Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Представник позивача адвокат Івасишин З.З. через підсистему «Електронний суд» звернувся із позовом до відповідача, у якому просить : стягнути з такого у користь позивача додаткові витрати на утримання доньки [PERSON] в розмірі 144 956 грн. В обґрунтування позову зазначено, що шлюб між сторонами за рішенням суду розірвано 06.03.2025. 09.09.2025 рішенням суду позов [PERSON] задоволено, вирішено стягувати з відповідача на утримання доньки та дружини аліменти. Після розірвання шлюбу батько перестав цікавитись та дбати про дитину. Мати самостійно дбає про здоров`я та розвиток дитини, забезпечує належний рівень утримання, навчання та додаткові заняття, які для дівчинки є необхідними. Дівчинка має встановлену інвалідність до 18 років у зв`язку з двобічною глухотою з 13.07.2017. Глухота дитини загрожує формуванню затримки чи порушенню розвитку мовлення, мовленнєвих навичок та когнітивних здібностей, що тягне за собою тяжкі наслідки для розвитку особистості. Дитині були встановлені кохлеарні імпланти, що дозволяє дитині нормально спілкуватись. Імпланти потребують заміни деталей, систематичного ремонту, регулярного обслуговування, які мають проводитись спеціалізованим підприємством з обслуговування медтехніки, регулярної заміни джерела живлення ( батарейки). Відповідно до ремонтного листа ТОВ « Кінд інтерслух Київ» вартість ремонту зламаних кріплень мікрофонів коштувала 20 679 грн. відповідно до інвойсу MED EL вартість одного з елементів імплантації становить 458 EUR. У наслідок двобічної глухоти дитина має порушення мовлення : обмежений словник, речення будує кострубато, помиляється в узгодження слів у реченні, в спонтанному мовленні опускає звуки, перекручує, переставляє, на письмі скорочує слова, спотворює- повідомляє у своїй довідці логопед. Дівчинка регулярно, два рази на тиждень займається в логопеда, на теперішній час вартість одного заняття 600 грн. Для забезпечення належного рівня освіти, підтримання успішності в школі, дитина відвідує індивідуальні заняття з англійської мови, вартість такого 250 грн./45 хв. Дитина займається три рази в тиждень. Відтак, для забезпечення комфорту, індивідуального підходу, більшого контролю за перебуванням дівчинки в колективі дітей дорослими, дитину з першого класу віддали на навчання в приватну школу ТОВ «Приватний ліцей «УНІКУМ». Очевидним, що вибір навчального закладу на момент поживання батька із сім`ю був узгоджений між батьками, і батько оплачував за навчання на рівні з матір`ю. Батько вважав, за правильний, особливий підхід до дитини з її потребами у зв`язку з вродженою глухотою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 02.12.2025 справа передана головуючій Кіндратишин Л.Р. Ухвалою суду від 02.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 22.12.2025 від представника відповідача адвоката Римарук Ю.І. надійшов відзив на позовУ позові просив відмовити. В обґрунтування такого зазначено, що батько дбає про дитину матеріально. Зокрема, зважаючи на стан здоров`я, незалежно від перебування у шлюбі з її матір`ю, завжди брав рівну з нею участь у забезпечені повноцінного забезпечення дитини у повноцінному забезпечені дитини. Шлюб між сторонами розірвано 06.03.2025, разом з тим, ремонтні листи датовані ще 27.05.2024, 04.09.2024. Позивачем не долучено доказів сплати саме нею вказаної суми за власні кошти. Крім того, в такому листі чітко зазначено особу, що отримала пристрій з ремонту [PERSON] . Ремонт здійснювався без передплати, тобто відповідно до поданих документів, послуга оплачена при отриманні пристрою з ремонту сторонньою особою. Щодо інвойсу Med El, не долучено доказів сплати саме позивачкою суми за власні кошти у повному обсязі. Щодо витрат за логопеда. Долучено довідку приватного логопеда [PERSON] , проте що дитина має порушення мовлення та інформацію про вартість одного заняття в розмірі 600 грн. Однак, розписка не містить дати складання, даних, доказів про кваліфікацію, освіту особи, що її написала, реально проведених занять, а не кількості вказаної із загального розрахунку. Не підтверджено, що такі заняття проводились, їх кількість та яку суму [PERSON] за них оплатила. Щодо витрат на репетитора з англійської мови. У долученій розписці від 18.02.2025, вказано, що [PERSON] відвідує індивідуальні заняття з англійської 3 рази в тиждень, вартість 1 заняття 250 грн. у приватного репетитора [PERSON] позивачем не доведено період отримання вказаних послуг з лютого 2025 року по листопад 2025 року. Не надано доказів оплати репетитора. Доказів здійснення [PERSON] підприємницької діяльності, будь-які її контакти, рівень освіти та кваліфікації. Щодо навчання дитини у приватному закладі ТОВ «Приватний ліцей «Унікум» м. Києва. Довідка від 18.02.2025, також не є належним доказом щодо підтвердження навчання дитини у вказаному закладі, зважаючи що дитина навчається в іншому класі зважаючи на відмінність календарного року. Разом з тим, квитанції №5-8 не містять даних про платника, реквізитів рахунку та належність реквізитів вказаній особі. Також відповідач неодноразово долучався до оплати за навчання доньки. А саме, квитанція про переказ коштів від 30.10.2024; від 04.01.2024 про переказ коштів позивачу, в той же день позивач о 15 год. 50 хв. перерахувала кошти від свого імені на рахунок навчального закладу; квитанція про переказ коштів позивачу від 31.01.2025; квитанція про переказ коштів позивачу 01.03.2025, в той же день позивач перерахувала кошти від свого імені на рахунок навчального закладу; квитанція про переказ коштів позивачу від 28.03.2025, від 29.04.2025. Зазначає, що дочка сторін навчається у приватній школі спільно із іншими учнями класу, що так само б відбувалось і в звичайній школі, де забезпечується наявність асистента вчителя для адаптації та допомоги дитині з особливими потребами. Крім того, дитина навчається у 3-му класі, за ці роки пристосувалась до освітнього процесу, тому навчання у приватній школі не є необхідністю. Не відповідає дійсності твердження позивача, що сторонам не вдається домовитись про участь батька в матеріально забезпечені дитини, адже відповідач переважно надає такі кошти в готівковій формі. Разом з тим, в даній справі однією із істотних обставин є майновий стан відповідача, з якого щомісячно стягують аліменти на утримання доньки від першого шлюбу, також доньки [PERSON] та аліменти на утримання колишньої дружини позивачки у справі. Разом з тим, у відповідача 3 група інвалідності. Позивач, представник позивача у вступному слові позовні вимоги підтримали з підстав та мотивів, що викладені письмово. Позов просили задоволити. В подальшому позивач подала заяву про розгляд справи без участі. Представник відповідача у вступному слові у позові просив відмовити з підстав, що викладені у відзиві. В подальшому подав заяву про розгляд справи без участі, у позові просив відмовити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши вступне слово сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку : У сторін по справі [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилась донька [PERSON] . Шлюб між сторонами розірвано 06.03.2025 за рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у справі №344/1837/25, яке набрало законної сили 10.04.2025. З позовом звертався [PERSON] 31.01.2025. Згідно із рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у справі № 344/6876/25 від 09.09.2025, яке залишено без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду 02.12.2025, позов [PERSON] задоволено вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на дочку [PERSON] в розмірі 6 000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття починаючи з 16.04.2025, а також на утримання [PERSON] у розмірі по 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та продовжуючи стягнення на весь період інвалідності [PERSON] . Відповідно до медичного висновку №114/2, від 13.07.2017, консультаційного висновку спеціаліста від 11.07.2017, довідок, [PERSON] , має встановлену інвалідність дитини до 18 років у зв`язку з двобічною глухотою. Глухота дитини загрожує формуванню затримки чи порушення розвитку мовлення, мовленнєвих навичок та когнітивних здібностей. Дитині встановленні кохлеарні імпланти, що також встановлено рішенням суду. Так, згідно із ремонтним листом ТОВ « Кінд Інтерслух Київ», [PERSON] здала у ремонт мовний процесор Sonnet сірий, [NUMBER] . Користувач [PERSON] . Зламане кріплення. Дата прийому в ремонт 27.05.2024. Заміна на SN 014330, який 25.09.2024 повернуто. Отримано мовний процесор 06.11.2024 [PERSON] . Сума ремонту 20 679 грн. сплачено. Разом з тим, згідно із інвойс ТОВ « Кінд Інтерслух Київ», 12463532 від 04.09.2025, [PERSON] , мовний процесор Sonnet сірий, №091535, ціна 458 Євро. Інвойс додано на іноземній мові. 05.04.2023 між ТОВ «Приватний ліцей «Унікум» м. Києва та [PERSON] укладено договір №5/04-23 ф про надання освітніх послуг для дитини [PERSON] , про що також свідчить заява на отримання послуг. Відповідно до п. 6.4.4 замовник сплачує закладу по 7500 грн. зокрема по 05.05.2024. А 06.2024 замовник має право підписати додаткову угоду з можливими змінами та пролонгацією договору. Відповідно до довідки ТОВ «Приватний ліцей « Унікум» м. Києва від 18.02.2025 №7/02-03, що видана [PERSON] її донька [PERSON] навчається у 2-му класі вказаного закладу. У подальшому 27.05.2025 позивач продовжила таке навчання доньки за договором. Загальна вартість за навчальний рік становить 100 000 грн. ( п. 5.1. договору), зокрема з оплатами до 05.05.2026 по десять платежів з можливістю пролонгації ( п. 6.4.3.- 6.4.4). Відповідно до довідки, підписаної логопедом [PERSON] , без зазначення дати, будь-яких реквізитів, видана [PERSON] про те, що вона має порушення мовлення та потребує тривалої логопедичної корекції. Допомогу отримує у приватного логопеда [PERSON] систематично. Вартість одного заняття 600 грн. Разом з тим, згідно із розпискою від 18.02.2025, що видана [PERSON] , що вона відвідує індивідуальні заняття з англійської мови 3 рази на тиждень, вартість одного заняття 45 хв. послуги надає приватний репетитор Олійник Д.Р. Так, згідно із скріншотами квитанцій про переказ коштів до Приватного ліцею Унікум, ТОВ, де коментарем від відправника зазначено [PERSON] , батьківська плата за навчання, надання освітніх послуг [PERSON] , зокрема : 05.09.2024 на 9 856 грн., 04.12.2024 11 256 грн., 30.12.2024 11 411 грн., 11.10.2025 на 11 500 грн., 01.03.2025 на 12 285 грн., 28.03.2025 на 12 285 грн., 30.04.2025 на 8 400 грн., 06.07.2025 на 8 400 грн., 06.08.2025 на 8 400 грн., 01.09.2025 на 10 000 грн., 30.09.2025 на 10 000 грн., що в загальному становить 113 793 грн. А також окремо плата за харчування у такому закладі за квитанціями від : 30.04.2025 3 300 грн., 29.05.2025 на 750 грн., 06.07.2025 на 3450 грн., 06.08.2025 на 3 000 грн., 01.09.2025 на 3 150 грн.,, 30.09.2025 на 2 550 грн., що становить 16 200 грн. Разом з тим, як вбачається із рішень суду у справі №№ 344/6876/25, [PERSON] є особою працездатного віку, займає посаду завідувача відділення щелепно-лицевої хірургії, лікар-стоматолог-хірург КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради». За квітень заробітна плата останнього становила 42732,35 грн. За травень 2025 року заробітна плата становила 21 580,49 грн; за червень 2025 року нарахована заробітна плата становила 27967,11 грн. Крім того, згідно витягів з Єдиного державного реєстру стосовно зареєстрованих ТЗ, за відповідачем зареєстровані транспортні засоби Honda E NS1, KTM 390 DUKE, TESLA MODEL Y та садовий будинок. Поряд з цим, як [PERSON] , так і [PERSON] є особами з інвалідністю ІІІ ї групи. Згідно із рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.04.2012 у справі №0907/2-5153/2011 із [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] у розмірі усіх видів доходу щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні. Так, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно (частина друга статті 185 СК України). Аналіз відповідних приписів Закону свідчить про те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Ці правила стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, потрібно враховувати, якою мірою кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У разі, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29 квітня 2022 року у справі № 761/27222/10 (провадження № 61-8815св21). Доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які підтверджують, зокрема, витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватися відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Наведені висновки щодо застосування статті 185 СК України підлягають врахуванню у кожній справі про стягнення додаткових витрат на дитину. Суд приймає до уваги, що як приватний заклад для навчання доньки сторін у справі був узгоджений обома батьками, про що зокрема свідчить квитанція про переказ коштів відповідачем, [PERSON] 30.10.2024 на суму 11 100 грн., де отримувачем зазначено приватний ліцей Унікум, ТОВ, як оплату з навчання доньки. Так і позиція сторони відповідача у відзиві, що відповідач неодноразово долучався до оплати навчання доньки. З наведеного вбачається, що навчання дитини у приватному навчальному закладі за рішенням лише одного з батьків та за відсутності особливих обставин, які зумовлювали необхідність навчання дитини у такому закладі та в такий спосіб, не дає однозначної можливості відносити витрати на оплату послуг приватного навчального закладу до додаткових витрат на утримання дитини. Разом з тим, якщо рішення про навчання дитини у приватному навчальному закладі прийнято спільно обома батьками, залежно від їх матеріальних можливостей та бажання, то витрати на оплату послуг приватного навчального закладу можуть бути віднесені до додаткових витрат на утримання дитини. Схожі обставини були предметом розгляду ВС у справі №576/9882/19, де «[PERSON] проти навчання доньки у платному приватному закладі спочатку не заперечував, підписував документи на навчання доньки за 2019-2020 навчальний рік сплатив 278 508, 02 грн на користь ТОВ «Київська інтернаціональна школа». Водночас за 2020-2021 навчальний рік відповідач витрати не поніс. Оплату за навчання доньки за цей період в розмірі 321 800, 00 грн здійснено [PERSON]». Відтак суд ВС у справі №576/9882/19дійшов висновку, що таке навчання було узгоджено батьком та вирішив стягнути з такого половину витрат. Судом у даній справі встановлено, що рішення про навчання доньки у приватному навчальному закладі було прийнято спільно позивачем та відповідачем, відповідало їх бажанням. Дитина відповідно до їх спільного рішення навчається у приватному навчальному закладі з 05.04.2023 і по даний час. Разом з тим, слід зазначити, що в заяві на отримання послуг, [PERSON] вказаний у переліку довірених осіб. Жодних доказів того, що відповідач будь-яким чином протягом всього часу заперечував проти навчання дитини у приватному навчальному закладі або з самого початку не погоджувався на таке навчання, вчиняв активні дії з цього приводу, ані матеріали позовної заяви, ані матеріали відзиву не містять. У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач звертався до навчального закладу або до позивача із запереченнями щодо навчання дитини у цьому навчальному закладі. Що стосується посилання позивача щодо того, що витрати на дитину мали місце ще з вересня 2024 року в той час, коли сторони перебували у шлюбі, то слід зазначити, що сам факт перебування в шлюбі не є рівноцінним безпосередній участі в утриманні дитини, понесені додаткових витрат на утримання дитини без належних доказів. Відтак, суд вважає, що позивачем належним чином доведено понесення витрат на : -ремонт кріплення мікрофонів мовного процесора мовний процесор Sonnet сірий, №091535 на суму 20 679 грн. 06.11.2024, незважаючи, що безпосереднім отримувачем таких була [PERSON] , оскільки інші реквізити ремонтного листа вказують на їх належність дитині [PERSON] ,в інтересах якої діяла [PERSON] та понесення таких витрат. -за навчання у ТОВ «Приватний ліцей « Унікум» у сумі 113 793 грн., що підтверджується доданими до позову квитанціями, за період з вересня 2024 року по вересень 2025 року включно. Разом з тим, платіж зазначений у позові 29.05.2025 на суму 10 000 грн. жодним чином не підтверджено. Відтак, суд не враховує його в загальну суму витрат як плату за навчання. У той же час, доданий інвойс, наданий на іноземній мові, щодо мовного процесора Sonnet сірий, №091535, від 04.09.2024, без підтвердження оплати та з неузгодженістю з ремонтним листом, за яким вказаний мовний процесор з таким самим номером прийнято в ремонт ще 27.05.2024, не може бути належним, достатнім доказом понесення витрат позивачкою у сумі 458 Євро. Відтак, у стягненні витрат за купівлю мовного процесора на суму 458 Євро слід відмовити за недоведеністю. Що стосується квитанції, за якими [PERSON] перерахував кошти [PERSON] із призначенням платежу на утримання [PERSON] на суму 12 050 грн. (01.03.2025), та із призначенням переказ власних коштів 29.04.2025 на суму 12 000 грн., 04.12.2025 на суму 11 350 грн. не свідчать про цільове призначення коштів, зокрема як таких, що пов`язані із додатковими витратами на утриманням доньки. Що стосується понесення витрат позивачкою на заняття доньки щодо вивчення англійської мови, то довідка датована 18.02.2025, не містить ні періоду навчання, ні кількості фактично проведених занять, доказів оплати таких. Як і довідка логопеда, не є належним, достатнім доказом. У довідці логопеда відсутні як реквізити, так і дата складання, кількість проведених занять, їх період. Такі витрати на послуги логопеда не доведені належним чином. Разом з тим, слід зазначити, що витрати пов`язані із заняттями англійської мови, не є додатковими витратами у розумінні вимог СК України та охоплюються розміром аліментів, що стягуються з батька на утримання дитини на користь матері. Витрати понесені на харчування в приватному навчальному закладі не співвідносяться із додатковими витратами, без належних доказів відповідності таких саме правовій природі додаткових витрат, та змістом договору про надання освітніх послуг, що укладений із ТОВ «Приватний Ліцей «Унікум». А саме у п. 6.6. договору зазначено, що в призначені платежів замовник має вказати,зокрема назву послуг ( «послуги з загальної середньої та позашкільної освіти»). Відтак, суд не вбачає підстав для стягнення оплати послуг з харчування на суму 16 200 грн. за квитанціями у яких зазначено призначення платежу «за харчування». Також, як вбачається із рішення суду у справі №344/6876/25, звертаючись до суду із позовом про стягнення аліментів на доньку [PERSON] позивач обґрунтовувала підстави позову тими ж самими обставинами, що у даній справі. Рішенням суду було враховано здоров`я та матеріальне становище дитини, яка має встановлену інвалідність дитини до 18 років у зв`язку з двобічною глухотою, встановлення їй кохлеарних імплантів. За сукупністю вказаних обставин, суд вважав, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на утримання дочки [PERSON] , в розмірі 6 000 грн. щомісячно. Разом з тим, зазначено, що значна частина наведених в позові обґрунтувань щодо потреб дитини відноситься до додаткових витрат на дитину, пов`язаних із здоров`ям дитини та особливостями її розвитку, навчання, і спір з даного приводу можливо вирішити за відповідним позовом про стягнення додаткових витрат на дитину. Однією з засад судочинства, регламентованих п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними, згідно ст.77 ЦПК України, є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Отже, з усього обсягу наданих стороною позивача доказів, суд вважає прийнятними як додаткові, витрати позивача щодо ремонту мовного процесора на суму 20 679 грн та витрат на навчання у приватному закладі на суму 113 793 грн , що в загальному становить - 134 472 грн. Виходячи із принципу рівності обов`язку батьків щодо утримання дитини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, щодо стягнення додаткових витрат на дитину з відповідача в користь позивача в загальній сумі 67 236 грн. ( 134 472 / 2). Щодо іншої частини позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, то суду не надано належних доказів того, що вони були понесені та що вказані позивачем додаткові витрати на дитину були викликані особливими обставинами в розумінні статті 185 СК України. У даній справі судом надано відповіді на доречні аргументи сторін, здатні вплинути на вирішення спору. Інші доводи не є визначальними та вагомими, які б могли вплинути на правильність рішення у справі. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 1211 грн. 20 коп. судового збору на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved