Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

у вересні 2025 року ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 11 грудня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» заборгованість за договором надання грошових коштів у позику №5804411024 від 24.10.2024 в сумі 21650,00 грн (двадцять одна тисяча шістсот п`ятдесят гривень 40 коп.), а також 1657,03 грн (одна тисяча шістсот п`ятдесят сім гривень 03 коп.) сплаченого судового збору. В решті позову відмовлено. 17 грудня 2025 року через систему «Електронний суд» (подано 16.12.2025) від представника позивача Андрущенка М.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №147/1755/25 про стягнення з відповідача на користь позивача витрат за надання правничої допомоги в розмірі 5000,00 грн. В обґрунтування заяви зазначив, що 12 грудня 2025 року отримано рішення від 11.12.2025 про задоволення позову. Однак позивачем понесено витрати за надання правничої допомоги в сумі 5000,00 грн, що є підставою для ухвалення додаткового рішення. У судове засідання представник позивача Андрущенко М.В. не з`явився, хоча належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, клопотань про відкладення не надходило. Згідно з ч.4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд вважає можливим вирішити питання про ухвалення додаткового рішення у відсутності вказаних осіб. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Вивчивши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. Статтею 264 ЦПК України визначено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати. Одночасно ст. 134 ЦПК України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Як вбачається зі змісту поданих до суду документів представник позивача заявляв в позовній заяві, що попередній розрахунок суми судових витрат складає 2422,40 грн судового збору та 5000 грн витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Представником позивача Андрущенком М.В. при зверненні до суду з даним позовом додано попередній розрахунок судових витрат у зв`язку з розглядом справи, також вказав на те, що у відповідності до вимог ч.8 ст. 141 ЦПК України подасть до суду заяву та докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення, що узгоджується з вимогами ч.1 ст. 134, ч.8 ст. 141 ЦПК України. Заява про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу витрат на правничу допомогу з доказами їх понесення направлена до суду через систему «Електронний суд» 16 грудня 2025 року та зареєстрована судом 17 грудня 2025 року за Вх.№9223/25, що відповідно до вимог ст. 123, ч.6 ст. 126 ЦПК України свідчить про дотримання 5-денного строку, встановленого ч.8 ст. 141 ЦПК України. Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст. 2 ЦПК України). Метою впровадження даного принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необгрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Такий висновок викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19. Статтею 131-2 Конституції України унормовано, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Як вбачається з ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За змістом ч.1, ч.2, ч.3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Так, представник позивача просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу та в підтвердження розміру витрат надав договір №06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06.05.2025 укладений між адвокатом Андрущенком Михайлом Валерійовичем та ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», заявку №3605410035 про надання послуг від 22.08.2025, платіжну інструкцію №83 від 16.12.2025 на суму 5000 грн, акт №3605410035 приймання-передачі наданих послуг до договору №06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06.05.2025, складений 12.12.2025, ордер на надання правничої допомоги ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» серії АН №1685532 та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Відповідно до ч.2 ст. 142 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 11.12.2025 у справі №147/1755/25 позов задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» заборгованість за договором надання грошових коштів у позику №5804411024 від 24.10.2024 в сумі 21650,00 грн (двадцять одна тисяча шістсот п`ятдесят гривень 40 коп.), а також 1657,03 грн (одна тисяча шістсот п`ятдесят сім гривень 03 коп.) сплаченого судового збору. Отже, враховуючи п.3 ч.2 ст.142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати за надання правничої допомоги пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 3420,22 грн (21650,00 грн (розмір задоволених позовних вимог) / 31650,00 грн (розмір заявлених вимог) х 5000,00 грн). Враховуючи наведене вище, беручи до уваги, що позивачем підтверджено розмір витрат на правову допомогу, а відповідач із відзивом на позов до суду не звертався, також не звертався до суду із заявою про зменшення судових витрат, враховуючи часткове задоволення позову, тому вимога про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справи підлягають задоволенню в розмірі 3420,22 грн.

Outcome: partial