Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

16 жовтня 2025 року до Криворізького районного суду Дніпропетровської області надійшла вищевказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 25.04.2024 року ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та Відповідач уклали кредитний договір 00-9740805 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору 96514. Відповідно до умов кредитного договору позичальник надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 8800,00 грн. та перерахував їх на платіжну картку № [NUMBER] . 25.11.2024 між Первісним кредитором та та позивачем укладено договір факторингу №25112024-МК/Ейс відповідно до умов якого Позивачеві відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем на момент подання позовної заяви за кредитним договором становить 25 293,00 грн., яка складається з 7800,00 грн. заборгованість по тілу кредиту; 17 493,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Враховуючи викладене, просять стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 25 293,00 грн., судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу у розмірі 7000 грн. Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2025 року справу передано за підсудністю до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 листопада 2025 року справу передано у провадження судді Ковтун Н.Г. Ухвалою суду від 06 листопада 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін судом повідомлявся належним чином, але відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, в установлений судом строк, не подав суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, також не подав до суду відзив на позовну заяву. У зв`язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.04.2024 року ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та Відповідач уклали кредитний договір 00-9740805 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору 96514. Відповідно до умов кредитного договору позичальник надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 8800,00 грн. та перерахував їх на платіжну картку № [NUMBER] . Відповідно до інформації наданої АТ «Універсал Банк» на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) відкрито картку маска якої [NUMBER] , на яку за період з 25.04.2024 по 30.04.2024 зараховано кошти у розмірі 8000,00 грн. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України(далі за текстомрішення - ЦК) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимогЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підставі ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Матеріалами справи також підтверджено, що 25.11.2024 між Первісним кредитором та та позивачем укладено договір факторингу №25112024-МК/Ейс відповідно до умов якого Позивачеві відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Відповідно до ч.1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оскільки відповідач не виконує умови договору у добровільному порядку, сума отриманого кредиту, проценти за користування ним за прострочення виконання зобов`язання із своєчасного повернення кредиту та сплаті процентів за користування ним підлягає стягненню з відповідача. Згідно розрахунку заборгованості, який перевірений судом, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за договором № 00-9740805 від 25.04.2024 року, у розмірі 25 293,00 грн., яка складається з 7800,00 грн. заборгованість по тілу кредиту; 17 493,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Суд зазначає, що розрахунок заборгованості відповідачем у встановленому законом порядку не спростовано, контррозрахунку не надано. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Отже, можна зробити висновок, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц. Таким чином суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення. Суд встановив, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн. підтверджуються матеріалами справи: договором про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025 року, укладеного між ТОВ ФК ЕЙС та АБ «СОЛОМКО ТА ПАРТНЕРИ»; протоколом погодження вартості послуг; актом прийому-передачі наданих послуг , за яким АБ «СОЛОМКО ТА ПАРТНЕРИ» надано позивачу послуги на загальну вартість 7000 грн. Враховуючи висновки щодо застосування відповідних норм права, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, враховуючи, що справа є незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та установлена судова практика, існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ, а обсяг досліджених доказів є невеликим, суд приходить до висновку про зменшення суми стягнення з відповідача на користь позивача до 2 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу в суді, що відповідає критерію об`єктивності та буде співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved