Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

Позивач просить визнати його батьком дитини [PERSON] , [INFO] , та зобов`язати третю особу внести зміни до актового запису про народження дитини щодо відомостей про батька. В обґрунтування позову вказав, що протягом 2022-2024 р.р. підтримував із [PERSON] романтичні стосунки, вони періодично зустрічалися, в результаті [PERSON] завагітніла. Однак, відповідачка перебувала в той час із [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Відповідно батьком дитини записаний чоловік. Так як позивач являється біологічним батьком [PERSON] , просить задовольнити його позов, щоб він зміг опікуватися своїм сином, оскільки останній відібраний у матері та переданий на повне державне забезпечення у КНП ЛОР «Центр Медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям». 22.05.2025 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 07.07.2025. Ухвалою від 07.07.2025 було задоволено клопотання представника позивача та призначено судову молекулярно-генетичну експертизу на визначення батьківства. 17.11.2025 відновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 18.12.2025 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. 05.01.2026 представник позивача у судовому засіданні підтримав позов з підстав вказаних у ньому. Відповідачка позов визнала, вказала що була у стосунках з позивачем та народила від нього дитину. З відповідачем [PERSON] не підтримує стосунків, однак оскільки перебувала з ним у шлюбі, останнього записала батьком дитини. Відповідач [PERSON] подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Вказав, що обізнаний з результатами експертизи. Не заперечив щодо задоволення позову. Представник третьої особи пояснила, що сім`ю [PERSON] знає з 2020 року. Їй відомо про те, що позивач спільно проживав із відповідачкою, він був при пологах. Далі [PERSON] було поміщено в центр матері, звідки вона втекла. Після чого було вирішено питання про відібрання дитини, оскільки належних умов проживання із матір`ю не було. Вислухавши сторін, оцінивши докази, вивчивши матеріали справи, суд встановив таке. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.08.2010 року між відповідачами укладено шлюб. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.03.2025, [PERSON] народився [INFO] , батьками якого є: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до рішення Виконавчого комітету ШМР №109 від 30.04.2025 року від матері [PERSON] відібрано малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та передано на повне державне забезпечення у КНП ЛОР «Центр Медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям». Відповідно до висновку експерта від 31.10.2025 № СЕ-19/114-25/18418-БД [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події складає 99, 9999999%. У відповідності до ч. 1 ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно ч. 3 ст. 128 Сімейного кодексу України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Статтею 129 Сімейного кодексу України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 встановлено, що Особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно наведеного вище висновку експерта ймовірність батьківства [PERSON] відносно [PERSON] становить 99, 9999999%. При цьому, відповідачі позов визнали, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин та міркувань суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Крім цього, враховуючи визнання позову відповідачами до початку розгляду справи по суті, у відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України необхідно повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно із платіжною інструкцією №29 від 09.05.2025.

Outcome: approved