Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

У липні 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява про визнання права власності. Позов обґрунтовано тим, що позивачці належить квартира, [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 06.11.1997 року. Через обставини, які виникли не з вини Позивача через збройну агресію російської федерації в Україні, а як наслідок неможливість отримання від БТІ запитувану інформацію про зареєстроване право власності, Позивач фактично позбавлений можливості підтвердити своє право власності та зареєструвати його в порядку, встановленому чинним законодавством. Ухвалою суду від 14 серпня 2025 року провадження у справі відкрито та постановлено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилась, представник просила розглядати справу за відсутності сторони позивачів. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, просив розглянути справу, згідно наявних матеріалів. Відповідно до відзиву, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти задоволення. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 06.11.1997 року [PERSON] придбала квартиру, [ADDRESS] . Зазначений договір купівлі-продажу було 04.01.1998 року зареєстровано в БТІ за [PERSON] . Згідно рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 79080476 від 23.05.2025 року державний реєстратор відмовив у реєстрації речових прав на квартиру, [ADDRESS] , оскільки із поданих документів не можливо встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.11.2025 відомості щодо спірної квартири відсутні. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст.317 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Згідно із ч. 2 ст. 3 та п.1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Підпунктом 1 пункту 1 наказу Міністерства юстиції України від 09 червня 2023 року №2179/5 «Про проведення державної реєстрації в межах декількох адміністративно-територіальних одиниць» установлено, що у сфері державної реєстрації прав державна реєстрація права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості, місцезнаходженням яких є Автономна Республіка Крим, Донецька, Запорізька, Луганська, Миколаївська, Харківська, Херсонська області, місто Севастополь, проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна. Особливості державної реєстрації прав на період дії воєнного стану та протягом одного місяця з дня його припинення або скасування визначені постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2022 року № 209 «Деякі питання державної реєстрації та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану». Згідно ч. 1, 2, ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги про визнання права власності на нерухоме майно є обґрунтованими, не суперечать чинному законодавству, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved