Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вищевказаним позовом. Обґрунтовуючи позовні вимоги посилався на те, що позивач перебуває з відповідачкою [PERSON] у шлюбі, який був зареєстрований 18 січня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області за актовим записом №5. Крім того, позивач зазначив, що спільним сімейним життям прожили до 20 липня 2025 року. З тих пір відповідачка відсутня за місцем проживання і її місцезнаходження йому не відоме. Зокрема позивач вказав, що причиною розпаду їхньої сім`ї є те, що відповідачка неодноразово зраджувала йому з іншими чоловіками, що призвело до частих сварок між ними. Також позивач зрозумів, що їхній шлюб був помилкою, оскільки вони з відповідачкою дотримуються різних моральних принципів і не можуть будувати спільне життя на принципах взаємного кохання, довіри, поваги та взаєморозуміння. Від шлюбу у них народилось троє дітей, із яких один, син [PERSON] , [INFO] є неповнолітнім. За взаємною згодою подружжя та своїм бажанням після припинення спільного проживання, син залишився проживати разом з матір`ю. Позивач в судове засідання не з`явився, однак в прохальній частині позовної заяви позивач просить проводити розгляд справи без його присутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Просить судові витрати з відповідачки на його користь не стягувати. Відповідачка у судові засідання неодноразово не з`являлась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Підстав, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи не встановлено, у зв`язку з чим судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без поважних причин або без повідомлення причин, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 18.01.2002 року, сторони 18.01.2002 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області за актовим записом №05. За час перебування у шлюбі, мають троє дітей, із яких один, син [PERSON] , [INFO] є неповнолітнім. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу, не допускається. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Виходячи з цього, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість. Таким чином, у суду відсутні підстави для примусового збереження сім`ї між сторонами при наявності категоричного заперечення щодо цього позивача. Позивач підтвердив поданою заявою, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сім`ї, позивач миритись не бажає, шлюб їх існує формально, а тому зберігати його не доцільно. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак в прохальній частині позовної заяви позивач просив судові витрати з відповідачки на його користь не стягувати. На підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України та

Outcome: approved