Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Коломоєць І.В. звернувся до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначила, що [INFO] народився [PERSON] , матір`ю якого є [PERSON] , а батьком - [PERSON] . Дитина проживає разом з батьком, а матір залишилась проживати на окупованій території в Мелітопольському районі. Зі свого боку батько докладає всі зусилля для забезпечення потреб дитини, але це не дозволяє повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітньої дитини на її повноцінне харчування, розвиток, купівлю необхідного дитячого одягу та взуття, ліків у разу хвороби, та інші життєві потреби дитини. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 03.11.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 25.11.2025 та 09.12.2025 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшли клопотання про долучення доказів. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позов просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлена, в судове засідання двічі не з`явилась, відзиву на позовну заяву не подала. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України. В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 20.10.2009 Плодородненською сільською радою Михайлівського району Запорізької області, серії [NUMBER] . Дитина проживає разом з батьком, що підтверджується довідками Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району про фактичне місце проживання особи №П-1292-1527 від 08.08.2024 та №П-1787-2140 від 24.11.2025, довідками про обстеження житла №03 від 06.08.2024 та № 1 від 21.11.2025, довідками Плодородненської сільської військової адміністрації Мелітопольського району Запорізької області №174 від 05.08.2024, №443 від 10.11.2025. Також суду надано довідку, що [PERSON] вступив у 2025 році до фахового коледжу «ІТ СТЕП ЗАПОРІЖЖЯ» і з 01.09.2025 навчається на 1-му курсі денної форми навчання, за спеціальністю F3 «Комп`ютерні науки» та довідку, що [PERSON] є вихованцем КЗ «ОСДЮСШОР з важкої атлетики» ЗОР, з 01.09.20222 заняття та змагання відвідував тільки батько [PERSON] . Також, з метою визначення територіальної підсудності справи, судом зроблено відповідні запити та встановлено, що згідно з відповідями №1964381 та 1964428 від 03.11.2025, Позивач та його син [PERSON] є внутрішньо переміщеними особами та з 2022 року мешкають за однією адресою. Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення ( ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України). Частинами 2 та 3 ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст. 179 Сімейного Кодексу України передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] не надано доказів наявності у неї на утриманні інших неповнолітніх дітей або непрацездатних батьків та наявності інших обставини, що мають істотне значення. У зв`язку з наведеним, суд приходить до переконання, що розмір аліментів на утримання дитини на користь позивача повинен становити 1/4 частку з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 30 жовтня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття, у зв`язку з чим, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В силу вимог п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України рішення суду допускається до негайного виконання у межах суми розміру аліментів за один місяць. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 968,96 грн. (із врахуванням коефіцієнту, який застосовується при подачі позову до суду через підсистему (модулів) ЄСІТС «Електронний суд») На підставі викладеного,

Outcome: approved