Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Цикл Фінанс» - Дорошенко М.А. звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 22035000519262 від 01.07.2021 р. у розмірі 25562,83 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 гривень (документ сформований в системі «Електронний суд» 13.11.2025). В обґрунтування пред`явлених позовних вимог представник позивача зазначив, що 01.07.2021 між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22035000519262. Відповідно до Кредитного договору, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (далі УДБО), розміщений на офіційному веб-сайті Банку: https://creditdnepr.com.ua/ та індивідуальної частини, якою є цей Кредитний договір, що разом становлять єдиний Кредитний договір, Банк зобов`язався надати Клієнту грошові кошти (далі Кредит) у тимчасове платне користування, а Клієнт зобов`язався повернути наданий Кредит, сплатити плату за Кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому Договором. Кредит надається у формі кредитної лінії шляхом здійснення операцій (зняття коштів з Рахунку, платежі з Рахунку тощо) за рахунок ліміту кредитної лінії за поточним рахунком Клієнта, що відкритий в Банку (далі Рахунок). Операції використання ліміту кредитної лінії можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (далі Картка). Договір набуває чинності з моменту підписання Сторонами цього Кредитного договору та діє до повного виконання Сторонами зобов`язань за Договором. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин ст.526 та ст.527 ЦК України. 28.05.2025 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено договір факторингу №28/05/25, відповідно до умов якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право вимоги до відповідача. Згідно Договору факторингу сума боргу перед ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» становить 25562,83 грн., із яких: заборгованість по тілу кредиту: 19238,26 грн., заборгованість по відсотках: 0,57 грн., заборгованість по комісії: 6324,00 грн. Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 20.11.2025 провадження по справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не подав. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01 липня 2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №22035000519262 (а.с.13). Згідно пункту 1.1. вказаного договору зазначено, що Банк зобов`язується надати Клієнту грошові кошти у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а Клієнт зобов`язується повернути наданий Кредит, сплатити проценти за Кредит та комісії, що передбачені за цим договором а також здійснити всі інші платежі за кредитом та виконати свої зобов`язання за цим Договором у повному обсязі. Згідно пункту 1.2 договору, Кредит надається на наступних умовах: сума кредиту 24 800, 00 грн.; строк кредитування 24 місяці; кінцева дата повернення: 01.07.2023, цільове призначення: на споживчі потреби; процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за кредитом у розмірі: 0,001% річних; на прострочену заборгованість за кредитом: 56,0%; щомісячна комісія за обслуговування кредиту: з 01.07.2021 по 31.01.2022 7% від суми кредиту, з 01.02.2022 по 31.07.2022 - 5,5% від суми кредиту, з 01.08.2022 по 31.01.2023 - 4% від суми кредиту, з 01.02.2023 по 01.07.2023 - 2,25% від суми кредиту. Отже, з підписанням договору №22035000519262 сторони в письмовій формі досягли згоди щодо істотних умов кредитування поточного рахунку. З наданої виписки по особовому рахунку [PERSON] вбачається, що кредит банком надавався шляхом зарахування кредитних коштів у розмірі 24 800,00грн. на рахунок клієнта, отже банк зобов`язання за договором №22035000519262 виконав (а.с.38-70). У постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року у справі №456/3643/17 викладено висновок про те, що виписка по рахунку є належним доказом надання кредитних коштів. З наданого позивачем розрахунку заборгованості, вбачається, позичальник [PERSON] має заборгованість за кредитним договором №22035000519262 від 01.07.2021, станом на 27.05.2025 у розмірі 25562,82 грн., із яких: заборгованість по тілу кредиту: 19238,26 грн., заборгованість по відсотках: 0,56 грн., заборгованість по комісії: 6324,00 грн. (а.с.7-8). 28.05.2025 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу №28/05/25, відповідно до якого АТ «Банк Кредит Дніпро» відступив ТОВ «Цикл Фінанс» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с. 20-23). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №28/05/25 від 28.05.2025 позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №22035000519262 від 01.07.2021 у загальному розмірі 25562,83 грн. (а.с.16). Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з частиною 1 статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. За правилами частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Правилами статті 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частинами 1 та 2 статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що прямо передбачено положеннями статті 629 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи, свої зобов`язання АТ «Банк Кредит Дніпро» перед відповідачем виконав, надав відповідачу кредит. Позивачем доведений факт наявності заборгованості за кредитним договором №22035000519262 від 01.07.2021 в сумі 19 238,82 гривень, яка складається з простроченої заборгованості по кредиту 19 238, 26 грн та заборгованості по відсотках 0,56 грн, відповідно до наданого розрахунку. Відповідачем не надано альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, а також даних, що свідчать про погашення заборгованості. Згідно з вимогами ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У відповідності до ч. 1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Виходячи з наведеного вище, до ТОВ «Цикл Фінанс» від АТ «Банк Кредит Дніпро» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором факторингу №28/05/25 від 28.05.2025. Правилами ст. 514 ЦК України унормовано, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. З огляду на викладене вище, позовні вимоги ТОВ «Цикл Фінанс» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №22035000519262 від 01.07.2021 в сумі 19 238,82 гривень, яка складається з простроченої заборгованості по кредиту 19 238, 26 грн та заборгованості по відсотках 0,56 грн, є доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Водночас, що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості по комісії в розмірі 6324,00 гривень, то суд зважає на таке. Закон України "Про споживче кредитування" розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України "Про споживче кредитування". Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 у справі № 496/3134/20, також Верховний Суд у постанові від 17.08.2022 у справі № 180/1334/20. Відповідно до ч .4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У даній справі за кредитним договором №22035000519262 встановлено щомісячну плату за обслуговування кредиту, які за законом повинні надаватись безоплатно, тому умови пункту 1.2 Розділу 1 кредитного договору в частині встановлення щомісячної комісії за обслуговування кредиту є нікчемними в силу закону. За таких обставин, банком без належних на те правових підстав нарахована комісія за обслуговування кредиту на загальну суму 6324,00 гривень, а відтак, позовні вимоги ТОВ «Цикл Фінанс» про стягнення заборгованості за комісією є необґрунтованими з наведених вище підстав та задоволенню не підлягають. Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає наступне. Згідно з платіжної інструкції, при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1816,80 гривень. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 3000,00 гривень. Відповідно до ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Так, судом встановлено, що між адвокатом Дорошенко М.А. та ТОВ «Цикл Фінанс» 25 березня 2025 року укладено договір про надання правової допомоги №43453613/1. Згідно з п. 4.9 договору, у разі прийняття судом по матеріалам позовної заяви позитивного рішення, клієнт зобов`язується сплатити гонорар на користь адвоката у розмірі 6000, 00 грн. (а.с.17-19). Відповідно до Детального опису робіт (наданих послуг) , виконаних адвокатом Дорошенко М.А. від 28.10.2025, загальна вартість робіт, наданих послуг і виконаних робіт складає 3000, 00 грн. (а.с.36). Згідно акту 22035000519262 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 28.10.2025, загальна вартість робіт наданих Адвокатом становить 3000,00 грн. (а.35). Відповідно до п.4 Акту, оплата професійної правничої допомоги адвоката здійснюється клієнтом у повному обсязі при підписанні відповідного акту. З урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи та значимості таких дій при розгляді справи, суд вважає, що зазначені представником позивача витрати на професійну правничу допомогу є обґрунтованими. Оскільки позов задоволено частково, витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених позовних вимог у сумі 2250 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial