Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.09.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 00-9958148 в електронній формі, підписаний електронним підписом позичальника, за умовами якого товариство надало відповідачу фінансовий кредит на умовах платності строковості та зворотності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. 19.03.2025 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 19032025-МК/ЄАПБ, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» передало (відступило) позивачу право грошової вимоги до боржників, зокрема, до відповідача за Кредитним договором № 00-9958148 від 10.09.2024, заборгованість за яким становила 12504,70 грн., з яких тіло кредиту в сумі 6500,00 грн., заборгованість за процентами в сумі 4704,70 грн., заборгованість за штрафними санкціями в сумі 3250 грн. та 1300 грн. заборгованість за комісією. Разом з тим, після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором [PERSON] не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора. За таких підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за вказаним кредитним договором в загальній сумі 12504,70 грн. та судові витрати. Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 16.10.2025 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами та витребувано докази. Представник позивача, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити за відсутності представника. Відповідач, належним чином повідомлений про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не подавав, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Вказане відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України дає суду підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції, яка діяла на момент укладання кредитного договору) визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч. 1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦПК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 2 ст. 1050 ЦПК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Суд встановив, що 10.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» та [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії № 00-9958148, за умовами якого кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у формі Кредитної лінії на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію, а також виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно з п. 1.2. договору сума ліміту кредитної лінії складає 6500 грн.. Відповідно до пункту 1.3 договору строк дії кредитної лінії 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту кредитодавцю в останній день строку кредитування (дата остаточного повернення кредиту) 05 вересня 2025 року. Пунктами 1.4, 1.5 договору передбачено, що позичальник зобов`язаний здійснювати оплату нарахованих процентів в періодичну дату оплати процентів, а саме: 25 вересня 2024 року та на кожний 15 день після цієї дати протягом строку кредитування. Стандартна процента ставка складає 0,94% від суми кредиту за кожний день користування кредитом та застосовується в межах строку дії кредитної лінії (за виключенням строку кредитування, коли позичальник має право на використання зниженої процентної ставки). Знижена процентна ставка становить 0,85 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом , надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою періодичною датою оплати процентів. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 15 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування кредитом. Відповідно до п. 2.8 договору, кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату видачі кредиту 10 вересня 2024 року, сума кредиту перераховується кредитодавцем в сумі 6500 грн. на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Згідно з п. 1.6 Кредитного договору кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 20,00% від суми кредиту, що складає 1300 грн. Укладення договору відбувається згідно Закону України «Про електронну комерцію». Після здійснення акцепту позичальником оферти товариства, що є укладенням договору відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», товариство накладає на оригінал договору кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника товариства із кваліфікованою електронною позначкою часу, оригінал договору завантажується (надсилається) в Особистий кабінет клієнта. Кредитний договір був укладений в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства. Договір підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, який був надісланий позичальнику на номер мобільного телефону [NUMBER] , відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Після здійснення акцепту Позичальником оферти Товариства, що є укладенням Договору відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», Товариство наклало на оригінал Договору кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника Товариства із кваліфікованою електронною позначкою часу, а оригінал Договору був завантажений в Особистий кабінет клієнта (Розділ 2). Згідно з копією довідки ТОВ «Макс Кредит» [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП [NUMBER] ), з яким укладено договір 00-9958148 від 10.09.2024 ідентифікований Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит». Акцепт договору позичальником, підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора 53269 від 10.09.2024 о 19:12:04 год., номер телефону [NUMBER] . До позовної заяви позивачем приєднано Графік платежів як Додаток №1 до Договору кредитної лінії № 00-9958148 від 10.09.2024 та Паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит). Вказані документи підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором і в цих документах містяться відомості про тип кредиту, суму кредиту, строк надання кредиту та спосіб надання кредиту, розмір процентної ставки, порядок користування та повернення кредиту, відповідальність за порушення умов кредитного договору тощо. Таким чином, укладаючи вказаний договір відповідач та ТОВ «Макс Кредит» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 10.09.2024 ТОВ «Макс Кредит» на картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] через ТОВ «ПрофітГід» було перераховано грошові кошти в сумі 6500,00 грн., що підтверджується інформаційним повідомленням ТОВ «Макс Кредит», номер транзакції 2598-47656-78344. Також, на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів від АТ КБ «Приватбанк» надійшло повідомлення вих. № 20.1.0.0.0/7-251030/79843-БТ від 03.11.2025, відповідно до якого на ім`я [PERSON] банком емітовано картку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) та на вказаний рахунок було зарахування коштів на суму 6500 грн. від 10.09.2024. Отже, з наданих доказів вбачається, що під час укладення договору № 00-9958148 від 10.09.2024 сторонами було досягнуто згоди з усіх його істотних умов, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Таким чином укладений між сторонами договір є обов`язковим до виконання. Крім того, наданими доказами підтверджується отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 6500,00 грн., а відтак і факт укладення кредитного договору. Також, судом встановлено, що 19.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» та позивачем укладено договір факторингу № 19032025-МК/ЄАПБ, за умовами якого фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно Реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Згідно з п. 2.2 договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги до боржників відбувається в момент підписання сторонами паперового Реєстру боржників за Додатком № 1 до цього договору та акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно боргів та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками паперовий реєстр боржників за Додатком № 1 до цього договору та Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги відповідно до реєстру боржників та є невід`ємною частиною цього договору. На підтвердження факту укладення вказаного договору позивач надав копію Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 19032025-МК/ЄАПБ від 09.03.2025 підписаний сторонами та копію платіжної інструкції № 22588 від 28.03.2025 про сплату коштів за відступлення права вимоги згідно Договору факторингу № 19032025-МК/ЄАПБ від 09.03.2025. Як вбачається з витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 19032025-МК/ЄАПБ від 09.03.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за Договором № 00-9958148 загальна сума заборгованості за яким станом на 19.03.2025 становила 12504,70 грн., з яких 7800 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4704,70 грн. - сума заборгованості за відсотками; 3250 грн. - сума заборгованості за штрафними санкціями; кількість днів прострочення 175. Згідно зі ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) і до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Отже, суд встановив, що до позивача перейшло право вимоги за вказаним вище кредитним договором до боржника [PERSON] . Крім того, за змістом наведених положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора. З матеріалів справи вбачається, що боржник не сплачував в повному обсязі заборгованість за кредитним договором унаслідок чого у [PERSON] утворилася заборгованість. На підтвердження суми заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором № 00-9958148 від 10.09.2024 позивачем надано розрахунок заборгованості за період з 10.09.2024 по 19.03.2025, з якого вбачається, що станом на 19.03.2025 заборгованість відповідача складається з: 6500 грн. - суми заборгованості за основною сумою боргу, 4704,70 грн.- суми заборгованості за відсотками, 1300 грн. - суми заборгованості за комісіями та 3250 грн. - штрафу, а всього 15754,70 грн. Вказаний розрахунок здійснено в межах погодженого сторонами строку договору з застосуванням процентної ставки визначеної договором, а тому суд вважає вказаний розрахунок відсотків вірним, докази зворотного у суду відсутні. Враховуючи, що отримані відповідачем кредитні кошти та відсотки за їх користування в добровільному порядку позивачу не сплачені, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом в сумі 12504,70 грн., яка складається з 6500 грн. - суми заборгованості за основною сумою боргу, 4704,70 грн.- суми заборгованості за відсотками та 1300 грн. - суми заборгованості за комісіями, які підлягають стягненню в примусовому порядку. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача штрафних санкцій в сумі 3250 грн., суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з п. 6.4 Договору у разі невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань за цим договором, сума кредиту за яким не перевищує однієї мінімальної заробітної плати, кредитодавець має право нарахувати, а позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю неустойку у вигляді штрафу в такому порядку: на другий день невиконання та /або неналежного виконання - 325 грн., на п`ятий день - 650 грн., на десятий день - 975 грн., на двадцять перший день - 1950 грн., на сороковий день - 2600 грн., на п`ятдесятий день - 3250 грн., на шістдесятий день - 3250 грн. У будь-якому разі сукупна сума неустойки (штрафу) та інших платежів, що підлягають сплаті позичальником за порушення виконання його зобов`язань на підставі цього договору, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної позичальником за цим договором. Отже, як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором в період з 29.07.2027 по 19.03.2024 позивачем нараховано штраф в сумі 3250 грн. Разом з тим, відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Воєнний стан в Україні введений з 24 лютого 2022 року, а тому з урахуванням викладеного нарахування штрафу згідно ст. 549 ЦК України в розмірі, визначеному договором в даному випадку, з 24 лютого 2022 року не можливе. Частиною першою ст. 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. З урахуванням викладеного, суд вважає, що сплата відповідачем штрафу, нарахованого за невиконання умов кредитного договору в сумі 3250 грн., підлягає списанню позивачем (позикодавцем) в зв`язку з прямою нормою закону, викладеною в п. 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України. Отже, суд встановив, що відповідачу [PERSON] на підставі кредитного договору було надано кредит в розмірі 6500,00 грн., строком користування кредитом на 360 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,1 % в день, але відповідач взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів не виконує в повному обсязі, чим істотно порушує умови укладеного договору. Зважаючи на викладене вище та встановлені обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, а також те, що кредитний договір № 00-9958148 від 10.09.2024 встановлює обов`язок позичальника повернути кредит та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором, але позичальник не виконує взятті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та відсотків, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 12504,70 грн., а штраф в сумі 3250 грн. підлягає списанню позивачем у зв`язку з прямою вказівкою закону. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача кредитної заборгованості у сумі 12504,70 грн., тобто 79,37 % від заявленої вимоги, то розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 2403,32 грн., а судовий збір у сумі 624,68 грн. суд покладає на позивача.

Outcome: partial