Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідачів - Приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Паленчук Лілія Маноліївна, Приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Давня Олена Іванівна. На обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 17.11.2021 року, між [PERSON] і [PERSON] , було укладено договір купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна, а саме: квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач не мала наміру відчужувати своє єдине житло. Позивач на той час була у дуже важкому стані - ще не одужала від коронавірусу. Перебуваючи ще не зовсім у світлому розумінні обставин, що відбувалися, оскільки приймала лікувальні препарати, маючи сильну слабкість і в`ялість організму, позивач надіялася, що отримаю підтримку від відповідачки, а саме головне від її батька. З її батьком вона була знайома раніше, оскільки мала з ними справи. Пізніше позивачу стало відомо, що насправді укладено договір купівлі-продажу єдиного її житла. Вона ж на справді планувала, що буде довічне утримання, як говорилося раніше, і вона б могла бути спокійна, допоки жива, вона що буду доглянута. Відтак враховуючи той факт, що позивач немала наміру продавати житло, такий правочин не відповідає її волі. Більше того, їй ніхто не оплатив грошей за квартиру, як то висвітлено у договорі. Позивачу довгий час не надавали примірника договору, оскільки здогадувались, що позивач коли прочитає, що підписала, буде заперечувати все. Позивачу тільки в кінці літа нотаріус надала, після її звернення, копію договору. Після цього позивач почала спілкуватися з відповідачкою, щоб та повернула все назад. Домовитися з нею про добровільне врегулювання спору, позивач не має можливості оскільки вона уникає зі нею контакту, конфліктує, в т.ч. постійно наголошує, що вона є повноправний власник. Це породжує для позивача реальний ризик втрати житла, вважає, що її право порушено та підлягає судовому захисту. 17 листопада 2021 року вона дійсно у важкому хворому стані була доставлена відповідачкою та її батьком до приватного нотаріуса для укладення договору. Перемовини із нотаріусом, щодо форми та змісту правочину та істотних умов договору, вела Відповідачка. Позивач тоді не спілкувалася, бо була не в змозі через хворобу. Вказана вимога у Договорі про оплату послуг нотаріуса пополовині - не відповідає дійсності. Оскільки у неї коштів взагалі не було. Також з моменту укладення договору, вона продовжувала та продовжую проживати у вказаному помешканні, однак розуміє, що зважаючи на позицію відповідачки в будь - який момент вона може бути виселена та позбавлена права користування майном. Відтак з моменту укладення договору по кінця серпня 2022 року вона не знала і не могла знати, а також не зрозуміла, що нею було укладеного договір купівлі-продажу, а не договір довічного утримання. З моменту дізнання про такі обставини (серпня 2022 року), вона неодноразово намагалася знайти порозуміння Відповідачкою та з`ясувати причину такого вчинку з її сторони, однак така уникала із ним контакту, та категорично відмовилися розмовляти. Так дійсно при укладені вказаного договору, вона не звертала уваги на його текст, зміст та істотні умови, з причини хворобливого стану та довірливості до відповідачки та її батька, та просто підписала такий договір. Аналізуючи зазначені обставини справи, вбачається, що при вчинені правочину було доведено до відома позивача зі сторони Відповідача неправдиві відомості, щодо природи договору та істотних умов договору, відповідно позивачем була допущена помилка, при укладенні договору, вважаючи, що укладаю інший договір з іншими правовими наслідками. Також звернула увагу, що: договір купівлі-продажу позивачу ніхто не зачитував; позивачу не було роз`яснено, що вона відчужує помешкання без будь який зобов`язань із сторони набувача по відношенню до неї; ніхто позивачу не пояснював правових наслідків такого договору; також позивач не мала жодного наміру та волі передати майно у власність інших осіб, без зобов`язання з їх сторони; також позивач не розуміла, що підписує договір саме такого змісту і не могла сподіватися на такі негативні правові наслідки; жодних коштів за квартиру позивач не отримувала. Щодо допущеної помилки відносно природи укладеного правочину додатково зазначає що: вона перебувала у хороших стосунках з Відповідачкою та як позивачу здавалось, то така порядно до неї відноситься, і повністю їй довіряла, також у нотаріуса вона позивачу пояснювала, що підписавши вказаний договір вона забезпечу собі догляд та опіку в майбутньому, без права відчуження. Озвучені умови договору з сторони Відповідача відповідали волі позивача і вона повністю довіряючи її підписала такий договір. Щодо ознак помилки. Угоди, укладені під впливом помилки, є такими, що укладені з пороком волі. Проте лише реальна воля осіб має породжувати цивільні права та обов`язки, тому дана угода може бути визнана судом недійсною. Помилки можна класифікувати за певними ознаками. За критерієм обізнаності особи про необхідні обставини можна виділити незнання, коли особа взагалі не має уявлення про обставини, які мають для неї суттєве значення та не приділяє уваги виявленню даних обставин і в результаті відсутності таких відомостей укладає угоду, та власне помилка сама по собі, коли особа має певне уявлення про необхідні обставини, проте помиляється щодо певних моментів. Помилки можливо класифікувати за їх характером на юридичні та фактичні. Аналізуючи норми права хочу звернути увагу суду на той факт, що вразі розуміння правової природи договору, який підписаний позивачем та оскаржується, вона ніколи б не погодилася його укласти. Під природою угоди слід вважати юридичну природу тієї чи іншої угоди, тобто характеристики, які вирізняють один вид договору від іншого. Зокрема, якщо особа вважала, що укладає договір довічного утримання, проте уклала договір дарування, то має місце помилка в природі договору. Помилка стосовно правової природи угоди є єдиним випадком, коли має значення помилка в правових категоріях. Вирішуючи питання про наявність чи відсутність помилки - неправильного сприйняття позивачем фактичних обставин правочину, що вплинуло на волевиявлення особи під час укладення договору дарування замість іншого договору, на мій погляд суду необхідно встановити: вік позивача; його стан здоров`я та потребу у зв`язку із цим у догляді й сторонній допомозі; наявність у позивача спірного житла, як єдиного; відсутність фактичної передачі спірного нерухомого майна за оскаржуваним договором новим власникам та продовження Позивачем проживати в спірному майні після укладення договору. Щодо факту омани з сторони Відповідача. Також на погляд позивача мала місце і омана з сторони Відповідачів з приводу змісту договору, його істотних умов та правової природи. Вважає, що дії Відповідачки по відношенню до неї слід кваліфікувати, як зумисну оману, оскільки остання зловживаючи довірою позивача, безпорадним хворим станом, та її необізнаністю заволоділи її майном, яке зараз бажає відчужити, про що свідчить її постійні висловлювання та погрози. Остання навіть не зважає на позивача - людину у віці, що вона можу опинитися на вулиці. Виходячи з вимог Закону, правочин може бути визнаний вчиненим під впливом обману у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману щодо фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману, на відміну від помилки, є умисел, тобто особа знає про наявність чи відсутність певних обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї. Обман також має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Зазначені обставини можуть підтвердити свідки, яких проситиму допитати в рамках розгляду справи. Аналізуючи зазначені обставин справи та докази, яким позивач обґрунтовую свій позов, уважає, що факт умисної омани з сторони Відповідачів відносно позивача доведено. Також з метою додаткового обґрунтування вважаю за необхідне зазначити наступні норми чинного законодавства, а саме: Хоча як видно з обставин справи, то волі позивача укладати оскаржуваний правочин, ніхто не з`ясував, відповідно приходжу до висновку, що: 1.останній був укладений поза волею позивача; 2.скористалися хворим станом позивача, і в якому вона не усвідомлювала своїх дій, та обставин, які відбувалися; 3.без доведення до відома позивача предмету (змісту і істотних умов та правової природи) та наслідків оскаржуваного договору. В подальшому 26.01.2023 [PERSON] відчужила дану квартиру своїй рідній сестрі - [PERSON] . Договір купівлі-продажу було зареєстровано приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Давньою Оленою Іванівною (реєстраційний номер 127, виданий 26.01.2023). Враховуючи той факт, що первинний договір між позивачем і відповідачем №1 є неправомірним, як наслідок наступний договір, що укладений між відповідачами повинен теж бути визнаний неправомірним, оскільки продавець в порушення законодавства отримав відчужуване майно. На підставі викладеного, позивач просив суд: 1. Визнати недійсним Договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що укладений між [PERSON] і [PERSON] , що посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького нотаріального округу Паленчук Л.М. та зареєстрований у реєстрі за №1752 від 17.11.2021 року. 2. Визнати недійсним Договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що укладений між [PERSON] і [PERSON] , що посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького нотаріального округу Давня О.І. та зареєстрований у реєстрі за №127 від 26.01.2023 року. 3. Судові витрати стягнути з Відповідача. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 18.12.2024 суддя своєю ухвалою прийняла до розгляду та відкрила провадження у справі № 727/12840/24, призначила справу до розгляду. 30.12.2024 приватний нотаріус Паленчук Л. М. надала пояснення щодо позову, де зазначила, що 17 листопада 2021 року нею, як приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Паленчук Л.М., було посвідчено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] між [PERSON] (Продавцем) та [PERSON] . Повідомляє, що Продавець - [PERSON] неодноразово зверталася до неї за консультацією перед посвідченням вищевказаного договору як в телефонному режимі так і безпосередньо прийшовши за адресою розташування її робочого місця. Нею було неодноразово роз`яснено в повній мірі правові наслідки укладення договору купівлі- продажу, природу саме цього правочину, умови договору, відмінність договору купівлі-продажу від договору довічного утримання. Безпосередньо перед тим, як посвідчити даний правочин, нею, як нотаріусом, було здійснено ряд підготовчих дій. Перш за все, було установлено дійсні наміри кожної із сторін; з`ясовано вид договору, який виражає волевиявлення сторін та відповідає їх дійсним намірам; з`ясовано, що посвідчення договору у моїй компетенції (за місцезнаходженням цього майна або за місцезнаходженням (місцем реєстрації) однієї із сторін відповідного правочину); роз`яснено сторонам права й обов`язки за договором купівлі-продажу квартири, а також його правові наслідки; роз`яснено сторонам істотні умови обраного виду договору; установлено відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов договору купівлі-продажу квартири; встановлено однакове розуміння сторонами значення, умов договору купівлі-продажу та його правових наслідків для кожної із сторін; роз`яснено сторонам, які документи є необхідними для посвідчення вказаного правочину а також роз`яснено, які платежі необхідно буде здійснити. Так як між вказаними особами, тобто між позивачем і відповідачем у даній справі, було досягнуто згоди та взаєморозуміння щодо усіх істотних умов та положень договору купівлі-продажу, то їй, нотаріусу, з метою перевірки та з`ясування всіх належних обставин, було подано документи для посвідчення договору купівлі-продажу квартири. Далі, нею, приватним, нотаріусом [PERSON] , відповідно до положень Закону України «Про нотаріат», відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, з дотриманням положень Цивільного кодексу України та інших законодавчих актів, було вчинено наступні дії: 1.Установлено осіб ( [PERSON] та [PERSON] ), що звернулися за вчиненням нотаріальної дії. 2.Перевірено дієздатність означених громадян, що звернулися за вчиненням нотаріальної дії, зокрема, перевірено документи, передбачені статтею 43 Закону України «Про нотаріат», що встановлюють особу, а також проведено розмову та роз`яснено наслідки вчинення такої нотаріальної дії як посвідчення договору купівлі-продажу квартири, при цьому, перевірено здатність вказаних осіб усвідомлювати значення цієї нотаріальної дії, її наслідків та змісту роз`яснень нотаріуса, а також перевірено відповідність волі та волевиявлення осіб щодо вчинення такої нотаріальної дії. 3.Встановлено волевиявлення означених осіб, які звернулись за вчиненням нотаріальної дії. 4.Повторно було перевірено дійсні наміри кожної із сторін щодо укладення саме договору купівлі-продажу квартири. 5.Відповідно до статті 46 Закону України «Про нотаріат» було витребувано у сторін правочину документи, необхідні для посвідчення договору купівлі-продажу квартири. 6.Встановлено належність відчужувачу об`єкта нерухомого майна, що є предметом договору купівлі-продажу. 7.Встановлено відповідність поданих сторонами документів вимогам закону. 8.Отримано підтвердження відчужувача (продавця) про те, що майно, яке є предметом цього правочину, не є спільною сумісною власністю, про що зазначено в тексті договору купівлі-продажу квартири від 17.11. 2021 року. 9.Отримано підтвердження покупця про те, що останній на момент посвідчення договору купівлі-продажу не перебуває в зареєстрованих шлюбних відносинах та набуває вищевказане нерухоме майно за особисті кошти, про що зазначено в тексті договору купівлі-продажу квартири від 17.11. 2021 року. 10.Встановлено відсутність підстав для відмови у вчиненні такої нотаріальної дії, як посвідчення договору купівлі-продажу квартири. 11.Надано обом сторонам на ознайомлення проект договору купівлі- продажу квартири [ADDRESS] від 17.11.2021 року. 12.Було встановлено відсутність будь-яких причин, які б заважали чи створювали перешкоди у самостійному прочитанні тексту означеного договору купівлі-продажу. Жодних зауважень, заперечень чи питань від жодної із сторін вказаного договору - не надходило. Проект договору купівлі-продажу позивачем та відповідачем був прочитаний і схвалений до його підписання. Договір купівлі-продажу укладений в письмовій формі та підписаний сторонами у моїй, нотаріуса, присутності, і на момент його посвідчення наміри сторін повністю відповідали їх волі. Відтак, тільки після встановлення та перевірки того, що кожна із сторін - [PERSON] (Продавець) та [PERSON] (Покупець) -однаково розуміє значення, умови Договорі купівлі-продажу квартири від 17 листопада 2021 року та його правові наслідки, про що свідчать особисті підписи сторін на означеному Договорі купівлі-продажу, мною приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу, Паленчук Л.M., було посвідчено вказаний Договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] . НЕЮ, приватним нотаріусом Паленчук Л.M., при посвідченні означеного вище Договору купівлі-продажу від 17.11.2021 року було здійснено усі дії, які визначені Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, та які спрямовані на доведеність правочину вимогам закону. Утім, позивачка у своїй позовній заяві посилається на те, що (дослівно): «договір купівлі-продажу їй ніхто не зачитував»; «їй не було роз`яснено, що вона відчужує помешкання без будь-яких зобов`язань із сторони набувача по відношенню до неї»; «ніхто не пояснював правових наслідків такого договору»; «вона не мала жодного наміру та волі передати майно у власність інших осіб, без зобов`язання з їх сторони», «вона не розуміла, що підписує договір саме такого змісту і не могла сподіватися на такі негативні правові наслідки»; «жодних коштів за квартиру вона не отримувала» (аркуш 3 позовної заяви). Разом з тим, факт власноручного підписання спірного договору купівлі-продажу квартир від 17.11.2021 року позивачка не заперечує, так само як й відповідач. В свою чергу, в преамбулі Договору купівлі-продажу від 17.11.2021 року визначено, що Сторони попередньо ознайомлені нотаріусом з загальними вимогами чинного законодавства України, додержання яких є необхідним для чинності даного правочину, володіють необхідним обсягом цивільної дієздатності, повною мірою усвідомлюють та розуміють природу цього правочину, значення своїх дій та правові наслідки, свої права та обов`язки за даним правочином, володіючи українською мовою, що дає їм можливість спілкуватися між собою та нотаріусом без будь-яких мовних обмежень на підставі вільного волевиявлення, котре повністю відповідає їхній внутрішній волі, про що свідчать їхні особисті підписи на цьому правочині. Відповідно до п.7 Договору купівлі-продажу від 17.11.2021 року, підписання Сторонами цього договору підтверджує факт повного розрахунку за продане нерухоме майно та відсутність у Сторін будь-яких претензій щодо проведення розрахунків. Окрім цього, відповідно до п.16 Договору купівлі-продажу від 17.11.2021 року, Продавець і Покупець стверджують, що вони однаково розуміють значення і умови цього договору та його правові наслідки; договір спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; волевиявлення кожного з них є вільним і відповідає внутрішній волі; договір не носить характеру фіктивного та удаваного правочину; вони не обмежені в праві укладати правочин; вони не страждають в момент укладення цього договору на захворювання, що перешкоджають усвідомленню його суті; зміст статей законодавства, які зазначені у договорі Сторонам відомий та зрозумілий. Відповідно до п. 20 Договору купівлі-продажу від 17.11.2021 року, Сторони підтверджують, що текст договору ними прочитаний, вони не мають жодних зауважень, доповнень або суперечностей відносно умов даного договору. Таким чином, під час посвідчення договору купівлі-продажу квартири від 17.11.2021 року мною, як нотаріусом, були дотримані всі вимоги чинного