Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін. 18.11.2025 року, [PERSON] , звернувшись до суду із даною позовною заявою, посилається на те, що позивач перебуваючи в шлюбі з відповідачем [INFO] народила сина, [PERSON] . Згідно рішення суду з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання сина, в розмірі частини всіх видів заробітку щомісячно і до його повноліття. Повнолітній син, на даний час є учнем 1TAS класі Технікуму у Тарнобжезі. Їх син проживає в гуртожитку, який оплачує вона та перебуває на її утриманні. Позивачка купує йому всі необхідні речі, продукти харчування та інші неохідні речі для життєдіяльності людини. Крім того, в нього є проблеми зі здоров?ям, і час від часу потрібно оплачувати його лікування. Вона не в змозі самостійно в повній мірі утримувати сина, оскільки її заробітна плата є незначною, інших видів доходу вона не має. У зв?язку з цим, вони з сином опинилися у скрутному матеріальному становищі. Син потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина на даний час не надає, але має змогу. Отримує пенсію та працює. Відповідач є працездатним, інших дітей немає. Аліментів нікому не сплачує. Отже, відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання їх сина. Тому, просить стягувати з відповідача на її користь на утримання повнолітнього сина аліменти в розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення сином двадцяти трьох років за умови, що він буде продовжувати навчання. 04.12.2025 року від представника відповідача, адвоката Амбул Т.В., надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що проти позовних вимог заперечують в повному обсязі. Вказує на те, що зміст поданої позовної заяви не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України. Звертає увагу суду та позивача на те, що відповідно до закону повнолітня дитина, яка продовжує навчання, має повний обсяг цивільної процесуальної дієздатності та може звернутись самостійно з позовом про стягнення аліментів на її утримання; у разі подання позову матір`ю дитини, повнолітню дитину має бути обов`язково зазначено у позовній заяві у якості третьої особи у справі. Таким чином, аліменти стягуються безпосередньо на користь повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися, тобто позивачу необхідно обґрунтувати необхідність стягнення аліментів на свою користь, а не на користь повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . в позовній заяві Позивач зазначає, що Відповідач, [PERSON] , є працездатним, інших дітей не має. Аліменти нікому не сплачує. Це твердження, не відповідає дійсності, оскільки, з 08 серпня 2017 року Відповідач перебуває у шлюбу з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 08.08.2017 серія [NUMBER] . Від шлюбу мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 20.11.2018 р. Дитина Відповідача, має захворювання цукровий діабет, 1 типу, тяжка форма, глікемічний контроль з високим ступенем ризику, та є дитиною-інвалідом до 18 років, що підтверджується медичним висновком про дитину-інваліда до 18 років № 22 від 02.03.2023 р. Позивач в своїй заяві стверджує, що Відповідач працює, але ніяким чином не підтверджує свої доводи. Ці доводи не відповідають дійсності, оскільки на даний час Відповідач не працює, офіційно є пенсіонером, та отримає лише пенсію. Це підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] від 18.06.2025 р. та довідкою ОК-5. Також, звертає увагу суду, що дружина Відповідача, [PERSON] , на даний час не працює, офіційного доходу не має, оскільки здійснює нагляд за дитиною-інвалідом. Таким чином, Відповідач є єдиним годувальником, а тягар утримання нової сім`ї лежить безпосередньо на ньому. У зв`язку з тим, що у Відповідача дитина-інвалід, дуже багато коштів витрачаються, на ліки та прилади для вимірювання та цілодобового моніторингу рівня цурку. Позивач стверджує, що Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина на даний час не надає. Це твердження також не відповідає дійсності, оскільки, Відповідач після розлучення увесь час сумлінно сплачував аліменти згідно виконавчого провадження, заборгованості зі сплати аліментів не мав. З 2017 року по 2021 рік Відповідач проходив службу в м. Чугуїв, проживав зі своєю сім`єю. В сусідньому будинку проживав син Відповідача від першого шлюбу з Позивачем. По мірі можливості Відповідач спілкувався із сином, а також по мірі можливості надавав допомогу дитині не враховуючи аліменти. Крім того, за можливості завжди намагався перевести дитині додаткові гроші, останні перерахунки підтверджується квитанціями. Батько спілкується з дитиною та намагається допомогати. Зі змісту позовної заяви, Відповідач дізнався, що його син є учнем у 1TAS класі Технікуму у Тарнобжезі, що знаходиться за кордоном у Республіці Польща. Позивачем не були узгоджені з Відповідачем питання щодо навчання сина за кордоном. Навчальний заклад було обрано Позивачем на власний розсуд, без погодження із Відповідачем. Позивач офіційно працевлаштована, є військовослужбовцем. Офіційно отримує заробітну плату та додаткову щомісячну винагороду. Аналізуючи матеріали справи, вважають, що оскільки відповідно до Сімейного кодексу України батьки у рівному ступені беруть участь в утриманні як неповнолітньої дитини, так і повнолітньої дитини, яка навчається або продовжує навчання. Позивачем, у свою чергу, не доведено, що вона утримує свого повнолітнього сина одноособово. Натомість Відповідачем спростовано доводи позивача, що він не надає матеріальної допомоги сину у добровільному порядку. Тому відсутні правові підстави для стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання їх повнолітньої дитини, що навчається, аліментів у розмірі 1/4 частини, до досягнення повнолітньою дитиною, двадцяти трьох років за умови продовження навчання. Крім того, позивач не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини за кордоном при наявності можливості проходження навчання у державних закладах освіти, не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини. Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що між нею та Відповідачем були узгоджені питання щодо навчання сина за кордоном. Навчальний заклад було обрано позивачем на власний розсуд, без погодження із Відповідачем. Тому, просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. І. Процесуальні дії у справі Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 19.11.2025 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі, без повідомлення сторін. ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [INFO] в сторін народився син [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 66, що підтверджується копією свідоцтва про народження, яке видане повторно Серія [NUMBER] від 26.11.2021 року (а.с. 10). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] від 09.06.2010 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що 09.06.2010 року складено відповідний актовий запис № 113 (а.с. 6). Згідно з копією свідоцтва про зміну імені Серія [NUMBER] від 11.08.2020 року, [PERSON] , [INFO] , 1.08.2020 року змінила прізвище на « [PERSON] », про що складено відповідний актовий запис № 14 (а.с. 7). Відповідно до копії перекладу Довідки, [PERSON] , [INFO] , є учнем 1TAS класі Технікуму у Тарнобжезі в шкільному році 2024/2025, плановий термін закінчення навчання настане 31.08.2029 року (а.с. 12-13). Згідно з копією медичної характеристики від 22.02.2024 року, [PERSON] , [INFO] , діагностовано: правобічний сколіоз грудо-поперекового відділу хребта І ст., двобічна плоскостопість І ст. Лейкоподібна деформація грудної клітини з незначним порушенням функції зовнішнього дихання (а.с. 15). Відповідно до копії Витягу з рішення Виконавчого комітету Коломийської міської ради про на дання статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів № 358 від 19.12.2023 року, надано статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів [PERSON] , [INFO] , якого взято на облік внутрішньо переміщеної особи з м. Чугуєва Харківської області (довідка № 2616-5002149808) і зазнав психологічного насильства та тимчасово проживає у [ADDRESS] (а.с. 11). Згідно з копією платіжної інструкції від 09.11.2024 року, [PERSON] перерахував на картковий рахунок [PERSON] , грошові кошти, в сумі 1000 грн. (а.с. 39). Відповідно до копії платіжної інструкції від 09.11.2025 року, [PERSON] перерахував на картковий рахунок [PERSON] , грошові кошти, в сумі 1000 грн. (а.с. 40). Згідно з копією свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] від 08.08.2017 року, між [PERSON] , [INFO] , ат [PERSON] , [INFO] , 08.08.2017 року зареєстровано шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] », про що складено відповідний актовий запис № 2010 (а.с. 48). Відповідно до копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 20.11.2018 року, батьками [PERSON] , [INFO] , вказані: [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 5279 (а.с. 47). Згідно з копією консультаційного висновку спеціалістів Центральної ЛКК з дитячої інвалідності № 146, рекомендовано встановити інвалідність [PERSON] , [INFO] , до 18 років (а.с. 42). Відповідно до копії медичного висновку № 22 від 02.03.2023 року, [PERSON] , [INFO] , є дитиною з інвалідністю до 18 років (а.с. 43). ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін. Частиною 2 ст. 141 СК України передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стаття 200 СК України визначає, що розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ч.3ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначено в ч. 2ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. V. Оцінка суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, доходить висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Надаючи оцінку позовним вимогам, суд вважає доведеною ту обставину, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, яке видане повторно Серія [NUMBER] від 26.11.2021 року. Також судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є повнолітнім, є учнем 1TAS класі Технікуму у Тарнобжезі в шкільному році 2024/2025, плановий термін закінчення навчання настане 31.08.2029 року. Пунктом 20 Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» надано наступні роз`яснення: обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення на аліментів. Що стосується розміру аліментів, то при його визначенні суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів іншої дитини, інші обставини, що мають істотне значення та вважає, що аліменти з відповідача слід стягувати у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. На підставі викладеного та ст. 180-184, 199, 200 СК України та,

Outcome: approved