Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-30 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник позивача звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 18 червня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та відповідачем за допомогою інформаційно - телекомунікаційної системи кредитодавця в особистому кабінету позичальника укладено електронний договір про надання фінансового кредиту № 19848-06/2024, у якому сторони узгодили розмір кредиту у розмірі 4000,00 грн, умови його надання, визначили порядок та строки повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами. Відповідач підписав договір електронним підписом у виді одноразового ідентифікатора. Згідно з умовами кредитного договору, відповідач зобов?язалася повернути отримані кошти, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених кредитним договором. Проте вона не виконувала належним чином зобов?язання за договором кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 15340,00 грн. На підставі договору про відступлення права вимоги № 24092024 від 24 вересня 2024 року та реєстру боржників до нього, укладеного між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Кредит - Капітал», до останнього перейшло право вимоги до [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту споживчий кредит № 19848-06/2024 від 18 червня 2024 року. Сума заборгованості відповідача за даними витягу з реєстру боржників складає 15340,00 грн, з яких 4000,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 5940,00 грн - прострочена заборгованість за відсотками, 5400,00 грн - заборгованість за штрафом. Всупереч умовам договору про надання фінансового кредиту, незважаючи на повідомлення про відступлення права вимоги, відповідач своїх зобов?язань за умовами договору не виконав. Звертаючись до суду, представник позивача зазначив, що після укладення договору про відступлення права вимоги відповідач будь-яких дій, направлених на виконання умов договору, не вчиняв, заборгованість не сплатив. У зв?язку з чим загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором, право вимоги за яким набув позивач відповідно до договору факторингу, складає 15340,00 грн. Зазначену суму заборгованості та судові витрати у виді судового збору в розмірі 2422,40 грн просила стягнути з відповідача в судовому порядку. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи 07 липня 2025 року на підставі ухвали судді Обухівського районного суду Київської області Проць Т.В. від 27 травня 2025 року справу передано за підсудністю до Миронівського районного суду Київської області. Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 14 липня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Згідно з пунктом 2 частини 7 статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. 17 липня 2025 року відповідачу копію ухвали про відкриття спрощеного провадження направлено за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання. 29 липня 2025 року копію ухвали про відкриття спрощеного провадження вручено відповідачу. Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило. На підставі статті 274 ЦПК України справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Аргументи учасників справи Відповідач відзиву на позов не подав. Відповідно положень частини 2 статті 191 та частини 8 статті 178 ЦПК України, зважаючи на ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини справи Суд встановив такі фактичні обставини. 18 червня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс груп» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 198-48-06/2024 (а.с. 13 зв. -19). Додатком № 1 до договору є графік платежів за договором про фінансовий кредит № 198-48-06/2024 від 18 червня 2024 року, паспорт споживчого кредиту, заява на отримання кредиту від 07 травня 2024 року (а.с. 9 зв. -13, 20). Відповідно до умов договору, відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 4000,00 грн строком на 120 днів, наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата погашення кредиту 15 жовтня 2024 року. Денна процентна ставка становить 1,50 % та застосовується у межах строку кредитування. Клієнт має право до 17 липня 2024 року сплатити перший платіж, з урахуванням знижки у розмірі 20,00 %. Згідно з пунктом 1.6. договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № 4441-11хх-хххх-2820 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. В заяві на отримання кредиту позичальник вказав особисті анкетні дані, дані документів, що посвідчують його особу, дані про майновий стан. Також у заяві зазначені дані про надані позичальником згоди, процес оформлення та розгляду заяви, дані про прийняття рішення по заяві. Пунктами 3.1. та 3.2. договору встановлено, що за користування кредитом Товариством нараховуються виключно проценти. Сума кредиту, проценти за користування кредитом, нарахована неустойка (у разі наявності) складають заборгованість за договором. Заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок товариства у строк, встановлений договором. Пунктом 3.3 договору встановлено, що нарахування процентів здійснюється в межах строку кредитування, зазначено у пункті 1.2. договору, починаючи з дня надання кредиту. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня. Згідно з пунктом 3.3.1. договору товариство має право зниження боргового навантаження на клієнта або у рамках існуючих у товаристві акційних умов кредитування за власним рішенням списувати клієнту частину нарахованих процентівз самостійним визначенням сум та періодів списання. Пунктом 3.8 договору встановлено, що починаючи з першого дня прострочення, ініціювати списання коштів з відповідного рахунку клієнта з використанням реквізитних платіжних карток що були зазначені клієнтом та були верифіковані товариством або платіжною системою при отриманні/поверненні кредиту, сплаті процентів за його користування та направити їх на оплату заборгованості за договором.при цьому таке списання коштів здійснюється в розмірах платежів та в строки їх сплати, встановлені договором, а товариство починає дії, спрямовані на реалізацію свого права вимагати повернення кредиту, строк повернення якого настав, не пізніше дня, наступного за датою повернення кредиту, визначеною в договорі. При цьому клієнт розуміє та підтверджує, що кількість спроб списання є необмеженою до настання повного погашення заборгованості. При погашенні заборгованості за договором банки, або платіжні системи можуть стягувати комісію з клієнта. На підставі пунгкту 5.3 договору у випадку прострочення клієнтом сплати процентів відповідно до термінів, встановлених у графіку платежів, товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу. Товариство рекомендує здійснювати сплату заборгованості на початку календарного дня дати платежу, згідно з додатком №1 до цього договору з метою уникнення прострочення платежу, що може статися у зв`язку з затримкою у роботі у платіжних сервісах або банках при переказі грошових коштів. Вищезазначений кредитний договір підписано сторонами з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Зазначене підтверджується довідкою ТОВ «Стар Файненс Груп», згідно з якою електронний договір № 19848-06/2024 підписано [PERSON] 16 червня 2024 року о 11:50:09 год за допомогою електронного підпису у виді одноразового ідентифікатора W0299 відправленого на номер телефону [NUMBER] (а.с. 24 зв.). ТОВ «Пейтек» перерахувало грошові кошти [PERSON] , що підтверджується даними довідки АТ «Універсал Банк» від 25 липня 2025 року (а.с. 62). Станом на дату звернення до суду з позовною заявою 26 травня 2025 року заборгованість складає 15340,00 грн, з яких 4000,00 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 5940,00 грн - заборгованість за відсотками, 5400,00 грн - заборгованість за штрафом. 24 вересня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги № 24092024 (а.с. 26-31). Відповідно до пунктів 6.1. та 6.2.3. договору № 24092024, перехід права вимоги заборгованості до боржників відбувається у день здійснення фінансування на користь кредитора у повному обсязі в сумі зазначеній у пункті 7.1. договору, після чого новий кредитор стає кредитором до боржників стосовно їх заборгованості. Оформлення відступлення права вимоги здійснюється шляхом підписання акту приймання - передачі реєстру боржників. До нового кредитора переходить право вимоги до боржників які виникли у кредитора за кредитними договорами, які входять до портфеля заборгованості. Згідно з умовами пункту 7.1. договору № 24092024, за даними платіжної інструкції № 5895 від 24 вересня 2024 року за відступлення права вимоги ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» сплатило ТОВ «Стар Файненс Груп» суму фінансування (а.с. 33). 24 вересня 2024 року між ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» та ТОВ «Стар Файненс Груп» підписано акт приймання - передачі реєстру боржників до договору № 24092024(а.с. 32 зв.). Згідно з даними витягу з Реєстру боржників договору про відступлення права вимоги № 24092024від 24 вересня 2024 року до ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту № 19848-06/2024 від 18 червня 2024 року. Розмір заборгованості станом на дату відступлення права вимоги згідно з даними реєстру боржників складає 15340,00 грн з яких 4000,00 грн сума боргу за тілом кредиту, 5940,00 грн - сума нарахованих процентів, 10800,00 грн - заборгованість за штрафом (а.с. 32). 14 травня 2025 року ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» направило [PERSON] досудову вимогу № Кузів 52 про погашення заборгованості за кредитним договором № 19848-06/2024 від 18 червня 2024 року року у розмірі 15340,00 грн (а.с. 33 зв.). Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статті 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статті 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами частини 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктами 6, 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором це - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно з частинами 12,13 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. З матеріалів справи вбачається, що відповідач з метою отримання кредитних коштів здійснила послідовні дії для укладення договору та уклала такий договір з кредитною установою за допомогою аналогу власноручного підпису, тобто одноразового ідентифікатора. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, підписавши кредитний договір електронним підписом, відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановлений законом строк про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства. З огляду на викладене, на підставі укладеного електронного договору, який вважається укладеними у письмовій формі, у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов?язки, які походять із кредитного договору. З досліджених судом письмових доказів вбачається, що ТОВ «Стар Файненс Груп» та відповідач обумовили у письмовому вигляді та передбачили порядок та умови отримання кредитних коштів, погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, розмір відсотків, що підлягають сплаті за користування кредитом, а також строк кредитування. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статті 530 ЦПК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі положень статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Правові наслідки порушення зобов`язання передбачені статтею 611 ЦК України, згідно з якою у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. Умови договору про розмір кредиту, порядок його надання та погашення, розмір та порядок сплати процентів за користування коштами, були викладені у договорі про надання фінансового кредиту № 19848-06/2024 від 18 червня 2024 року. Факт перерахування кредитних коштів у сумі 4000,00 грн підтверджений довідкою АТ «Універсал Банк» №10436-Л від 25 липня 2025 року (а.с. 62). Відповідно до положень статей 512, 513 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). На підставі наведених положень, суд зазначає, що відступлення права грошової вимоги до відповідача та набуття такого права ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» відбулося відповідно до норм чинного законодавства та договірних умов. Право вимоги за договорами кредиту на підставі договору факторингу та договору про відступлення права вимоги перейшло від ТОВ «Стар Файненс Груп» до позивача. У порушення норм закону та умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, кредитну заборгованість в обумовлені договором строки у повному обсязі не сплатив, ні на рахунки попереднього кредитора ТОВ «Стар Файненс Груп», ні на рахунок ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал»». Статтею 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов?язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Змагальність сторін є одним із основних принципів цивільного судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об?єктивність та неупередженість, зобов?язаний вирішити спір,

Outcome: approved