Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом. Позов мотивувала тим, що 18 червня 2011 року нею та відповідачем зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Зазначала, що останнім часом їх взаємини настільки погіршилися, що вони стали фактично чужими один для одного людьми, мають різні погляди на життя та майбутнє сім`ї. Вона зрозуміла, що вони з відповідачем не зійшлися характерами і у них повна психологічна несумісність. У даній ситуації вона прийшла до висновку, що розлучення - це єдиний вихід для кожного з подружжя побудувати нове щасливе життя. Вважає, що збереження сім`ї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. Строку на примирення просить не надавати, так як вони неодноразово намагалися примиритися, проте з цього нічого не вийшло, навпаки їхні взаємовідносини лише погіршилися. На підставі викладеного просила суд: 1.Розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 18 червня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 229. 2.При розірванні шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». У порядку автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано на розгляд судді Гізатуліній Н. М. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику/повідомлення сторін. Копія ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2025 року направлена на адресу позивача, яка зазначена у позовній заяві засобами поштового зв`язку Акціонерного товариства «Укрпошта». Відповідач особисто отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками (а. с. 21, 22). Відповідач направив до суду відзив на позовну заяву у якому зазначив, що позов не визнає, вважає, що підстави для його задоволення - відсутні. Зазначив, що причиною подачі позову дружиною, на його думку, є те, що вона його постійно необґрунтовано звинувачувала у подружній зраді. Саме за ініціативою дружини він 13 травня 2023 року, у її присутності, з метою збереження сім`ї, змушений був проходити поліграф. За висновком поліграфі він не зраджував дружині. Протягом усього подружнього життя він прикладав максимум зусиль для збереження сім`ї, а саме всі роки відповідально ставився до подружніх обов`язків, працював безперервно, забезпечував сім`ю, підтримував дружину, старався порозумітися з дружиною самостійно, за допомогою психологів та священнослужителів. Вважає, що подання позову [PERSON] є не зовсім обдуманим, без урахування інтересів доньки. Оскільки, на його думку, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є можливим, просив суд надати подружжю 6-ти місячний строк на примирення. Позивачка направила відповідь на відзив у якій заперечила проти надання строку на примирення. Зазначила, що категорично не згодна на примирення. Зауважила, що відповідач неодноразово застосовував до неї психологічне та фізичне насильство, регулярно вчиняв подружні зради. Вони майже п`ять місяців не проживають разом, не підтримують стосунків, як подружжя. На день народження їх дочки відповідач її побив. Через абюз та гайзлайтінг по відношенню до неї, та за відсутності у її житті інтимних стосунків, у неї виникли проблеми із здоров`ям. Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, зазначив, що твердження позивачки у відповіді на відзив про те, що вони не проживають разом п`ять місяців, не підтримують стосунків, він не вчиняв дій щодо примирення, про її побиття на день народження доньки, не відповідають дійсності, не підтверджені жодними доказами. Він не отримував флеш-носій, який позивачка подала до суду разом з відповіддю на відзив. Твердження позивачки щодо психологічного та фізичного насильства є голослівними. Просив суд розгляд справи проводити у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 січня 2026 року у задоволенні заяви [PERSON] про надання строку на примирення відмовлено. Ухвала суду мотивована тим, що строк на примирення може бути наданий виключно за згодою обох сторін подружжя. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 січня 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із ст. 3 Сімейного Кодексу України (далі - СК України), сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 36, 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Отже, шлюб має добровільний характер, ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Стаття 112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 18 червня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області зареєстрований шлюб, актовий запис № 229. