Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позов мотивує тим, що [INFO] в м. Миргород Полтавської області померла [PERSON] , яка на день смерті проживала за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на земельну ділянку площею 2,4245 га, кадастровий номер 5920988800:04:001:0141, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Черепівської сільської ради Буринського району Сумської області. На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, який 09.10.2017 року посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Сумської області Ващенко Л.В. та зареєстрований в реєстрі за №819, в якому вищевказану земельну заповіла їй. До теперішнього часу вона не отримала свідоцтво про право на спадщину і позбавлена такої можливості, оскільки пропустила строк для прийняття спадщини. Вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, а саме через її необізнаність про наявність заповіту, оскільки вона не є кровною родичкою [PERSON] та з нею не проживала. На підставі викладеного, просила визначити їй додатковий строк, тривалістю два місяці, для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [INFO] в м. Миргород Полтавської області [PERSON] . Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 22.10.2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 17.11.2025 від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позов, в якому він зазначив, що не заперечує щодо надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачці [PERSON] після померлої [INFO] [PERSON] .. Та зазначив, що на день смерті матері вони були зареєстровані та проживали разом за адресою [ADDRESS] . Про заповіт посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Сумської області Ващенко Л.В. 09.10.2017 року за №819, який його мати заповіла позивачці земельну ділянку йому відомо. Він прийняв спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявив про відмову від неї. До органів нотаріату з питанням спадкування він не звертався. На день відкриття спадщини він був непрацездатним. Іншого майна, крім земельної ділянки його мати [PERSON] у власності не мала. Просив розгляд справи проводити без його участі у зв`язку із проживанням в іншій області та неможливістю прибути до суду. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 20.11.2025 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду. Учасники справи були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явились. Представник позивача адвокат Скорик Л.В. подала заяву про розгляд справи без їхньої з позивачкою участі, в якій заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у відзиві на позовну заяву просив розгляд справи проводити без його участі у зв`язку із проживанням в іншій області та неможливістю прибути до суду. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності учасників справи за наявними у справі матеріалами. Приймаючи до уваги, що сторони в судове засідання не явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] в м. Миргород Полтавської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.3). Після смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 2,42 га, кадастровий номер 5920988800040010141, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Черепівської сільської ради Буринського району Сумської області, відповідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №079434, виданого 31.05.2006 року на підставі розпорядження голови Буринської районної державної адміністрації від 25.12.2003 року за №393 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №89 (а.с.4). Згідно заповіту від 09.10.2017 року, посвідченого Ващенко Л.В., приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Сумської області та зареєстрованого в реєстрі за №819, [PERSON] , за життя належну їй земельну ділянку площею 2,42 га, за цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Сумська область, Буринський район, Черепівська сільська рада, кадастровий номер 5920988800040010141 заповіла [PERSON] , [INFO] (а.с.12). У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Частиною 1 ст.1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При цьому спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України). Судом встановлено, що позивачка будучи спадкоємцем за заповітом заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори в установлений законом строк не подала, що також підтверджується листом приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Головенської Л.В. (а.с.15). Згідно з витягів зі Спадкового реєстру, інформація про заповіти/спадкові договори та спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] складено заповіт, який посвідчений 09.10.2017 року приватним нотаріусом Ващенко Л.В. та зареєстрований у Спадковому реєстрі за №61351943, номер в реєстрі нотаріальних дій 819; інформація про спадкові справи після смерті [PERSON] в реєстрі відсутня (а.с.13-14). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини необхідно ураховувати свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Аналогічний за змістом правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 06.09.2017 року у справі №6-496цс17 та підтриманий Верховним Судом у постановах від 10.01.2019 року у справі № 263/1221/17, від 17.03.2021 року у справі № 308/4272/19 та від 22.02.2021 року у справі № 644/7785/19. Таким чином, суд приходить до переконання, що строк подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори був пропущений позивачем з поважних причин, оскільки вона не знала про існування заповіту складеного на її користь. Враховуючи викладене, а також те, що причини пропуску позивачем, встановленого законом, шестимісячного строку на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини є поважними, а тому приходить до висновку про задоволення позову та визначення їй додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини протягом двох місяців.

Outcome: approved