Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

25 липня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, предметом якого є: виділення в натурі 139/240 часток житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташовані по [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтував тим, що йому на праві спільної часткової власності належить 139/240 часток зазначеного житлового будинку. Відповідачу належить інша частка спірного майна. Посилаючись на те, що між сторонами не досягнуто згоди щодо поділу в натурі майна, він змушений звернутися до суду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, останній надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач до суду не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. До судового засідання надав заяву, з якої слідує, що він не заперечує проти виділення в натурі [PERSON] приміщень відповідно до фактично складеного порядку користування домоволодінням, а саме: у житловому будинку літ. «А-І»: кімнату «1-3» площею 5,20 кв. м; кімнату «1-4» площею 10,70 кв. м; кімнату «1-5» площею 11,30 кв. м; господарські будівлі та споруди: сарай літ. «Г» площею 7,8 кв. м; сарай літ. «Д» площею 6,4 кв. м; сарай літ. «Е» площею 10,7 кв. м; вбиральню літ. «З» площею 1,2 кв. м; споруди № 2 та № 4, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , та становлять 139/240 часток, які належать позивачу на праві приватної власності. Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, оглянувши матеріали інвентарної справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належить на праві приватної власності 139/240 часток житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 6). Співвласником іншої частки житлового будинку є відповідач [PERSON] (а.с. 10). Статтею 41 Конституції України кожному гарантовано право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Статтею 358 ЦК України визначено, що кожен зі співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки майна власнику, що виділяється, та власнику, що залишається, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого співвласника, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення, тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України. За змістом висновку судової будівельно-технічної експертизи від 04 листопада 2025 року №115-274, з технічної точки зору поділити житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , у відповідності до часток співвласників: 139/240 - [PERSON] , 101/240 - [PERSON] або наближених до них, регламентованих вимогами нормами ДБН В.2.2-15-2019 «Житлові будівлі. Основні положення», ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій» - технічно не є можливим, оскільки під час проведення експертного дослідження встановлено руйнування частини конструкцій та втрату функціональної цілісності будинку як єдиного об`єкта. На час проведення експертизи визначити порядок користування житловим будинком між співвласниками технічно неможливо, оскільки частина об`єкта зруйнована, а решта, хоч і функціонує, не може бути розглянута окремо як самостійна частка без проведення відновлювальних робіт та приведення будинку до цілісного технічного стану. З матеріалів справи слідує, що на момент проведення експертизи встановлено фактично складений порядок користування житловим будинком та господарськими будівлями і спорудами, що існував між співвласниками ще з 1991 року, а приміщення житлового будинку, якими фактично користувалися співвласники, були ізольованими один від одного, мали окремі виходи, окрему систему опалення та електро-, водозабезпечення, тобто фактично складали окремі об`єкти нерухомого майна, частину приміщень житлового будинку і господарських будівель та споруд, що знаходились у користуванні [PERSON] , зруйновано (а.с. 62 зворотній бік). На час проведення експертизи встановлено, що частина приміщень, які знаходились у користуванні одного зі співвласників ( [PERSON] , спадкоємець [PERSON] ), зазнала руйнувань (втрачено несучі та огороджувальні конструкції), внаслідок чого порушено цілісність будівлі та зруйновано всі господарські будівлі і споруди, розташовані в межах цієї частки користування (101/240). Інша частина будинку, що перебуває у користуванні другого співвласника ( [PERSON] з часткою 139/240), зберегла функціональну придатність та експлуатується як житлове приміщення, має окремий вхід і системи життєзабезпечення (а.с. 63). Згідно з технічним паспортом, виготовленим станом на 19 червня 2024 року, домоволодіння [ADDRESS] складається з житлового будинку літ. А-1 загальною площею 50,90 кв. м, житловою площею 36,40 кв. м, а також господарських будівель і споруд, а саме: сараю літ. Г, сараю літ. Д, сараю літ. Е, вбиральні літ. З, споруд № 2, 3, 4. Відповідно до фактично сформованого порядку користування зазначеним домоволодінням, який існує з 1980-х років, [PERSON] користується в житловому будинку літ. А-1 кімнатами № 1-3 площею 5,20 кв. м, № 1-4 площею 10,70 кв. м, № 1-5 площею 11,30 кв. м, а також господарськими будівлями і спорудами, а саме: сараєм літ. Г площею 7,8 кв. м, сараєм літ. Д площею 6,4 кв. м, сараєм літ. Е площею 10,7 кв. м, вбиральнею літ. З площею 1,2 кв. м, спорудами [ADDRESS] та № 4. З огляду на викладене, враховуючи фактично встановлений та тривалий порядок користування спірним домоволодінням між співвласниками, а також заяву відповідача про визнання позову, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та виділення в натурі у власність [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами відповідно до встановленого порядку користування. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує клопотання позивача та відносить понесені ним витрати на його рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: approved