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - « [PERSON] ». Сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] зазначила, що останнім часом їх взаємини настільки погіршилися, що вони стали фактично чужими один для одного людьми, мають різні погляди на життя та майбутнє сім`ї. Вона зрозуміла, що вони з відповідачем не зійшлися характерами і у них повна психологічна несумісність. У даній ситуації вона прийшла до висновку, що розлучення - це єдиний вихід для кожного з подружжя побудувати нове щасливе життя. Вважає, що збереження сім`ї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. Строку на примирення просить не надавати, так як вони неодноразово намагалися примиритися, проте з цього нічого не вийшло, навпаки їхні взаємовідносини лише погіршилися. 26 серпня 2025 року інспектор ВРПП Броварського РУП ГУНП в Київській області лейтенант поліції Проскурко С.Ю. надав направлення для проведення попереднього судово-медичного огляду [PERSON] , яка отримала тілесні ушкодження 22 серпня 2025 року о 19 год. 15 хв. за адресою: [ADDRESS] , відомості зареєстровано в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Броварського РУП ГУНП в Київській області за № 40027 від 22 серпня 2025 року (а. с. 10). Як вбачається із Довідок КНП «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» 23 серпня 2025 року позивачка зверталася до медичної установи, діагноз поверхнева травма: забій м/т голови, шиї; проведено: огляд, лікування, рекомендації, рентген; рекомендоване: амбулаторне лікування, вид травми: ударив чоловік, чергові лікарі: [PERSON] , [PERSON] (а. с. 11). Згідно з Довідкою Броварського РУП ГУНП в Київській області про результати розгляду повідомлення на спецлінію 102, Броварського РУП ГУНП в Київській області 22 серпня 2025 року надійшло повідомлення від [PERSON] про те, що близько 20 год. за адресою: [ADDRESS] наглядно відомий заподіяв їй тілесні ушкодження. На час розгляду матеріалів до Броварського РУП ГУНП в Київській області висновок експерта про встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень [PERSON] не надходив, ступінь тяжкості тілесних ушкоджень не встановлено. Беручи до уваги, те, що у матеріалах відсутні об`єктивні дані, які б підтверджували ступінь тяжкості отриманих [PERSON] тілесних ушкоджень, що у свою чергу унеможливлює кваліфікувати дії особи за ознаками певного кримінального правопорушення для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань , матеріал переданий в рамках дії Закону України «Про звернення громадян». Перевірку по ІКС ІПНП № 40027 від 22 серпня 2025 року закінчено (а. с. 38). Із довідки Броварського РУП ГУНП в Київській області вбачається, що 03 листопада 2025 року о 10 год. 55 хв. надійшло повідомлення від [PERSON] , про те, що [PERSON] вчинив відносно неї протиправні дії. Дане повідомлення прийняте та зареєстровано в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Броварського РУП ГУНП в Київській області за № 51177 від 03 листопада 2025 року. На неодноразові телефонні дзвінки на номер заявниці вона не відповідала, за виїздом двері до помешкання не відкривала. Встановити місце знаходження [PERSON] та обставини події не представилося можливим. Перевірку по даному зверненню закінчено (а. с. 39). Позивачкою надані результати досліджень ТОВ «Діла», ТОВ «СІНЕВО УКРАЇНА», Медичний центр «Вета-Плюс» (а. с. 40 - 43). Відповідачем наданий висновок за результатами дослідження з використанням поліграфа (а. с. 27). Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних відносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаємопорозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, дійшов висновку проте, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Суд зауважує, що відповідно до Закону «Про судову експертизу», результати використання поліграфа набувають доказової сили тільки у рамках призначеної судової експертизи, а тому суд ухвалюючи рішення не бере до уваги висновок за результатами дослідження з використанням поліграфа наданий відповідачем. Відповідно до ч. 9 ст. 83 ЦПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Враховуючи викладене, суд установивши, що позивачка обов`язку ч. 9 ст. 83 ЦПК України не виконала не приймає до уваги інформацію, яка надана нею на флеш носію. Щодо зміни прізвища Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відтак, враховуючи, що питання про вибір прізвища після розірвання шлюбу залежить від волевиявлення особи, яка його змінила, у зв`язку з реєстрацією шлюбу, суд вважає за можливе задовольнити клопотання позивачки та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Щодо розподілу судових витрат Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. [PERSON] за подачу позову сплатила судовий збір у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 10 вересня 2025 року № 74131099. Таким чином, із відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved