Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

представник ТОВ відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути заборгованість за кредитним договором загальною сумою 46866,63 грн., а також сплачений судовий збір 3028 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9200 грн. В обґрунтування зазначив, що 27.01.2021 між ТОВ «Таскомбанк» та [PERSON] укладено договір №1695204210, який відповідач підписав власноручно. Всупереч умовам договору, відповідач не виконав свого зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість. Також, згідно з умовами договору факторингу ТОВ «Таскомбанк» відступило право вимоги за кредитним договором укладеним з відповідачем, на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», а відтак позивачем набуто право вимоги заборгованості за вказаним кредитним договором до [PERSON] , яку і просить стягнути. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» в сумі 46866,63 грн. за договором №1695204210 від 27.01.2021. Ухвалою суду від 04.08.2025 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.45). Відповідач [PERSON] надіслав до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування зазначив, що матеріали справи не містять договору між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] , натомість позивач надає інший договір з ТОВ «ФК «ЦФР», а на підтвердження факту переходу прав вимоги від первісного кредитора позивачем не надано належних доказів, що підтверджують перехід до позивача прав вимог у сумі, яка вказана в додатках до договору факторингу. Крім того, наявність роздрукованого розрахунку заборгованості позивача за договором є неналежним та недостатнім доказом для задоволення позовних вимог, оскільки сам розрахунок, умови кредитування тощо, є внутрішніми документами банку та не містять відомостей, що дозволили перевірити, чи видавалися кредитні кошти, на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем тощо. Більше того, розрахунок не було складено первісним кредитором, а складено безпосередньо позивачем ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», який нібито є новим кредитором відступлення права вимоги, розрахунки на які посилається позивач не є первинними документами, що підтверджують перерахування кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані в позові. Позивач не довів обставини, на яких ґрунтуються позовні вимог, зокрема не довів перерахування тіла кредиту, розміру фактично наданих у кредит коштів та розмір відсотків, не довів перехід до позивача прав вимоги за кредитною угодою. Щодо стягнення оплати за послуги адвоката, то з наданих документів не вбачається, що гонорар в сумі 9200 грн. взагалі стосується надання правової допомоги по справі. Представник позивача 04.09.2025 надіслав додаткові пояснення в яких зазначив, що у позовній заяві допущена помилка щодо того, що АТ "Таскомбанк" є первісним кредитором. Просив врахувати, шо АТ «Таскомбанк» набуло статусу кредитора за кредитним договором у зв`язку з укладенням Договору про відступлення права вимоги №200921 від 20.09.2021, що був укладений між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЦФР». Отже, первісним кредитором, з яким відповідач уклав кредитний договір 1695204210 від 27.01.2021 є ТОВ «ФК «ЦФР», що відступило право вимоги за вказаним кредитним договором АТ «Таскомбанк», що в свою чергу передало право вимоги до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на підставі договору факторингу. У відповіді на відзив представник позивача вважав доводи відповідача безпідставними та необґрунтованими з огляду на наступне. На підтвердження прийняття оферти договору відповідачем вчинено конклюдентні дії, а саме отримано кредит, що підтверджується випискою по рахунку, які є доказом вдачі кредиту та доказами наявності заборгованості відповідача. Тобто, заборгованість відповідача підтверджується у сукупності умовами кредитного договору, виписками по рахунку та розрахунком заборгованості, який зроблено на підставі даних документів. Щодо незгоди із витратами на правничу допомогу, то позивачем надано до суду всі докази, які підтверджують розмір витрат позивача. Крім того, у клопотанні про доручення доказів від 09.09.2025, представник позивача долучив до матеріалів справи копію договору факторингу №20092021, укладеного 20.09.2021 між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» та витяг з реєстру прав вимоги. У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та дату розгляду справи належним чином, відповідно до ст. ст. 128, 129 ЦПК України. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] 21.07.2021 підписав заяву-анкету на отримання послуг в ТОВ «ФК «ЦФР». В п. 8 підписанням цієї заяви-анкети відповідач підтвердив, що він ознайомлений з умовами Внутрішніх правил надання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на веб-сайті www.kreditmarket.uа. Також, 27.01.2021 [PERSON] підписав та уклав кредитний договір №1695204210 з ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (зворот а.с.6). Згідно з п. 1.1. Договору, кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах встановлених договором. Сума кредиту становить 21251 грн., зі строком кредитування 42 місяці (п. 1.2. Договору). Пунктом 1.3. Договору встановлено, що позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в Паспорті кредиту №5204210, який є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до положень п. 1.4. Договору, підписавши цей Договір позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити за рахунок отриманого кредиту такі суми грошових коштів за наступними реквізитами: 1) 12900 грн., отримувач [PERSON] , код ЄДРПОУ 3265909859, призначення: переказ на поточний рахунок [PERSON] за рахунок кредиту КД 1695204210 від 27.01.2021; 2) 594 грн., отримувач ТОВ «МЕГОГО», код ЄДРПОУ 28347009, призначення: олпата за пакет послуг «Кіно і ТБ Оптимальна» на 6 місяців за рахунок кредиту КД 1695204210 від 27.01.2021; 3) 5418 грн, отримувач ПАТ «Страхова компанія «ТАС», код ЄДРПОУ 30929821, призначення: оплата страхового платежу за договором страхування №1695204210-С від 27.01.2021; 4) 650 грн., отримувач ПАТ «Страхова компанія «ТАС», код ЄДРПОУ 30115243, призначення: оплата страхового платежу за договором страхування №1695204210-КМІ від 27.01.2021; 5) 399 грн., отримувач ТОВ «ФК «ЦФР», код ЄДРПОУ 32494741, призначення: оплата за електронний ключ доступу до додатку «RADAR.Screen», пакет ЕКОНОМ, КД 1695204210 від 27.01.2021. Згідно з п. 2.1. Договору, всі інші умови кредитного договору викладені в Паспорті кредиту та в умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», редакція від 04.05.2020, які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якими позичальник ознайомився до укладення до укладення цього договору та до яких позичальник приєднується, підписавши цей Договір. Цей Договір, Паспорт кредиту №5204210 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», редакція 04.05.2020, складають єдиний кредитний договір. Позичальник підписавши цей Договір підтверджує, що свій примірник цього Договору він отримав (п. 2.2. Договору). Також, відповідач особисто підписав Паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №5204210, в якому зазначена, зокрема, відсоткова ставка: 10% - при наданні кредиту та 6% - щомісячні проценти, реальна річна процентна ставка 15,80% річних, орієнтована загальна вартість кредиту 74807,58 грн. (а.с.72-76). 20.09.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (клієнт) та АТ «Таскомбанк» (Фактор) укладений договір факторингу №200921 відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити Факторові права вимоги за Кредитними Договорами, в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1695204210 від 27.01.2021 (а.с.72-76). Факт набуття прав вимоги АТ «Таскомбанк» щодо відповідача підтверджується витягом з реєстру вимоги до Договору факторингу №200921 від 20.09.2021 (а.с.80). Також 02.12.2024 між АТ «Таскомбанк» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (Фактор) укладений договір факторингу №НІ/11/25-Ф відповідно до умов якого Фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити Факторові права вимоги за Кредитними Договорам, в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1695204210 від 27.01.2021 (а.с.12-17). Набуття прав вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» щодо відповідача підтверджується витягом з реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються до Договору факторингу № НІ/11/25-Ф від 02.12.2024 (зворот а.с.18). Відповідно до ч. 1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Таким чином, матеріалами справи підтверджуються обставини щодо переходу прав вимоги від первісного кредитора до позивача. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, у відповідача за кредитним договором №1695204210 від 27.01.2021 станом на 02.12.2024 виникла заборгованість в сумі 46866,63 грн., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту 20238,40 грн.; заборгованості по відсоткам 1,98 грн.; заборгованість за щомісячними процентами 26626,25 грн.; пеня на суму простроченої заборгованості за період з 02.12.2023 по 02.12.2024 0 грн.; штраф за період з 02.12.2023 по 02.12.2024 0 грн. (а.с.33). Крім того, на підтвердження заборгованості [PERSON] позивачем надано виписку з додатку до договору факторінгау №НІ/11/25-Ф від 02.12.2024, засвідчену АТ "Таскомбанк" та ТОВ "ФК "Еліт фінанс", відповідно до якої загальний залишок заборгованості складає 46866, 63 грн, в т.ч. тіло кредиту 20238,40 грн., відсотки 1,98 грн. та 26626,25 грн (а.с. 18 зворот). Аналогічна сума заборгованості зазначена у виписках по особовим рахункам кредитного договору № [NUMBER] [PERSON] (а.с. 19-32). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Щодо наявності заборгованості та нарахування відсотків. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Позивачем на підтвердження позовних вимог надано виписку АТ "Таскомбанк" по особовим рахункам кредитного договору з [PERSON] за період з 27.01.2021 по 02.12.2024, яка підтверджує обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача. Як вбачається з розрахунку заборгованості позивача по кредитному договору № 1695204210 від 27.02.2021, укладеного з [PERSON] , відсотки за користування кредитними коштами нараховані в межах та розмірі, обумовленому у п. 1.2. договору. Правилами статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Позивачем надано розрахунок заборгованості, який судом перевірено, а відповідач, в свою чергу, контр-розрахунку не надав. Будь-якого належного та допустимого доказу на підтвердження того, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не відповідає закону та умовам договору, відповідачем також не надано суду. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав 21251 грн. Належними та допустимими доказами у справі підтверджено факт виконання ТОВ «ФК «ЦФР» зобов`язання за цим договором, а також неналежного виконання [PERSON] умов кредитного договору. Відповідачем не спростовано обставини, на яких гуртуються вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» та не надано доказів належного виконання ним своїх зобов`язань за договором №1695204210 від 27.01.2021, а тому позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до [PERSON] підлягають задоволенню. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 37 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18. Оцінюючи зміст зазначених приписів, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21 виснує, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Враховуючи наведене та визначені, зокрема, частиною ч. 4 ст. 137 ЦПК України критерії для здійснення розподілу судових витрат, безпосередньо та причино пов`язаних з розглядом справи, беручи до уваги те, що справа не є складною, малозначною та розглядається в спрощеному позовному провадженні, є типовою, в якій сформована усталена судова практика, суд приходить до висновку, що розумним та справедливим у даному випадку буде стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 грн. Питання щодо розподілу судового збору суд вирішує відповідно до вимог статті 142 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн., який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved