.с.10). У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнав частково. Також просив при ухваленні рішення врахувати поданий ним раніше відзив та залишити без розгляду його клопотання про витребування доказів (а.с.45). У зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 12 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансових послуг № 2113238035559 «Стандартний». Згідно Договору про надання фінансових послуг № 2113238035559 «Стандартний» від 12.05.2021 [PERSON] отримав кредит на умовах поворотності, строковості та платності. Відповідно до положень пункту 1.1 договору ТОВ «Служба миттєвого кредитування» зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 4800,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані відповідно до умов цього договору, його додатків та правил. Відповідно до п.1.3. договору, орієнтовний строк повернення кредиту становить 16 днів. Пунктом 1.4 договору визначено, що проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтованого строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у 1.4. (а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процента ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.(б); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процента ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.(в); д) тип процентної ставки - фіксована. Згідно з п. 1.9. договору граничний строк кредитування (строк дії договору) становить 1 рік. Відповідно до пункту 1.10 договору позичальник сплачує товариству комісію, пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі за його юридичне оформлення, у розмірі - 672 грн. Комісія не нараховується та не підлягає стягненню з позичальника у разі, якщо позичальник повертає суму кредиту та сплачує нараховані проценти у термін (день, дату), зазначений у договорі. Крім того, товариство має право не нараховувати або зменшити розмір комісії на свій розсуд. Згідно з пунктом 4.1 договору невід`ємною частиною цього договору є «Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування». Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщений на сайті: www.bistrozaim.uа. У пункті 4.3 договору визначено, що сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством у разі укладення електронного договору в якості підпису сторін буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис. Згідно з пунктом 4.15 договору сторони дійшли згоди, що цей договір укладається в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг». Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Н2. Аналогічна інформація зазначена в додатку №1 до кредитного договору, заявка-анкета, який підписано електронним підписом [PERSON] - одноразовим ідентифікатором Н2. Із додатку №1 до кредитного договору про надання фінансових послуг №2113238035559 «Стандартний» від 12.05.2021 заяви-анкети підтверджено, що [PERSON] , ознайомившись з примірним (типовим) кредитним договором та усіма його додатками, включаючи Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Служба миттєвого кредитування», що розміщені на Офіційному сайті smk.zp.ua та www.bistrozaim.uа та погодившись з ними, просив надати йому кредит на особисті потреби у розмірі: 4800 грн. Орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. Зобов`язувався платити проценти у розмірі 1536,00 грн. Розмір процентів: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. б); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. в), тип процентної ставки фіксована. Дата початку нарахування процентів за користування кредитом 12.05.2021. При виникненні заборгованості зобов`язався сплатити пеню у розмірі 1% від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, з урахуванням умов пункту 3.3 кредитного договору. Відповідно до графіку платежів (додаток №2 до договору), дата видачі кредиту 12.05.2021, дата платежу 27.05.2021, сума кредиту зазначена 4800,00 грн., 1536,00 грн. проценти за користування кредитом. Загальна вартість кредиту зазначена 6336,00 грн. 12.05.2021 на підставі укладеного договору про надання фінансових послуг №2113238035559 «Стандартний» від 12.05.2021, ТОВ «Служба миттєвого кредитування» надало [PERSON] грошові кошти в сумі - 4800,00 грн, перерахунок яких здійснило Товариство з обмеженою відповідальністю фінансова компанія «Вей Фор Пей» згідно договору про організацію переказів грошових коштів, укладеного між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ ФК «Вей Фор Пей», що підтверджується листом ТОВ ФК «Вей Фор Пей» від 23.04.2025. Вказаний договір укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача, вчиненим одноразовим ідентифікатором. ТОВ «Служба миттєвого кредитування» свої зобов`язання за договором про надання фінансових послуг №2113238035559 «Стандартний» від 12.05.2021 виконало належним чином, перерахувавши грошові кошти у розмірі 4800 гривень відповідачу, що підтверджується листом ТОВ ФК «Вей фор пей», згідно з яким на підставі укладеного між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» і ТОВ ФК «Вей фор пей» договору про організацію переказів грошових коштів ТОВ ФК «Вей фор пей» 12.05.2021 о 13:48:54 здійснено переказ грошових коштів на карту, яка належить позичальнику № [NUMBER] в сумі 4800,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості по Договору про надання фінансових послуг послуг №2113238035559 «Стандартний» від 12.05.2021, складеного первісним Кредитором, станом на 30.11.2021 нарахована заборгованість в розмірі 33264,00 грн, з яких 4800 тіло кредиту, 28464,00 відсотки. 01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (надалі ТОВ «Вердикт Капітал») було укладено договір факторингу № 1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за договором про надання фінансових послуг послуг №2113238035559 «Стандартний» від 12.05.2021, укладеним з відповідачем. Згідно реєстру боржників до договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021, ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за договором про надання фінансових послуг №,2113238035559 «Стандартний» від 12.05.2021 укладений з [PERSON] , заборгованість у розмірі 33264,00 грн, з яких 4800,00 тіло кредиту, 28464,00 відсотки. Таким чином, відповідно до умов Договору факторингу №1-12 від 01.12.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги до відповідача щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, на день відступлення права вимоги, в розмірі 28464,00 грн. ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги ТОВ «Коллект Центр» за Договором про надання фінансових послуг № 2113238035559 «Стандартний» від 12.05.2021 згідно договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 № 10-03/2023. Відповідно до розрахунку заборгованості по Договору про надання фінансових послуг послуг №2113238035559 «Стандартний» від 12.05.2021, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», станом на 10.03.2023 наявна заборгованість в сумі 92905,92 грн, що складається із заборгованості за кредитом (за тілом кредиту) 4800,00 грн, заборгованості за відсотками 88105,92 грн. А як зазначено у розрахунку заборгованості по Договору про надання фінансових послуг послуг №2113238035559 «Стандартний» від 12.05.2021, складеного ТОВ «Коллект Центр», станом на 26.08.2025 наявна заборгованість в сумі 85705,92 грн, що складається із заборгованості за кредитом (за тілом кредиту) 4800,00 грн, заборгованості за відсотками 80905,92 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить стягнути заборгованість по Договору про надання фінансових послуг послуг №2113238035559 «Стандартний» від 12.05.2021 в розмірі 56089,92 грн, що складається з заборгованості за кредитом (за тілом кредиту) 4800,00 заборгованості за відсотками 51289,92 грн. З вказаного встановлено, що у зобов`язанні, що виникло за договору про надання фінансових послуг №2113238035559 «Стандартний» від 12.05.2021, боржником за яким є відповідач [PERSON] , відбулась заміна кредитора ТОВ «Служба миттєвого кредитування» на ТОВ «Коллект Центр». Мотиви, з яких виходить суд та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 ЦК України). Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксована або змінювана. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною (ч.3 ст. 1056-1 ЦК України). Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статей 1077-1078 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому та кожному доказу окремо, суд дійшов до таких висновків. Вирішуючи спір у цій справі, суду належить встановити чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову у їх задоволенні. Судом встановлено, що між первинним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] виникли правовідносини у зв`язку з укладенням 12.05.2021 Договору про надання фінансових послуг № 2113238035559 «Стандартний». Даний договір був укладений в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. Між сторонами договору позики було досягнуто згоди щодо його істотних умов, при цьому взяті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором позичальник виконав, надавши відповідачу кредитні ресурси в повному обсязі. Отже, у відповідача виникло зобов`язання повернути кошти, у розмірах та у строки, зазначені в кредитному договорі. При визначенні суми заборгованості, яка підлягає стягненню, суд виходить з такого. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання фінансових послуг №2113238035559 «Стандартний» від 12.05.2021 у розмірі 56089,92 грн., що складається з заборгованості за кредитом (за тілом кредиту) 4800,00 грн. та заборгованості за відсотками 51289,92 грн. Доказів погашення кредитної заборгованості, як первісному кредитору, так і позивачу, відповідачем суду надано не було, відтак позивачем правомірно заявлено вимогу про стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4800,00 гривень. Разом з тим, перевіряючи позовну вимогу про стягнення заборгованості, суд не може погодитися з розміром нарахованих відсотків за користування кредитними коштами в сумі 51289,92 грн., виходячи з такого. На підтвердження суми заборгованості позивачем надано суду витяги з реєстру вимоги та розрахунки заборгованості. Так, відповідно до розрахунку заборгованості по Договору про надання фінансових послуг послуг №2113238035559 «Стандартний» від 12.05.2021, складеного первісним Кредитором, станом на 30.11.2021 нарахована заборгованість в розмірі 33264,00 грн, з яких 4800 тіло кредиту, 28464,00 відсотки. Позивачем також надано суду розрахунок заборгованості складений Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», згідно якого станом на 10.03.2023 наявна заборгованість в сумі 92905,92 грн, що складається із заборгованості за кредитом (за тілом кредиту) 4800,00 грн, заборгованості за відсотками 88105,92 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості по Договору про надання фінансових послуг послуг №2113238035559 «Стандартний» від 12.05.2021, складеного ТОВ «Коллект Центр», станом на 26.08.2025 наявна заборгованість в сумі 85705,92 грн, що складається із заборгованості за кредитом (за тілом кредиту) 4800,00 грн., заборгованості за відсотками 80905,92 грн. Судом встановлено, що за умовами договору про надання фінансових послуг №2113238035559 «Стандартний» від 12.05.2021, визначено порядок нарахування відсотків за користування кредитом. Так, пунктом 1.4 договору визначено, що проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтованого строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у 1.4. (а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процента ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.(б); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процента ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.(в); д) тип процентної ставки - фіксована. Зазначені розміри процентів передбачені також в заяві-анкеті, яка є додатком до договору. Однак, суд вважає, що зазначені положення договору не можуть застосовуватись, оскільки вони є незрозумілими та такими, що суттєво ускладнюють прочитання споживачем реальної процентної ставки та загальної вартості кредиту та прямо порушують заборону, встановлену ч.3 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування». Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» (Закон №1734- VІІІ) до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець зобов`язаний надати споживачу інформацію щодо умов кредитування для прийняття споживачем усвідомленого рішення. Така інформація серед іншого має містити порядок повернення кредиту та сплати процентів, власних комісій та інших платежів (за наявності) згідно Графіку платежів, а також попередження про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, що застосовуються чи стягуються у разі невиконання зобов`язання за договором. Згідно з ч.3 ст. 12 Закону №1734- VІІІ забороняється у будь-який спосіб ускладнювати прочитання споживачем денної процентної ставки, реальної річної процентної ставки та загальної вартості кредиту для споживача. Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим законом, є нікчемними (ч.5 ст. 12). Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до правового висновку Верховного Суду у справі №363/1834/17 від 13.07.2022 сторони не можуть у договорі визначати взаємні права й обов`язки у спосіб, який суперечить існуючому публічному порядку, порушує положення Конституції України, не відповідає передбаченим ст. 3 ЦК України загальним засадам цивільного законодавства, що обмежують свободу договору, зокрема справедливості, добросовісності, розумності (п. 6 ч. 1 вказаної статті). Домовленість сторін договору про врегулювання відносин усупереч існуючим у законодавстві обмеженням не спричиняє встановлення відповідного права та/або обов`язку, як і його зміни та припинення. Тому підписання договору не означає безспірності його умов, якщо вони суперечать законодавчим обмеженням. Окрім того, суд звертає увагу, що п.п д) п.1.6 договору про споживчий кредит визначено тип процентної ставки за кредитом - фіксована, а за правилами ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка не підлягає зміні протягом всього строку кредитного договору (строку кредитування). У частині 8 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. За правилами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 31.05.2022 у справі № 194/329/15-ц, загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, якими суд керувався при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо. Суд має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву, оскільки за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналізуючи вищевикладене, враховуючи встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, які свідчать про наявність у відповідача боргу перед позивачем на час розгляду справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про надання фінансових послуг №2113238035559 «Стандартний» від 12.05.2021 в розмірі 6336,00 грн., в тому числі: 4800,00 грн - сума заборгованості за кредитом та 1536,00 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом. В решті позовних вимог слід відмовити. Судові витрати Відповідно до ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. При цьому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як встановлено в судовому засіданні, позивач поніс судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2422,40 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією №0550770011 від 29.08.2025 року (а.с. 13), а тому суд у відповідності ст. 141 ЦПК України стягує його з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, позов задоволено на 11,29% то судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача становить 273,49 грн. Крім того, згідно із ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, які відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі №905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial