Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

До Калинівського районного суду Вінницької області звернулась [PERSON] із цивільним позовом, в якому з урахуванням заяви про зміну підстав позову просить: 1) встановити факт постійного проживання її разом із спадкодавцем матір`ю [PERSON] , яка народилась [INFO] в селі Котюжинці Калинівського району Вінницької області, та померла [INFO] в місті Києві, на час відкриття спадщини, а саме на день її смерті [INFO] ; 2) встановити факт, що вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, залишеним після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] в місті Києві; 3) визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] , який належав на праві власності [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 11.11.1993 року державним нотаріусом Ямпільської державної нотаріальної контори Вінницької області за реєстровим номером 1786, та зареєстрованого 01.12.1993 року у Вінницькому обласному обєднаному бюро технічної інвентаризації, та який згідно Технічного паспорту, виготовленого 29.09.1993 року Вінницьким обласним обєднаним бюро технічної інвентаризації, складається з житлового будинку літ.А, веранди літ.а, загальною площею 57,5кв.м., житловою площею 33,7кв.м., сараю літ.Б, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] в місті Києві; 4) визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1708га., що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільовим призначенням якої є «для обслуговування житлового будинку і господарських будівель», кадастровий номер 0521683803:01:003:0026, яка належала на праві власності [PERSON] відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 062630, виданого 02.04.2004 року Котюжинецькою сільською радою Калинівського району Вінницької області на підставі рішення 1-ої сесії 22-го скликання Котюжинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області від 13.04.1994 року, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 18, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] в місті Києві. В обґрунтування цих вимог зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно, зокрема житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] , а також земельна ділянка площею 0,1708га., що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільовим призначенням якої є «для обслуговування житлового будинку і господарських будівель», кадастровий номер 0521683803:01:003:0026. Вона як спадкоємець за законом після смерті матері, спадкове майно фактично прийняла, оскільки з нею фактично проживала до дня її смерті, вступила в управління та володіння спадковим майном. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не має можливості, через що вимушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] , її представник адвокат Гудкова Т.А. в судовому засіданні підтримали уточнені позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, зазначених у заяві про зміну підстав позову. Відповідач уповноважений представник Калинівської міської ради Вінницької області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа приватний нотаріус Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Варламов О.В. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений в передбаченому законом порядку. Треті особи [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються, прийшов до наступного висновку. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Вимогами статей 1218 та 1267 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Положеннями частин 3 та 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] в місті Київ померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 06.01.2022 року Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема: житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] , який належав на праві власності [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 11 листопада 1993 року державним нотаріусом Ямпільської державної нотаріальної контори Вінницької області за реєстровим номером 1786, та зареєстрованого 01 грудня 1993 року у Вінницькому обласному обєднаному бюро технічної інвентаризації, та який згідно Технічного паспорту, виготовленого 29 вересня 1993 року Вінницьким обласним обєднаним бюро технічної інвентаризації, складається з житлового будинку літ.А, веранди літ.а, загальною площею 57,5кв.м., житловою площею 33,7кв.м., сараю літ.Б, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] в місті Києві; земельна ділянка площею 0,1708га., що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільовим призначенням якої є «для обслуговування житлового будинку і господарських будівель», кадастровий номер 0521683803:01:003:0026, яка належала на праві власності [PERSON] відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 062630, виданого 02 квітня 2004 року Котюжинецькою сільською радою Калинівського району Вінницької області на підставі рішення 1-ої сесії 22-го скликання Котюжинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області від 13 квітня 1994 року, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 18, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] в місті Києві. Відповідно до довідки № 281, виданої 02.07.2025 року головою правління ОСББ «Прозорівський» Каменським К.Ю., [PERSON] , 1948 року народження, яка перебувала на реєстраційному обліку за адресою: [ADDRESS] , фактично проживала спільно із своєю дочкою [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , упродовж з вересня 2017 року до дня своєї смерті у січні 2022 року. Згідно акту про фактичне місце проживання, складеного 02.07.2025 року ОСББ «Прозорівський», [PERSON] , 1948 року народження, яка перебувала на реєстраційному обліку за адресою: [ADDRESS] , фактично проживала спільно із своєю дочкою [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , упродовж з вересня 2017 року до дня своєї смерті у січні 2022 року. За письмовими заявами-підтвердженнями [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , засвідченими 02.07.2025 року головою правління ОСББ «Прозорівський» Каменським К.Ю., [PERSON] , 1948 року народження, фактично проживала спільно із своєю дочкою [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , упродовж з вересня 2017 року до дня своєї смерті у січні 2022 року. Даний факт підтвердили в судовому засіданні у якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною 11.07.2025 року приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Горбоконь О.Г., відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої [INFO] матері [PERSON] , у зв`язку з ненаданням документів, які підтверджують факт її постійного проживання із спадкодавцем. Оцінюючи, належність, допустимість й достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, які містяться в матеріалах справи, суд вважає доведеним факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , уродженки селища Крижопіль Вінницької області, разом із спадкодавцем матір`ю [PERSON] , яка народилась [INFO] в селі Котюжинці Калинівського району Вінницької області, та померла [INFO] в місті Києві, на час відкриття спадщини, а саме на день її смерті [INFO] . Також доведений факт від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, а саме того, що [PERSON] , [INFO] , уродженка селища Крижопіль Вінницької області, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, залишеним після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] в місті Києві. Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України). Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. З урахуванням того, у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а тому в судовому порядку необхідно визнати за [PERSON] , [INFO] , уродженкою селища Крижопіль Вінницької області, право власності на: житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] , який належав на праві власності [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 11 листопада 1993 року державним нотаріусом Ямпільської державної нотаріальної контори Вінницької області за реєстровим номером 1786, та зареєстрованого 01 грудня 1993 року у Вінницькому обласному обєднаному бюро технічної інвентаризації, та який згідно Технічного паспорту, виготовленого 29 вересня 1993 року Вінницьким обласним обєднаним бюро технічної інвентаризації, складається з житлового будинку літ.А, веранди літ.а, загальною площею 57,5кв.м., житловою площею 33,7кв.м., сараю літ.Б, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] в місті Києві. земельну ділянку площею 0,1708га., що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільовим призначенням якої є «для обслуговування житлового будинку і господарських будівель», кадастровий номер 0521683803:01:003:0026, яка належала на праві власності [PERSON] відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 062630, виданого 02 квітня 2004 року Котюжинецькою сільською радою Калинівського району Вінницької області на підставі рішення 1-ої сесії 22-го скликання Котюжинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області від 13 квітня 1994 року, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 18, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] в місті Києві. За приписами частин першої-третьої, п`ятої статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Outcome: approved