Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

У жовтні 2025 року в електронному вигляді з використанням системи ЄСІТС підсистеми «Електронний суд» товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі ТОВ «Факторинг Партнерс») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами у розмірі 27 994,70 грн, а також просить стягнути понесені позивачем судові витрати. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 07.03.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» (далі ТОВ «Служба миттєвого кредитування») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2106660525063 на суму 1 500 грн терміном на 1 (один) рік з відсотковою ставкою 2% за кожен день користування кредитом. На виконання умов укладеного договору ТОВ «Служба миттєвого кредитування» було перераховано грошові кошти в сумі 1 500 грн на рахунок [PERSON] . Відповідач порушив умови за вищевказаним договором, у зв`язку із чим утворилась заборгованість в розмірі 22 871,70 грн, з яких: 1 499,60 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 21 372,10 грн заборгованість за нарахованими процентами. Крім того, 19.04.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Київська торгово-інвестиційна компанія» (далі ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія») та [PERSON] був укладений договір позики № 555140627117002 (пролонгація). За умовами якого він отримав позику в розмірі 2 000 грн на строк 30 днів з фіксованою зниженою процентною ставкою 657 % річних від суми позики та фіксованою стандартною процентною ставкою 950 % річних від суми позики. ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» свої зобов`язання виконало в повному обсязі. Відповідач порушив умови за вищевказаним договором, і тому виникла заборгованість, відповідно до розрахунків заборгованості становить в розмірі 5 123 грн, з яких: 2 000 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 3 123 грн - заборгованість за нарахованими процентами. Вказані договори укладені в електронній формі. Взяті на себе за договорами зобов`язання позичальник не виконав. 01 грудня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» і товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт Капітал») був укладений договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за кредитним договором № 2106660525063 від 07.03.2021 року. 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» і товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі - ТОВ «Коллект Центр») був укладений договір про відступлення прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за кредитним договором № 2106660525063 від 07.03.2021 року. Також, 28.08.2025 року між ТОВ «Коллект Центр» і ТОВ «Факторинг Партнерс» був укладений договір факторингу № 28-08/25, відповідно до умов якого ТОВ «Коллект Центр» відступило на користь позивача право вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за кредитним договором № 2106660525063 від 07.03.2021 року. 18 грудня 2023 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» і ТОВ «Факторинг Партнерс» був укладений договір факторингу № 18/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» відступило на користь позивача право вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором позики № 555140627117002 від 19.04.2021 року. Тому ТОВ «Факторинг Партнерс» просить стягнути з відповідача заборгованість за договорами у загальному розмірі 27 994,70 грн та судові витрати по справі, які складаються із судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 13 000 грн. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22.10.2025 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Відповідач своїм правом на подачу відзиву у встановлені судом строки, згідно ухвали Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22.10.2025 року, не скористався. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення із наступних підстав. Судом встановлено, що 07.03.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансових послуг № 2106660525063, який підписаний відповідачем із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «Y3». Згідно п.1.1 договору, за цим договором товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка визначається та погоджується сторонами у заяві-анкеті, та складає 1 500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язається повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно цього договору, його додатків та правил. Згідно договору та додатку №1 до кредитного договору, строк кредиту 365 днів з відсотковою ставкою 2% за кожен день користування кредитом. На виконання умов укладеного договору № 2106660525063 від 07.03.2021 року ТОВ «Служба миттєвого кредитування» було перераховано грошові кошти в сумі 1 500 грн на рахунок [PERSON] , що підтверджується листом ТОВ «ФК «Вей фор пей» від 01.08.2025 року. Відповідач порушив умови за вищевказаним договором, у зв`язку із чим утворилась заборгованість в розмірі 22 871,70 грн, з яких: 1 499,60 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 21 372,10 грн заборгованість за нарахованими процентами. 01 грудня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» і ТОВ «Вердикт Капітал» був укладений договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за кредитним договором № 2106660525063 від 07.03.2021 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2106660525063 від 07.03.2021 року у сумі 22 871,70 грн, з яких: 1 499,60 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 21 372,10 грн заборгованість за нарахованими процентами. 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» і ТОВ «Коллект Центр» був укладений договір про відступлення прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за кредитним договором № 2106660525063 від 07.03.2021 року. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 10-01/2023 від 10.01.2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 22 871,70 грн, з яких: 1 499,60 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 21 372,10 грн заборгованість за нарахованими процентами. Також, 28.08.2025 року між ТОВ «Коллект Центр» і ТОВ «Факторинг Партнерс» був укладений договір факторингу № 28-08/25, відповідно до умов якого ТОВ «Коллект Центр» відступило на користь позивача право вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за кредитним договором № 2106660525063 від 07.03.2021 року. За змістом витягу з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги № 28-08/25 від 28.08.2025 року позивач набув права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 22 871,70 грн, з яких: 1 499,60 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 21 372,10 грн заборгованість за нарахованими процентами. Крім того, 19.04.2021 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та [PERSON] був укладений договір позики № 555140627117002 (пролонгація), який підписаний відповідачем із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (СМС-код) «4460». За умовами якого він отримав позику в розмірі 2 000 грн на строк 30 днів з фіксованою зниженою процентною ставкою 657 % річних від суми позики та фіксованою стандартною процентною ставкою 950 % річних від суми позики (п. 1.1, п. 1.1.1 договору позики). ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» свої зобов`язання виконало в повному обсязі та надало грошові кошти в сумі 2 000 грн. Відповідач порушив умови за вищевказаним договором, і тому виникла заборгованість, відповідно до розрахунків заборгованості становить в розмірі 5 123 грн, з яких: 2 000 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 3 123 грн - заборгованість за нарахованими процентами. 18 грудня 2023 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» і ТОВ «Факторинг Партнерс» був укладений договір факторингу № 18/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» відступило на користь позивача право вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором позики № 555140627117002 від 19.04.2021 року. За змістом витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 18/12-2023 від 18.12.2023 року позивач набув права грошової вимоги до [PERSON] у сумі розмірі 5 123 грн, з яких: 2 000 грн - заборгованість за основним забов`язанням (за тілом кредиту); 3 123 грн - заборгованість за нарахованими процентами. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України). Відповідно до приписів ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Передбачено ст.628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За ч.2 ст.638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію товариства відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором, визнає та погоджується на запропоновані позивачем умови користування та порядок надання товариством грошових коштів. Отже, підписання кредитного договору свідчить про те, що [PERSON] усі умови цілком зрозумів і своїм електронним підписом підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Вищевказаний кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом, а тому наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі (аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19). Згідно ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1056-1ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. На підставі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України невиконання зобов`язання є порушенням зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України). Згідно із частиною першою ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, позивачем доведено факт укладення кредитного договору, факт отримання відповідачем грошових коштів та порушення останнім зобов`язання щодо їх повернення, тому заборгованість за кредитними договорами є доведеною та обґрунтованою. При цьому, згідно з частиною 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Наявність заборгованості за кредитним договором № 2106660525063 від 07.03.2021 року у сумі 22 871,70 та за договором позики № 555140627117002 від 19.04.2021 року в розмірі 5 123 грн, підтверджується також розрахунками заборгованості, наявними у матеріалах справи. Таким чином, враховуючи, що відповідач не надав суду відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 27 994,70 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне. За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно наданих стороною позивача договору про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 року, прайс-листа АО «Лігал Ассістанс», заявки на надання юридичної допомоги № 261 від 01.09.2025 року, витягу з акта про надання юридичної допомоги № 19 від 30.09.2025 року, витрати на правничу допомогу складають 13 000 грн. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 13 000 грн. Позовна заява ТОВ «Факторинг Партнерс» подана через систему «Електронний суд», тому при зверненні з позовом до суду позивачем сплачений судовий збір відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 2 422,40 грн із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. У зв`язку з задоволенням позовних вимог, враховуючи вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір, що становить 2 422 грн 40 коп. На підставі ст.ст. 509, 512, 514, 516, 517, 526, 1077, 1078 ЦК України,

Outcome: approved