Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.12.2024 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем був укладений договір позики №73687766. Вказаний кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Первісний кредитор виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши кредит відповідно до умов укладених договорів, а відповідач не виконав свої зобов`язання за укладеними договорами, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 22889,16 грн., яка складається з: - 7000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 839,16 грн. - заборгованість за відсотками, - 14000,00 грн. заборгованість за пенею, - 1050,00 грн. заборгованість за комісією. 25.11.2024 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем був укладений договір позики №8796971. Вказаний кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Первісний кредитор виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши кредит відповідно до умов укладених договорів, а відповідач не виконав свої зобов`язання за укладеними договорами, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 21450,00 грн., яка складається з: - 6500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 845,00 грн. - заборгованість за відсотками, - 13000,00 грн. заборгованість за пенею, - 1150,00 грн. заборгованість за комісією. Відповідач ухиляється від сплати своєї заборгованості, а позивач набув право вимоги до відповідача по вказаними кредитними договорами, тому позивач, для захисту своїх прав, звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму заборгованості за вище вказаними договорами на загальну суму у розмірі 44339,16 грн., а також судові витрати. Ухвалою судді від 03.11.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб, які беруть участь у справі. Відповідача належним чином було повідомлено про розгляд справи, за зареєстрованим місцем проживання було направлено позов з додатками та ухвалу про відкриття провадження. Відзив на позов не надходив. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, 11.12.2024 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем був укладений договір про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №73687766 (а.с.7-14). Згідно п.2 даного договору, сума позики становить 7000,00 грн.; строк позики 27 днів; процентна ставка 0,444%; денна процентна ставка 1,000%; комісія за надання кредиту 15% від суми наданого кредиту, що складає 1050,00 грн.; дата повернення позики 06.01.2025. 27.03.2025 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) уклали договір факторингу №27/03/25, згідно умов якого клієнт передав (відступив) ТОВ фактору за плату, а фактор прийняв належні права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами у відповідності до реєстру боржників, які формуються згідно додатку №1 є невід`ємною частиною договору (а.с.26,27). За Додатковою угодою №2 від 23.04.2025 до Договору факторингу №27/03/25, згідно Реєстру боржників №4 від 23.04.2025 позивачу було відступлено договір позики, за що фактором сплачено грошові кошти (а.с.28). Відповідно до витягу з реєстру боржників №4, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги щодо стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором №73687766 в розмірі 22889,16 грн., з яких: - 7000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 839,16 грн. - заборгованість за відсотками, - 14000,00 грн. заборгованість за пенею, - 1050,00 грн. заборгованість за комісією (а.с.31). Крім того, 25.11.2024 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем був укладений договір про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №8796971 (а.с.32-40). Згідно п.2 даного договору, сума позики становить 6500,00 грн.; строк позики 30 днів; процентна ставка 0,01%; денна процентна ставка 1%; комісія за надання кредиту 29,71% від суми наданого кредиту, що складає 1931,15 грн.; дата повернення позики 24.12.2024. 27.03.2025 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) уклали договір факторингу №27/03/25, згідно умов якого клієнт передав (відступив) ТОВ фактору за плату, а фактор прийняв належні права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами у відповідності до реєстру боржників, які формуються згідно додатку №1 є невід`ємною частиною договору (а.с.26,27). За Додатковою угодою №2 від 23.04.2025 до Договору факторингу №27/03/25, згідно Реєстру боржників №3 від 23.04.2025 позивачу було відступлено договір позики, за що фактором сплачено грошові кошти (а.с.28). Відповідно до витягу з реєстру боржників №3, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги щодо стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором №8796971 в розмірі 21450,00 грн., з яких: - 6500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 845,00 грн. - заборгованість за відсотками, - 13000,00 грн. заборгованість за пенею, - 1105,00 грн. заборгованість за комісією (а.с.45). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін. Згідно ст.ст.1054, 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі, за яким за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронного правочину є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19. Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Таким чином, позивач як новий кредитор набув права вимоги за вказаними договорами на підставі договорів про відступлення права вимоги. Первісний кредитор зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. У порушення умов договору та закону відповідач зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконав, а тому кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Разом з тим, щодо розміру заборгованості, яка підлягає до стягнення, суд зазначає наступне. З кредитного договору №73687766 від 11.12.2024 та Додатку №1 до нього вбачається, що сторони погодили строк дії позики у 27 днів та нарахування відсотків на залишок суми позики до 06.01.2025 у розмірі 839,16 грн. Одноразова комісія за надання кредиту у розмірі 1050,00 грн. погоджена сторонами кредитного договору, а тому підлягає до стягнення. З кредитного договору №8796971 від 25.11.2024 та Додатку №1 до нього вбачається, що сторони погодили строк дії позики у 30 днів та нарахування відсотків на залишок суми позики до 24.12.2024 у розмірі 18,85 грн. У той же час, позивачем відповідно до розрахунку заборгованості відсотки за кредитним договором №8796971 від 25.11.2024 були нараховані до 06.01.2025 (а.с.41). Пунктом 2.2 договору позики передбачено, що строк кредиту складає 30 днів. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження продовження строку користування позикою понад строк, вказаний в п. 2.2 Договору, не доведено умов можливої пролонгації відповідно до п. 6 договору, що позбавляє суд можливості перевірити дотримання таких умов. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Такий висновок міститься у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12). Таким чином, у стягненні відсотків нарахованих після закінчення строку кредитування (24.12.2024) в сумі 845,00 грн. слід відмовити. Одноразова комісія за надання кредиту у розмірі 1931,15 грн. погоджена сторонами кредитного договору, беручи до увагу добровільну сплату відповідачем комісії у розмірі 826,15 грн. (розрахунок заборгованості а.с.41) до стягнення підлягає 1105,00 грн. комісії. Щодо позовної вимоги по пені по кредиту, судом зазначає наступне. Відповідно до п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Відповідно до Указу Президенту України № 64/2002 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з 05 год 30 хв 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який триває по теперішній час, а тому нарахування пені за кредитними договорами є неправомірним. За цих обставин у стягненні з відповідача нарахованої пені за кредитним договором №73687766 від 11.12.2024 у розмірі 14000,00 грн. та за кредитним договором №8796971 від 25.11.2024 у розмірі 13000,00 грн необхідно відмовити. Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, отримання коштів, відповідачем суду не надано. З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача заборгованості: - за кредитним договором №73687766 від 11.12.2024 в розмірі 8889,16 грн., яка складається з: - 7000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 839,16 грн. - заборгованість за відсотками, - 1050,00 грн. заборгованість за комісією; - за кредитним договором №8796971 від 25.11.2024 в розмірі 7605,00 грн., яка складається з: - 6500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 1105,00 грн. заборгованість за комісією. Що стосується судових витрат, то суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 3028,00 грн. Оскільки вимоги позивача задоволено частково (на 37,20% від заявлених вимог), тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати пропорційно задоволеним вимогам, а саме витрати зі сплати судового збору у розмірі 1126,42 грн.

Outcome: partial