Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

До Іллінецького районного суду Вінницької області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. В обґрунтування позову представник зазначила, що 24.03.2023 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було укладено Договір факторингу №24/03/23, який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за №265. Відповідно до умов даного Договору Позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між Банком та боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості, зазначених у Реєстрі Боржників, зокрема за заявою - анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №2019324363, укладеним між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] . Так, між AT «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено заяву - анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №2019324363. Відповідно до заяви - анкети, визначено умови обслуговування Кредитної лінії. Зокрема, за користування Кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається заявою - анкетою, Тарифами Банку та Договором. На дату укладення заяви - анкети розмір процентної ставки становить 5% (п`ять відсотків) в місяць. На дату укладення зави - анкети розмір процентної ставки впродовж Пільгового періоду становить 0,01% річних. Таким чином, Відповідач звернувся до Банку із вимогою відкриття рахунку із кредитною лінією, тим самим підписавши заяву - анкету про надання банківських послуг та безумовно прийняв пропозицію Банку та погодився із тим, що Договір разом із Правилами, Тарифами, Публічним договором є невід`ємною його частиною та погоджується з ними та зобов`язується належно та неухильно їх виконувати. Шляхом підписання анкети Клієнт підтверджує, що: 1) банк надав клієнту в письмовій формі інформацію передбачену законодавством що захищає права споживачів; 2) клієнта перед укладенням договору ознайомлено з інформацією визначеною паспортом споживчого кредиту; 3) з договором, правилами, тарифами банку ознайомлений; 4) отримав свій примірник заяви анкети. Відповідно до умов Кредитних договорів, їх підписанням, Клієнт свідчить, що у разі отримання ним кредиту та у разі перебування ним у шлюбі, Кредит буде використано на потреби його сім`ї. У разі, якщо другий iз подружжя Клієнта матиме заперечення щодо отримання користування кредитом, Клієнт зобов`язується розірвати Договір та виконати всі Боргові зобов`язання за Договором. Кредитний договір укладається відповідно до ст. ст. 6, 207, 627, Цивільного кодексу України, і підписання її зі сторони Банка відбувається шляхом нанесенням на неї типографськими засобами відбитка печатки та підписів уповноважених представників Банку, Сторони, підписанням Кредитного договору, надають свою письмову згоду на укладення Договору в порядку передбаченому цим пунктом. Підписанням Кредитного договору Позичальник приєднується до Договору про порядок підписання правочинів, який розміщений на офіційному сайті банку https://www.otpbank.com.ua, зміст якого йому повністю зрозумілий та з яким він повністю погоджується. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12.05.1991 «Про захист прав споживачів»). Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надавав Відповідачу кредитні кошти, що підтверджується наданими доказами, зокрема розрахунком заборгованості. Відповідачем кредитні кошти отримані та деякий час здійснювалось погашення кредитної заборгованості. Так останній платіж Відповідачем було внесено 25.04.2021. У порушення умов кредитних договорів Відповідач свої зобов`язання не виконав, що призвело до виникнення заборгованості. Станом на день відступлення права вимоги (у відповідності до розрахунку заборгованості) загальний розмір заборгованості становить 24 122,45 гривень (Двадцять чотири тисячі сто двадцять дві гривні 45 копійок) - вказана сума заборгованості включає заборгованість за тілом кредиту в розмірі 13 387,00 гривень (Тринадцять тисяч триста вісімдесят сім гривень 00 копійок), заборгованість за відсотками у розмірі 10 735,45 гривень (Десять тисяч сімсот тридцять п`ять гривень 45 копійок). 23.07.2025 Позивачем було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості за кредитним договором по карті. Дана вимога була отримана Відповідачем, але не виконана. Тому представник банку звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 11 листопада 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву. Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у визначений судом строк заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву не надав. Суд звертає увагу на позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладену у постанові № 755/4829/23, провадження № 61-73 св 24 від 13.05.2024 року, згідно якої вказано, що: «суд зробив правильний висновок, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими відправленнями, які повернулися до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням учасника справи. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України)». Відповідач кореспонденцію суду не отримав, а листи повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням учасника справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено, що 24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» укладено Договір факторингу №24/03/23, що підтверджується нотаріальним посвідченням приватним нотаріусом Бочкарьовою А.В. (запис у реєстрі №265) (а.с. 11-16). Відповідно до умов цього договору, Позивач набув право вимоги за кредитними договорами між банком та боржниками, зокрема за кредитним договором згідно із заявою-анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №2019324363_CARD від 23.06.2018, укладеним з відповідачем [PERSON] . Кредитний договір передбачав надання коштів на придбання товару в розмірі 13387,00 грн, а також послуги з видачі та обслуговування платіжної картки. Умови кредитування, зокрема розмір процентної ставки (5% на місяць, 0,01% річних у пільговий період), визначені Заявою-Анкетою та Паспортом споживчого кредиту, які є невід`ємними частинами договору. Підписання цих документів Відповідачем підтверджує його ознайомлення з умовами та згоду на їх виконання. (а.с. 20-22). Кошти у повному обсязі надано відповідачу, що підтверджується виписками та розрахунком заборгованості (а.с. 23-51). Відповідач частково виконував зобов`язання, останній платіж внесено 25.04.2021 року. Однак з цієї дати вона припинила погашення боргу, що призвело до утворення заборгованості. Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість складала 24 122,45 гривень, що включає в себе: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 13 387,00 гривень, заборгованість за відсотками у розмірі 10 735,45 гривень. З наданих позивачем розрахунків вбачається, що умови договору від 23.06.2018, відповідачем виконані не були. Правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов зазначених договорів (ст. 638 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи позивач набув право вимоги до відповідача відповідно до договору факторингу. Вказаний договір факторингу та попередні договори з первісним кредитором у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювалися та не визнавалися недійсними. Відповідно до позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18), а також від 19.06.2019 у справі №643/17966/14-ц, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно частин 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідачем, всупереч положенню частини 1 статті 81 ЦПК України, не надано жодних доказів своєчасного та у повному обсязі виконання умов кредитного договору, у передбачені договором строки кредит не погашений. Таким чином, ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» надало належні і допустимі докази заборгованості [PERSON] за договором №2019324363 від 23.06.2018, яка станом на день розгляду справи відповідачем не погашена. Отже, з [PERSON] слід стягнути на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» заборгованість за договором №2019324363 від 23.06.2018, в розмірі 24122,45 грн. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 2422,40 грн., сплачені позивачем при зверненні з позовом до суду, а також заявлених 8500 грн. витрат на правничу допомогу і відповідно до частин 4, 5 ст. 137, ч. 1 ст. 141 ЦПК України їх необхідно стягнути з відповідача на користь позивача в таких розмірах: судового збору 2422,40 грн., витрат на правничу допомогу 3000 грн. (що відповідатиме вимозі пропорційності зі складністю справи, наданих послуг, їх характеру та обсягу, предмету спору). На підставі викладеного,

Outcome: approved