Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

До Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшов вищезазначений позов в якому позивач просив стягнути із відповідача нараховані бюджетні кошти в сумі 9329 грн.09 коп. Стислий виклад позиції сторін. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що внаслідок автоматичного продовження виплати тимчасової державної допомоги дитині під час дії карантину (згідно з Постановою КМУ № 264) та подальшого обов`язкового перерахунку за фактичними доходами сім`ї, було виявлено відсутність у [PERSON] права на таку допомогу з 01.03.2020 року через перевищення середньомісячного сукупного доходу над встановленим лімітом (50% прожиткового мінімуму для дитини). Оскільки відповідачка не повернула добровільно надміру виплачені кошти в сумі 9 329,09 грн. після відповідних повідомлень, Управління просить стягнути зазначену суму заборгованості разом із судовим збором у судовому порядку відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Фактичні обставини спору встановлені судом. 04 вересня 2019 року [PERSON] звернулася до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради із заявою про призначення тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, на дитину [PERSON] , [INFO] , додавши довідку ВДВС про неотримання аліментів та декларацію про доходи. Рішенням Управління від 21.10.2019 [PERSON] призначено тимчасову допомогу на період з 01.09.2019 по 29.02.2020 у розмірі 498,77 грн щомісячно. На підставі Постанови КМУ № 264 від 08.04.2020, у зв`язку з введенням карантину, виплату допомоги [PERSON] було автоматично продовжено з 01.03.2020 без особистого звернення у розмірі 548,77 грн щомісячно. 15 червня 2021 року [PERSON] подала до Управління заяву та декларації про доходи за періоди з 01.09.2019 по 28.02.2021 для проведення перерахунку допомоги, виплаченої під час карантину. За результатами проведеного перерахунку на підставі поданих документів встановлено, що відповідачка з 01.03.2020 втратила право на отримання допомоги, оскільки середньомісячний сукупний дохід сім`ї в розрахунку на одну особу перевищив 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з розрахунком Управління, сума надміру виплачених бюджетних коштів за період з 01.03.2020 по 31.07.2021 складає 9 329,09 грн. 11 серпня 2021 року за вих. №427/01-15/07 та 28 грудня 2023 року за вих. №01/01-15/829 на адресу відповідача направлялися письмові повідомлення про необхідність повернення надміру виплачених коштів у добровільному порядку. Станом на момент подання позову кошти відповідачкою на рахунок Управління не повернуті. Норми права. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України). Згідно з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.8-10 ст.181 СК України якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім`ї, у якій виховується дитина, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги, її розмір визначається Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Згідно з п.2,7 Порядку про призначення та виплату тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місця проживання їх невідоме, затвердженого постановою КМУ № 189 від 22.02.2006р. (далі - Порядок), тимчасова допомога призначається у разі, коли відомості про одного з батьків (платника аліментів), які внесено до Єдиного реєстру боржників у зв`язку з несплатою ним аліментів. Тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подано заяву з усіма необхідними документами. Згідно пункту 8 Порядку № 189 тимчасова допомога призначається з урахуванням матеріального стану сім`ї, в якій виховується дитина, в розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.10 Порядку виплата тимчасової допомоги припиняється у разі виявлення обставин, що свідчать про можливість одного з батьків утримувати свою дитину, сплати аліментів одним з батьків. Відповідно до п.12 Порядку, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину, або встановлено місце проживання (перебування) одного з батьків, у зв`язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган соціального захисту населення: визначає суму сплаченої тимчасової допомоги, яка підлягає поверненню, та встановлює строки її повернення (протягом місяця); повідомляє одному з батьків про суму сплаченої тимчасової допомоги, яка підлягає поверненню, та строк її повернення; у разі неповернення коштів добровільно в установлені строки вирішує питання про їх стягнення у судовому порядку. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету. Кошти, перераховані одним з батьків на рахунок органу соціального захисту населення, протягом 10 календарних днів зараховуються на рахунок органу Казначейства. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Висновки суду. Дослідивши матеріали справи та надані стороною позивача докази, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог, виходячи з того, що механізм призначення тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, чітко регламентований Порядком № 189 та передбачає адресність виплати залежно від матеріального стану сім`ї. Встановлено, що у зв`язку з введенням карантинних заходів згідно з Постановою КМУ № 264 виплата допомоги [PERSON] була продовжена автоматично з 01.03.2020 року, проте подальший перерахунок на підставі наданих відповідачкою декларацій про доходи виявив, що середньомісячний сукупний дохід її сім`ї на одну особу перевищував встановлений ліміт у 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Це свідчить про втрату відповідачкою права на отримання зазначеної допомоги у спірний період, що призвело до виникнення надміру виплачених бюджетних коштів у сумі 9 329,09 грн, які згідно з пунктом 12 Порядку № 189 та приписами цивільного законодавства про безпідставно набуте майно підлягають поверненню до державного бюджету. Оскільки позивачем було дотримано процедуру досудового повідомлення про необхідність повернення коштів, а відповідачка у встановлений строк гроші не повернула, суд вбачає законні підстави для їх примусового стягнення разом із судовим збором відповідно до статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved