Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі. [PERSON] звернулася до Любешівського районного суду Волинської області з цим позовом 08 грудня 2025 року. Ухвалою суду від 11 грудня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Постановлено розглянути справу 09 січня 2026 року без повідомлення сторін. Сторони не подали клопотання про розгляд справи у судовому засіданні. Стислий виклад позиції позивачки. В обґрунтуванні позову [PERSON] вказує, що 24 червня 2023 року вона уклала шлюб з відповідачем. Ще до реєстрації шлюбу у сторін народився син [PERSON] . Із 16 травня 2025 року відповідач проживає окремо від позивачки з дининою, участі в утриманні сина не бере. У зв`язку з наведеним [PERSON] просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття із дня пред`явлення цього позову, допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць. Стислий виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] будь-яких заяв по суті справи до суду не подав. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , який народився [INFO] , є позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] . Позивачка разом з дитиною проживають по [ADDRESS] . Натомість відповідач зареєстрував своє місце проживання по [ADDRESS] . Норми права, які застосував суд. Статтею 51 Конституції України, статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК) встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частинами першою-третьої статті 181 СК способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з частиною першою статті 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із частиною першою статті 183 СК частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до частини першої статті 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Мотиви суду щодо позовних вимог. У відповідності з частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 89 ЦПК встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, суд доходить висновку про наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Визначаючи розмір аліментів, суд констатує, що ні позивачкою, ні відповідачем не подано будь-яких доказів про свій стан здоров`я, стан здоров`я дитини, наявність інших утриманців, розмір доходів тощо. Між тим, суд дійшов висновку, що розмір аліментів, які позивачка просить стягувати з відповідача, не суперечить принципу розумності та справедливості. Отже, позов підлягає до задоволення. Згідно із пунктом 1 частини першої статті 430 ЦПК рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Питання розподілу судових витрат. На момент ухвалення судового рішення у матеріалах справи відсутні відомості про понесені сторонами судові витрати. Позивачка звільнена від оплати судового збору при поданні позовної заяви. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК, у зв`язку із задоволенням позовних вимог позивачки, з відповідача у користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі однієї мінімальної ставки для вимог майнового характеру на момент ухвалення рішення, що складає 1331,20 гривень. Враховуючи наведене,

Outcome: approved