законодавства, Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, відповідно до глави 6 якого нотаріус зобов`язаний встановити дійсні наміри кожної із сторін до вчинення правочину, який він посвідчує, а також відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину. Правочин посвідчується нотаріусом, якщо кожна із сторін однаково розуміє значення, умови правочину та його правові наслідки, про що свідчать особисті підписи сторін на правочині. Щодо проведення розрахунків, то звертаю увагу суду на те, що Закон України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, який регулює роботу нотаріусів України, не містять положень, які зобов`язували б нотаріусів при посвідченні договорів купівлі-продажу квартири витребовувати у сторін договору документи на підтвердження розрахунку. З огляду на викладене вище, жоден із доводів позивачки у позовній заяві не спростовує правомірність її дій як нотаріуса при посвідченні Договору купівлі-продажу квартири від 17.11.2021 року. Підписуючи Договір купівлі-продажу квартири від 17.11.2021 року позивачка [PERSON] , не могла не помітити, що ставить свій підпис графі із назвою «Продавець», а поряд знаходиться графа для підпису із назвою «Покупець» (підписи знаходяться поряд на одній сторінці). Відтак, доводи позивачки про її необізнаність зі змістом підписаних документів, юридичну неграмотність та хворобливий стан є безпідставними та необгрунтованими. Адже особа, укладаючи та підписуючи такий документ, як Договір купівлі-продажу квартири, має проявляти розумну обачливість і ознайомитися зі змістом зазначених документів перед підписанням. Формулювання цих документів є зрозумілими для пересічного громадянина без юридичної освіти та спеціальних знань. Аналогічний правовий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 31 березня 2021 року у справі № 923/875/19. Таким чином, міркування позивачки [PERSON] щодо порядку та обставин посвідчення мною, приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Паленчук Л.М., договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] між [PERSON] (Продавцем) та [PERSON] (Покупцем), не відповідають дійсності, й відповідно не підтверджені жодними доказами, а тому, твердження [PERSON] у позові є абстрактними безпідставними припущеннями та необгрунтованими домислами останньої. Звідси вважає, що позовні вимоги позивачки [PERSON] є необгрунтованими та не підлягають задоволенню. Просила суд розглядати справу без її участі. 30.12.2024 приватний нотаріус Паленчук Л. М. надала суду копії документів. 10.02.2025 представник відповідачів надав пояснення на позовну заяву, де зазначив, що Звертаю, увагу суду що по першій позовній вимозі є рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21.07.2023 року у справі №727/11709/22, яке станом на день подачі позову набрало законної сили та не оскарженне. Вказаним рішенням в задоволенні позовних вимог [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Саламандик Андрій Іванович до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Приватний нотаріус Чернівецького нотаріального округу Паленчук Лілія Маноліївна про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] що посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького нотаріального округу Паленчук Л.М. та зареєстрований у реєстрі за №1752 від 17.11.2021 року відмовлено. Неможливість повторного розгляду справи, коли є судове рішення, що набрало законної сили і не скасоване у встановленому законом порядку, перш за все пов`язана з виключністю судового рішення. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Отже, для застосування вказаної підстави для закриття провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме: тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. При цьому, зазначені підстави для закриття провадження у справі спрямовані на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. З огляду на викладене, слід прийти до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі відносно позовної вимоги про визнання недійсним Договір купівлі- продажу квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що укладений між [PERSON] і [PERSON] , що посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького нотаріального округу Паленчук JI.M. та зареєстрований у реєстрі за №1752 від 17.11.2021 року. Позивачка просить визнати недійсним Договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що укладений між [PERSON] і [PERSON] , що посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького нотаріального округу Давня О.І. та зареєстрований у реєстрі за №127 від 26.01.2023 року. Однак у позовній заяві Позивачка жодним чином не аргументує та не доводить підстав недійсності вказаного правочину. Одним із предметів спору в цій справі є визнання недійсним договору купівлі продажу між [PERSON] і [PERSON] , яка на підставі нього набула прав власника. Однак [PERSON] , належним чином набула права власності тому в разі визнання договору що укладений між [PERSON] і [PERSON] , що посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького нотаріального округу Давня О.І. та зареєстрований у реєстрі за №127 від 26.01.2023 року недійсним будуть порушенні законні права та інтереси [PERSON] як власника квартири яка набула права власності на законний підставах. Підставою вимог про визнання договору купівлі-продажу недійсним позивач зазначає, що договір укладений під впливом помилки. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Не є помилкою щодо якості речі неможливість її використання або виникнення труднощів у її використанні, що сталося після виконання хоча б однією зі сторін зобов`язань, які виникли з правочину, і не пов`язане з поведінкою іншої сторони правочину. Не має правового значення помилка щодо розрахунку одержання користі від вчиненого правочину. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним. Таким чином, підставою для визнання недійсним правочину, який укладається під впливом помилки, є саме помилка в природі правочину, а не помилка в розрахунку одержання користі від правочину. Крім цього, сторона, яка посилається на ст. 229 ЦК України, як на підставу для визнання договору купівлі-продажу недійсним, повинна довести, що фактично укладено інший правочин і досягнуто згоди щодо всіх його істотних умов, і що вона помилково вважала один правочин за інший, тобто допустила істотну помилку - помилку в природі правочину. Тобто, саме сторона договору повинна довести, що вона помилялася щодо правової природи правочину, що мала намір укласти інший договір. Всупереч наведених норм, на підтвердження того, що при укладенні договору купівлі- продажу квартири [PERSON] помилялася щодо природи цього правочину і що ця помилка має істотне значення, позивач та його представник не надав суду жодних доказів. В матеріалах справи також відсутні докази того, що на момент укладення оспорюваного договору від 17.11.2021, [PERSON] мала намір укласти саме договір про довічне утримання (чи інший договір) та докази, які б свідчили про обговорення чи досягнення між сторонами згоди з усіх істотних умов саме договору довічного утримання. Водночас, своїми поясненнями від 27.12.2024 року приватний нотаріус Паленчук JI.M. підтвердила, що [PERSON] завчасно звернулася до неї з приводу укладення саме договору купівлі-продажу. Окремо зазначає, що позивач зверталася за консультацією декілька разів. їй було роз`яснено природу такого правочину та наслідки його укладення. Під час укладення оспорюваного правочину [PERSON] бажала укласти саме договір купівлі-продажу, а не інший правочин. Між сторонами не обговорювались істотні умови укладення іншого договору. Сторони дійшли згоди з усіх істотних умов саме договору купівлі-продажу. Таким чином, звернення [PERSON] до нотаріуса з приводу укладення договору купівлі-продажу, якій роз`яснено правову природу такого правочину і наслідки якого були зрозумілими, обговорення і досягнення сторонами під час укладення правочину істотних умов саме договорів купівлі-продажу, а не договору довічного утримання чи іншого, в сукупності свідчать про те, що волевиявлення позивача було вільним, відповідало її внутрішній волі і було спрямоване саме на укладення договорів купівлі-продажу, а не іншого договору. Також варто взяти до уваги, що у договорі сторони визначили ціну за якою було продано вказану квартиру. У даному правочині сторони погодили, що [PERSON] зобов`язується І передати предмет договору. Також визначено, що підписання договору буде свідчити про те, що розрахунок з [PERSON] за даним договором здійснений та про відсутність у продавця щодо покупця претензій майнового характеру, що стосувалось б питань оплати договору. Зазначення даних умов в договорі свідчить, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та спростовує доводи позивача про укладення фактично іншого правочину (договору довічного утримання). При цьому, сам факт похилого віку [PERSON] , перенесення хвороби (ковід) та відсутність у неї іншого житла, окрім спірного, що спростовується матеріалами справи не є доказом того, що при укладенні договорів купівлі-продажу особа помилилася щодо обставин, які мають істотне значення. Дані обставини не є доказами і не підтверджують, що при укладенні договору мала місце помилка, яка в свою чергу має істотне значення. Також факт проживання позивача після укладення договору купівлі-продажу в квартирі та не проживання у даній квартирі відповідача жодним чином не свідчать про помилку позивача при здійсненні волевиявлення на вчинення вказаного правочину. Законодавство не встановлює вимогу про обов`язкове виселення продавця з відчуженого будинку, тобто він може і надалі проживати у цьому житлі після укладення договору купівлі-продажу, і не визначає обов`язок покупця вселитись у це помешкання, чи проживати у ньому. Вишенаведені позивачем та його представником обставини не мають правового значення для правильного вирішення даного спору, оскільки не є підставами для визнання договору купівлі-продажу недійсними. Також варто взяти до уваги умови договорів купівлі-продажу, зокрема те, що сторони підтвердили дійсність намірів при його укладенні, укладення цього договору відповідає їхнім інтересам, волевиялення є вільним, договір не приховує іншого правочину і спрямований на реальне настання наслідків, які стосуються договору купівлі-продажу, а також, що нотаріусом роз`яснено наслідки укладення вказаного договору, зокрема положення ст. 655 ЦК України. Також не знаходить свого підтвердження доводи позивача про те, що їй не було відомо зміст правочину, так як не надано договір для читання, оскільки такі доводи повністю спростовані, як поясненнями представника відповідача так і приватного нотаріуса Паленчук Л.M., котрі підтвердили, що договір купівлі-продажу наданий був сторонам, після чого був прочитаний [PERSON] та підписаний. Дані пояснення є належними, достовірними, допустимими доказами, повністю узгоджуються з інтими обставинами справи, не спростовані позивачем жодними доказами, а тому ми не вбачаємо підстав для ненадання їм доказового значення. Не відповідають дійсним обставинам справи і вважаємо що не варто берати до уваги пояснення позивача про те, що позивач помилилася щодо природи правочину і думала, що укладає договір довічного утримання, оскільки вони повністю спростовані поясненнями відповідача та приватного нотаріуса. Відповідно до матеріалів справи, якими встановлено, що [PERSON] , перед посвідченням нотаріусом оспорюваного договору купівлі-продажу давала письмову нотаріально засвідчену заяву про те, що вказане майно є її приватною власністю, в квартирі не зареєстровані малолітні неповнолітні діти, а також недієздатні чи часткового недієздатні особи. Дана обставина підтверджує, що сторони дійшли згоди по істотних умовах саме договору купівлі-продажу, а не іншого виду правочину. Наведені обставини також дають суду підстави зробити висновок, що волевиявлення позивача на укладення договору купівлі-продажу було вільним та відповідало його внутрішній волі. Щодо наведеного позивачем: «я не мала наміру відчужити своє єдине житло... Перебуваючи ще не зовсім у світлому розумінні обставин, що відбувалися,.... Стало відомо, що насправді укладено договір купівлі-продажу... я ж насправді планувала, що буде довічне утримання... » - зазначаю наступне, що у договорі купівлі-продажу від 17.11.2021 року вказано «що Сторони тобто Покупець - [PERSON] та Продавець - [PERSON] ознайомленні нотаріусом з загальними вимогами чинного законодавства України, додержання яких є необхідним для чинності даного правочину. володіємо необхідним обсягом цивільної дієздатності, повною мірою усвідомлюємо та розуміємо природу иього правочину. значення своїх дій та правові наслідки, свої права 'та обов`язки за даним правочином. володіючи українською мовою, що дає нам можливість спілкуватися між собою та нотаріусом без будь-яких мовних обмежень на підставі вільного волевиявлення, котре повністю відповідає нашій внутрішній волі, про шо свідчать наші особисті підписи на цьому правочині», цим самим спростовується вказане Позивачем, що також підтверджується поставленим підписом Позивача на договорі купівлі-продажу. Позивач в тексті позовної заяви, неодноразово підтверджує, що власноруч підписала оспорюваний договір купівлі-продажу. А тому до вказаного позивачем «...довгий час не 1 надавали примірника договору, оскільки здогадувались, що я коли прочитаю, що підписала, буду заперечувати все.» сліп віднестись критично, тому шо наведене позивачем не піддається здоровому глузду, оскільки як можна підписувати договір та не бачити в графі для підписів Продавець та Покупєпь(сторони договору купівлі-продажу). а бачиш Відчужувач та Набувач (сторони договору довічного утримання). [PERSON] посилається, що 17.11.2021 року була у дуже важкому стані - ще не одужала від коронавірусу. Однак дане спростовується довідкою про перенесену коронавірусну інфекцію від 20.12.2021 року, яка додана до матеріалів справи в якій вказано що [PERSON] видужала 11.11.21 року, тому те що [PERSON] на час укладення договору була хворою не відповідає дійсності. Враховуючи вказані вище положення законодавства та встановлені фактичні обставини справи, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що волевиявлення позивачки при укладенні спірного договору купівлі-продажу квартири від 17.11.2021 року не було вільним та не відповідало її волі, суду не надано, а ті, докази, що надані на підтвердження вказаних посилань, слід розцінюювати критично з наступних підстав. Так, твердження позивачки щодо наявності в неї на той час коронавіосної хвороби яка вплинула на [PERSON] шоло її нерозуміння ситуації на момент укладення договору купівлі пропажу, то не дало змоги їй ознайомитись із змістом спірного договору і правильно зрозуміти його правову природу, не підтверджуються матеріалами справи. Крім того, надана суду виписка з медичної карти амбулаторного, стаціонарного хворого від 24.11.2021 року на нашу думку є сумнівною, оскільки відомості якій в ній зазначенні не відповідають довідці про перенесену коронавірусну інфекцію від 20.12.2021 року. Разом з цим, у виписці обставини, які викладенні не характеризують стан здоров`я Позивачки на момент укладення оспорюваного договору 17.11.2021 року та самі по собі не доводять впливу зазначених у них захворювань на його укладення, тому не є належними доказами в розумінні ч. 1 ст. 77 ЦПК України та не приймаються судом до уваги. Просив суд у позовних вимогах [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу треті особи без самостійних вимог на стороні відповідачів Приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Паленчук Лілія Маноліївна, Приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Давня Олена Іванівна - відмовити в повному обсязі. 11.03.2025 відповідачі [PERSON] , [PERSON] надали заяви про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за їх відсутності. 12.03.2025 приватний нотаріус Паленчук Л. М. надала заяву про розгляд справи без її участі. 12.03.2025 представник позивача надав клопотання про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні без участі позивача та представника позивача. 12.03.2025 суд ухвалою закрив підготовче судове засіданні і призначив справу до розгляду по суті. 09.04.2025 відповідачі [PERSON] , [PERSON] надали заяви про розгляд справи у судовому засіданні за їх відсутності. 08.05.2025 приватний нотаріус Паленчук Л. М. надала заяву про розгляд справи без її участі. 12.05.2025, 19.06.2025, 11.08.2025 відповідачі [PERSON] , [PERSON] надали заяви про розгляд справи у судовому засіданні за їх відсутності. 12.08.2025 представник позивача надав клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника. 11.09.2025, 13.10.2025 відповідачі [PERSON] , [PERSON] надали заяви про розгляд справи у судовому засіданні за їх відсутності. 14.10.2025 приватний нотаріус Паленчук Л. М. надала заяву про розгляд справи без її участі. 14.10.2025 представник позивача надав клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника. 14.10.2025 суд ухвалою визнав явку позивача обов`язковою. Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована тим, що порушено права позивача на житло. Позивач [PERSON] допитана як свідок в судовому засіданні суду пояснила, що знає батька відповідачів, який попросив, щоб його донька відповідачка по справі - [PERSON] пожила деякий час у неї вдома, адже, був короно вірус і щоб вона не жила у гуртожитку, на що вона погодилась. Через деякий час вона заболіла на короно-вірус. Після цього вона домовилась про укладення договору, але думала, що це буде договір довічного утримання, бо попередньо йшла мова про договір довічного утримання. Втім, у нотаріуса вона з відповідачкою [PERSON] уклала договір купівлі-продажу, бо їй сказали, щоб вона підписувала його, бо якщо щось не так, вона зможе розірвати його в любий момент і вона повірила. В спірній квартирі вона проживає і зараз, сплачує комунальні послуги. Втім, з реєстрації знята. Відповідачі в спірну квартиру не заселились. Через три дні після укладення договору вона ходила до нотаріуса, щоб отримати примірник договору купівлі-продажу спірної квартири, але нотаріус їй відмовила. Відповідачі сказали, що вона може вернути їм 29000 гривень та вони можуть повернути квартиру. Також вона зверталась і до поліції з цього приводу. Просила позовні вимоги задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні надав суду пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив позов задовольнити. Позивачці пояснили, що це був не договір купівлі-продажу, а договір довічного утримання. Спірний договір був підписаний у нотаріуса. Щодо оцінки спірної квартири, то цим питанням позивачка не займалася. Гроші передавались в приміщені у нотаріуса. Зазначив, що спірний договір їй не зачитували, не роз`яснювали наслідки такого, не розуміла, що підписує договір саме такого змісту, нею допущено помилку щодо природи укладеного правочину, неправильного сприйняття фактичних обставин договору. Наголосив, що такий укладений шляхом обману. Позивач не мала наміру відчужувати своє єдине житло, на час укладення спірного договору перебувала в тяжкому стані після «короновірусу», надіялася на отримання підтримки та догляду, планувала укласти договір довічного утримання, так як коштів при укладенні договору купівлі-продажу не отримувала. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представлені в судовому засіданні адвокатом Ватаманюком В.В.. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, з підстав зазначених у письмових поясненнях. Просив в задоволенні позову відмовити. Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів - Приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Паленчук Лілія Маноліївна, в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду письмові пояснення, просила у задоволенні позову відмовити і розглядати справу у її відсутність. Третя особи без самостійних вимог на стороні відповідачів - Приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Давня Олена Іванівна, в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не надала. Вислухавши позивача, представника позивача та представника відповідачів, дослідивши письмові матеріали справи, суд уважає, встановленими наступні фактичні обставини справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що згідно з паспортом громадянина України серії [NUMBER] від 10.10.1997 [PERSON] , [INFO] , уродженка села Ширівці Хотинського району Чернівецької області зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з договором купівлі-продажу від 17.11.2021, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Паленчук Л. М. за реєстром №1752 [PERSON] продавець, а [PERSON] покупець уклали договір про наступне: продавець передає у власність покупця квартиру [ADDRESS] , а покупець приймає у власність зазначену вище квартиру та сплачує за неї грошову суму в розмірі та на умовах визначених договором. Відповідно до п. 4 договору купівлі-продажу Продавець зобов`язується до 18.11.2021 року звільнити квартиру від власних речей та передати майно у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти майно. До моменту фактичної передачі квартири Покупцю, продавець несе відповідальність за забезпечення її фактичного стану, обладнання та невід`ємних конструктивних елементів. Відповідно до п. 4 договору купівлі-продажу продаж вчинено за 353800 грн., які Продавець отримав від покупця в повному обсязі до підписання цього договору, з дотриманням вимог чинного законодавства. Пунктом 7 Договору визначено, що продаж вчинено за 353 800 грн, які продавець отримав від покупця в повному обсязі до підписання договору, з дотриманням вимог чинного законодавства. Пунктом 9 Договору обумовлено, що продавець довела до відома покупця, а покупець взяла до уваги той факт, що відчужене за даним договором нерухоме майно не є об`єктом спільної сумісної власності та є особистою приватною власністю продавця. Продавець та Покупець стверджують, що вони однаково розуміють значення і умови цього договору та його правові наслідки; договір спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; волевиявлення кожного з них є вільним і відповідає внутрішній волі; договір не носить характеру фіктивного та удаваного правочину; тощо (п.16 Договору). У пункті 20 Договору сторони підтвердили, що текст договору ними прочитаний, вони не мають жодних зауважень, доповнень або суперечностей відносно умов даного договору. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 17.11.2021 року спірну квартиру зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 1752, виданого 17.11.2021 року, приватним нотаріусом Паленчук Л.М. (т.1 а.с.20). Обумовлена ціна договору купівлі-продажу також підтверджується звітом про оцінку майна від 17.11.2021 року, проведену на замовлення [PERSON] ТОВ «Метрстрат Групп». Відповідно до п. 11 договору купівлі-продажу всі витрати за складання і оформлення цього договору несуть сторони в рівних частинах. Відповідно до п. 18 договору купівлі-продажу право власності у покупця за цим договором виникає з моменту нотаріального посвідчення цього договору та відповідно до положень ст.. 334 ЦК України з дня державної реєстрації права власності, яка проводиться одночасно з нотаріальним посвідченням цього договору. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №331219993 від 04.05.2023 квартира за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 17.11.2021 власник [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 26.01.2023 власник [PERSON] . Згідно з довідкою №88/01-16 від 17.11.2021, наданою приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Паленчук Л. М. [PERSON] про те, що їй надано нотаріальні послуги, за які сплачено 13000.00 грн. Згідно з випискою з медичної карти амбулаторного, стаціонарного (підкреслити) хворого, [PERSON] була на амбулаторії захворювання 25.10.2021-24.11.2021, діагноз Ковід -19, не госпітальна двобічна пневмонія ІІІ ст.. Згідно з довідкою про перенесену корона-вірусну інфекцію від 20.12.2021, [PERSON] ПЛР тест №219095 від 26.10.21 виявлено, №246138 від 11.11.2021 не виявлено. Дата видужання 11.11.2021. Згідно з заявою [PERSON] від 17.11.2021, посвідченою приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Паленчук Л. М., [PERSON] на момент набуття квартири у власність за адресою: [ADDRESS] , не перебувала у зареєстрованому шлюбі. Згідно з заявою [PERSON] від 17.11.2021, посвідченою посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Паленчук Л. М., [PERSON] за адресою відчужуваної квартири: [ADDRESS] , не зареєстровані малолітні, неповнолітні діти, а також недієздатні та частково недієздатні, особи, право на користування вищевказаною квартирою яких може бути порушено. Згідно з рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21.07.2023 №727/11709/22 відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Саламандик Андрій Іванович до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача -приватний нотаріус Чернівецького нотаріального округу Паленчук Лілія Маноліївна про визнання недійсним договору купівлі-продажу. Згідно з постановою Чернівецького апеляційного суду від 31.10.2023 №727/11709/22 апеляційну скаргу, задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 липня 2023 року змінено з підстав викладених в мотивах цієї постанови. В решті рішення суду залишено без змін. Згідно з листом Головного центру обробки спеціальної інформації №19/К-35802/38845 від 02.12.2025, повідомлено, що у період з 01.01.2021 по 02.12.2025 (станом на 14:50) громадянином Уркаїни [PERSON] ( [PERSON] ) перетнула державний кордон України пункт пропуску ПП «Порубне» 20.07.2024, напрям виїзд. Згідно з листом Головного центру обробки спеціальної інформації №19/В-35803/38303 від 28.11.2025, повідомлено, що у період з 01.01.2021 по 28.11.2025 (станом на 12:40) громадянином [PERSON] перетнула державний кордон України: пункт пропуску ПП «Порубне» 06.04.2024, напрям виїзд, пункт пропуску ПП «Шегині» 21.04.2024, напрям в`їзд, пункт пропуску ПП «Шегині» 20.07.2024, напрям виїзд, пункт пропуску ПП «Шегині» 31.08.2025, напрям в`їзд, пункт пропуску ПП «Порубне» 04.10.2025, напрям виїзд. Мотивувальна частина Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, постановою Чернівецького апеляційного суду від 31.10.2023 (справа 727/11709/22), апеляційну скаргу Саламандика Андрія Івановича, який діє в інтересах [PERSON] , задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 липня 2023 року змінено з підстав викладених в мотивах цієї постанови. В решті рішення суду залишено без змін. В постанові Чернівецького апеляційного суду від 31.10.2023 (справа 727/11709/22) зазначено, що суд першої інстанції вирішуючи існуючий спір не звернув уваги на те, що вже під час розгляду справи в суді першої інстанції змінився власник спірної квартири, що має суттєве значення для вирішення спору. Так, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 17.11.2021 року спірну квартиру зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 1752, виданого 17.11.2021 року, приватним нотаріусом Паленчук Л.М. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що 26.01.2023 року право власності на спірну квартиру по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 26.01.2023 року, реєстраційний номер 127. Отже, у справі, що переглядається, задоволення позовної вимоги про визнання договору купівлі-продажу від 17.11.2021 недійсним, укладеного між [PERSON] та [PERSON] оскаржуваного договору купівлі-продажу не призведе до поновлення прав позивача, відновлення володіння, користування або розпорядження ним зазначеним майном, отже, такі вимоги самі по собі не є ефективним способом захисту права позивача, яке потребуватиме додаткових засобів захисту, зокрема звернення до суду з іншим способом захисту і залученням інших осіб. Виходячи з обставин цієї справи належним способом захисту позивача буде й звернення до суду з вимогами про витребування майна із чужого незаконного володіння до нового власника. Апеляційний суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту є неефективним, оскільки задоволення вимоги про визнання недійсним оскаржуваного договору купівлі-продажу від 17.11.2021 року не може призвести до захисту або відновлення порушеного речового права позивача (у разі його наявності), зокрема повернення у його володіння або користування спірної квартири по [ADDRESS] . Серед способів захисту речових прав ЦК України виокремлює, зокрема, витребування майна із чужого незаконного володіння (стаття 387), усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391), визнання права власності (стаття 392), відшкодування матеріальної і моральної шкоди (статті 1166, 1167, 1173). За приписами ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі №910/3009/18. Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 29 вересня 2020 року у справі №378/596/16-ц, від 15 вересня 2022 року у справі №910/12525/20 (пункт 148)). Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. Втім, незважаючи на постанову Чернівецького апеляційного суду від 31.10.2023 (справа 727/11709/22) та зауваження позивачу [PERSON] на обрання неналежного способу захисту, позивачка звернулась знову до суду з позовом, в якому знову просить суд визнати недійсним Договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що укладений між [PERSON] і [PERSON] , що посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького нотаріального округу Паленчук Л.М. та зареєстрований у реєстрі за №1752 від 17.11.2021 року та визнати недійсним Договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що укладений між [PERSON] і [PERSON] , що посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького нотаріального округу Давня О.І. та зареєстрований у реєстрі за №127 від 26.01.2023 року. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року )» (Постанови КЦС ВС від 07.10.2020 року у справі № 465/3586/17, від 08.10.2020 у справі № 712/22134/12, від 05.10.2020 у справі № 347/637/18, від 27.10.2020 у справі №243/11349/18). На підставі викладеного суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання договорів купівлі-продажу квартири недійсним, є такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed