Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" (далі ТОВ "Споживчий центр") 10 жовтня 2025 року через систему "Електронний суд" звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 19.11.2023-100000415 від 19 листопада 2023 року у розмірі 9900,00 грн. посилаючись на те, що 19 листопада 2023 року сторонами укладено кредитний договір № 19.11.2023-100000415 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5000,00 грн. строком на 42 дні за процентною ставкою "Економ"/"Стандарт" у розмірі 2% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду, та 2,5% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду. Позивач зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти в сумі 5000,00 грн., однак відповідач порушив умови договору, внаслідок чого станом на день подачі позовної заяви виникла заборгованість в сумі 9900,00 грн., з яких 5000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 4900,00 грн. - заборгованість за процентами. Ухвалою суду від 24 жовтня 2025 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином; у позові просила розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання декілька разів не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву суду не надав. Зі згоди представника позивача суд постановив ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. З матеріалів справи судом встановлено, що 19 листопада 2023 року між ТОВ "Споживчий центр" та відповідачем укладений кредитний договір № 19.11.2023-100000415 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною Договору. Укладення договору підтверджується наявною у матеріалах справи копією підтвердження укладання кредитного договору (а.с.21), копією заявки на укладення кредитного договору від 19 листопада 2023 року (а.с.21 на зв.-22), копією пропозиції укладення кредитного договору (а.с.23-27), які підписані одноразовим ідентифікатором Н625 відповідно до коду з смс, яке було відправлене на мобільний телефон відповідача. Умовами договору передбачено, що ТОВ "Споживчий центр" надає відповідачу кредитні кошти в сумі 5000,00 грн., строком на 42 дні, дата повернення (виплати) кредиту 30 грудня 2023 року, первинний період користування кредитом - 14 днів з дня надання кредиту, черговий період користування кредитом - ккожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду, зі сплатою відсотків за користування кредитом за ставкою "Економ" - фіксована незмінна у розмірі 2% за 1 один день користування кредитом, застосовується протягом первинного періоду; процентна ставка "Стандарт" - фіксована незмінна у розмірі 2,5% за 1 один день користування кредитом, застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду. Сторони узгодили, що проценти розраховують шляхом множення кредиту (залишку кредиту) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. Згідно з п.3.1. оферти, за цим договором кредитодавець зобов`язався надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 3.2. оферти встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п.4.1. оферти кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності шляхом перерахування коштів на банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4441-11ХХ-ХХХХ-0718 (а.с.23 на зв.). На виконання умов договору від 19 листопада 2023 року відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 5000,00 грн. шляхом перерахунку на його картку [NUMBER] *18 за допомогою сервісу онлайн платежів LIQPAY, ID платежу 2393140052, що підтверджено квитанцією від 19 листопада 2023 року (а.с.20). Відповідач не виконав умови кредитного договору, внаслідок чого має заборгованість за кредитом в сумі 9900,00 грн., з яких 5000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 4900,00 грн. - заборгованість за процентами, що вбачається з довідки-розрахунку (а.с.11). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Згідно з ч.6 ст.11 вказаного Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. На підставі ч.12 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Частиною 13 ст.11 вказаного Закону встановлено, що електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що кредитний договір між ТОВ "Споживчий центр" та відповідачем, у тому числі заявку на укладення кредитного договору від 19 листопада 2023 року, пропозицію укладення кредитного договору та паспорт споживчого кредиту, підписано шляхом накладення електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора, надісланого на належний відповідачеві фінансовий номер телефону, та за допомогою аналогу власноручного підпису, що відповідає вказаним вимогам законодавства. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позивача виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути кредит зі сплатою відсотків у визначений договором строк. Прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором ТОВ "Споживчий центр" виконало належним чином, надавши відповідачу кредиті кошти в сумі 5000,00 грн.. Однак відповідач не виконав умови кредитного договору в частині повернення кредитних коштів та процентів, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом. Відповідач не надав суду жодних доказів на спростування вимог позивача та розрахунків заборгованості, які відповідають умовам договору та вимогам законодавства. Тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 9900,00 грн., з яких 5000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 4900,00 грн. - заборгованість за процентами. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2422,40 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved