Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 49862,94 грн. та судових витрат. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 03.05.2024 року відповідач та АТ «УКРСИББАНК» уклали договір про надання споживчого кредиту №9903232700, відповідно до умов зазначеного договору банк надав позичальнику кредит у сумі 53699,00 грн., а відповідач взяв на себе зобов`язання щомісячно частинами повертати кредит до 04.08.2025, сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 0,00001% річних від суми залишку заборгованості за кредитом (за користування кредитом понад встановлений строк кредитування 7,00001% річних), а також комісію. На виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, банком було видано кредит відповідачу. Позивач не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого станом на 09.12.2024 виникла заборгованість в розмірі 49862,94 грн., яка складається з тіла кредиту в розмірі 49862,94 грн., 09.12.2024 року між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено договір факторингу №284, за умовами якого права вимоги за кредитним договором №99032327000 від 03.05.2024 перейшло до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС». У зв`язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі. Враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ч.1ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного. 03.05.2024 року [PERSON] підписав анкету-заяву про надання споживчого кредиту та договір про надання споживчого кредиту №990327000 та паспорт споживчого кредиту, згідно з яким сторонами за вказаним кредитним договором узгоджено: суму кредиту 53699,00 грн., мету отримання кредиту- придбання товару, строк кредитування- 15 місяців, процентну ставку 0,00001% річних, тип процентної ставки- фіксована. Відтак сторонами погоджено усі істотні умови договору, зокрема умови кредитування, розмір процентів за користування кредитними коштами, комісія. 22.02.2021 року між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу №284 на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором №99 32327000 від 03.05.2024 року. Згідно довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором №99032327000 від 03.05.2024, станом на 09.12.2024 року становить 49862,94 грн. Вказаний розрахунок заборгованості відповідачем спростовано не було тому, судом не піддається сумніву. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст.1050 та ч. 1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Отже, з огляду на досліджені докази, врахувавши позицію сторін, суд вважає, що позов ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того, позивач ставить питання про стягнення з відповідача понесених судових витрат в сумі 3028 грн. судового збору та 9200 грн. витрат на правничу допомогу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує наступне. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з письмових матеріалів справи, 03 липня 2024 року між позивачем та адвокатом Литвиненко О.І. укладено договір № 03-07/24 про надання правничої допомоги. Відповідно платіжної інструкції №2711 від 10 червня 2025 року позивачем було сплачено за надання правової допомоги грошові кошти в розмірі 9200 грн. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним зі складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, сторони у судове засідання не з`явилялися, відповідач позовні вимоги не заперечував, обсяг досліджуваних доказів невеликий, справа для фахівця є типовою) та обсягом наданих адвокатом послуг, виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов до висновку, що витрати на правничу допомогу мають складати з врахуванням вище наведених обставин 2000,00 грн. Оскільки суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог слід стягнути з відповідача на користь позивача 3028,00 грн.

Outcome: approved