Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

У липні 2025 року [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої [PERSON] , звернулась до суду з позовом до Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання дій протиправними, визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити певні дії. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона, [PERSON] , зареєстрована та проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Разом із нею зареєстрована та проживає її малолітня донька [PERSON] , [INFO] . 08.04.2025 року, у зв`язку зі смертю її бабусі, наймача квартири [ADDRESS] , договір найму житлової площі був переоформлений на неї онуку померлої. 05.06.2025 року вона звернулась до відповідача із заявою з питання передачі їй у власність вищевказаної квартири. Листом Ізмаїльської міської ради Одеської області позивачу повідомлено про відмову у приватизації квартири у зв`язку з відсутністю копії ордеру у наданих нею документах. КП «Житсервіс» також повідомлено, що ордер на вказану квартиру відсутній. Позивачка, остаточно уточнивши позовні вимоги, просила визнати відмову Ізмаїльської міської ради у приватизації квартири протиправною та визнати за нею, а також її малолітньою донькою, право на приватизацію квартири. Також зобов`язати відповідача провести дії по приватизації квартири. Позивач подала до суду заяву у якій просила позовні вимоги задовольнити, справу розглянути у її відсутність. У судове засіданні представник відповідача не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги можуть бути задоволені, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , з 27.10.2008 року та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується відміткою зробленою у паспорті громадянина України та довідкою, наданою 16.05.2025 року КП «Житсервіс» за № 32. Розпорядженням в.о. міського голови першого заступника Ізмаїльського міського голови № 107р від 08.04.2025 року, у зв`язку зі смертю [PERSON] наймача квартири [ADDRESS] , договір найму житлової площі переоформлено на її онуку [PERSON] . Згідно з листом КП Ізмаїльської міської ради «ЖИТСЕРВІС» № Д-139 від 19.05.2025 року на заяву представника [PERSON] за довіреністю [PERSON] , вбачається, що ордер, виданий на квартиру [ADDRESS] , у КП «Житсервіс» відсутній. Листом виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області № Ч-998 від 17.06.2025 року [PERSON] відмовлено у передачі у власність квартири [ADDRESS] у зв`язку із тим, що у порушення п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлового-комунального господарства України 16.12.2009 року за № 396, не було надано ордеру на квартиру. Так, право на приватизацію квартир з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на житло. Конституцією України також серед основних прав і свобод людини й громадянина проголошено право на житло. У ст. 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду. За змістом ст. 9 ЖК України громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Статтею 345 ЦК України закріплюється право фізичної або юридичної особи набувати право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом. Зазначена норма є загальною, оскільки відсилає до спеціального законодавства. Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання визначені Законом України від 19 червня 1992 року N 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду». Законом України від 04 вересня 2008 року № 500-VI "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" внесено зміни до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та дозволено приватизувати житло в гуртожитках, що перебувають у власності територіальних громад. Законом України від 08 вересня 2011 року № 3716-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення правового регулювання забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" уточнено порядок передання гуртожитків у комунальну власність з метою наступної приватизації житлових приміщень законними мешканцями гуртожитків. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду», не містить вимогу, що для Приватизації квартири обов`язково повинен бути наданий ордер та що ненадання ордеру є і підставою для відмови у приватизації квартири. Відповідно до п.18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідка про склад сім`ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. Згідно зі змістом ч.ч.3, 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (надалі - Закон) передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Вищевказана спірна квартира не відноситься до об`єктів, які відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» не підлягають приватизації. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Правомірність вселення та проживання позивачів у спірній квартирі підтверджено матеріалами справи та не заперечувалось відповідачем. Враховуючи, що відсутність ордеру на спірну квартиру із незалежних від позивача причин позбавляє останню реалізувати своє право на приватизацію квартири, та у позивача наявні всі необхідні документи для проведення приватизації вищевказаної квартири, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved