Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

В Острозький районний суд Рівненської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу звернувся представник позивачки [PERSON] - адвокат Гарголь В.В. В обґрунтування позову зазначає, що з 14 жовтня 2006 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрованийКвасилівською селищною радою Рівненської області (актовий запис № 45). Вказує, що від даного шлюбу сторони дітей не мають. Зазначає, що подружні стосунки між подружжям не склалися, так як вже близько десяти років вони проживають окремо. Вважає, що шлюб між ними існує формально, оскільки спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов`язків не мають. Вказує, що їхнє одруження виявилось невдалим, а спільне життя не склалося через несумісність характерів та поглядів на життя. Зазначає, оскільки сторони не змогли побудувати сімейні відносини між собою, їхній шлюб існує формально, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам позивачки. Вказує, що позивачка неодноразово пропонувала розірвати шлюб в добровільному порядку, однак відповідач відмовляється від спільної подачі заяви в органи РАЦСу. Просив позовні вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 18.11.2025 року відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, правом подати до суду відзив на позовну заяву не скористався, заперечень щодо позову до суду не подав, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 14 жовтня 2006 року Квасилівською селищною радою Рівненського району Рівненської області (актовий запис №45), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.10.2006 року. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Аналогічне положення містить ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] втратили почуття любові один до одного, на даний час шлюб фактично припинено, оскільки сторони протягом десяти років разом не проживають, спільного господарства не ведуть, спроби відновити шлюбні відносини сторони не роблять. Таким чином, шлюб існує формально, а тому вбачаються підстави для його розірвання в судовому порядку. З доводів позивачки судом встановлено, що зареєстроване місце її проживання: [ADDRESS] , та фактично вона проживає за адресою: [ADDRESS] , відповідач проживає за адресою : [ADDRESS] . З матеріалів справи вбачається, що сім`я фактично розпалася, оскільки сторони спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов`язків не мають, подружніх стосунків не підтримують, що свідчить про формальне існування шлюбу, а відтак суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв`язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує формально. На даний час фактично шлюб припинено і подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Окрім того, суд бере до уваги, що позов про розірвання шлюбу було подано до суду 31.10.2025 року, сторони з клопотанням про надання строку на примирення до суду не звертались, у зв`язку з цим суд приходить до висновку про те, що у позивачки та відповідача було достатньо часу для прийняття виваженого рішення про необхідність розірвання шлюбу. При вирішенні питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 211,20 грн., які було сплачено позивачкою при зверненні до суду із вказаним позовом. На підставі ст.ст.105, 110, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved