Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

У жовтні 2025 року уповноважений представник позивача [PERSON] адвокат Воробей І.В. звернувся до Згурівського районного суду Київської області із позовною заявою, в якій просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право на завершення приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,18 га, кадастровий номер 3221984200:04:023:0081, яка розташована в селі Нова Олександрівка Броварського району Київської області, а також право на державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] права власності на цей об`єкт нерухомого майна. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] матір позивача. Спадкоємцем першої черги за законом є її син, інших спадкоємців немає. Позивач спадщину після смерті матері прийняв подавши відповідну заяву до Згурівської нотаріальної контори. Після смерті матері позивача відкрилася спадщина на: частку у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; частку у праві власності на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 3221984201:01:002:0012, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 2,3755 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3221984200:04:001:0010, що розташована на території Згурівської селищної територіальної громади (раніше Новоолександрівська сільська рада) Броварського району Київської області. У Згурівській державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа № 105/2024 до майна померлої [PERSON] та позивачу [PERSON] , як спадкоємцю, були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане майно. Крім того, відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,18 га, кадастровий номер 3221984200:04:023:0081, яка розташована в селі Нова Олександрівка Броварського району Київської області. Рішенням Новоолександрівської сільської ради Згурівського району Київської області від 24.06.2019 № 295-31-VІІ [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 0,18 га, в адміністративних межах Новоолександрівської сільської ради Згурівського району Київської області. Фактично земельна ділянка сформована, має чітку площу та розміри, винесені в натурі на місцевості, їй присвоєний кадастровий номер, проте право власності зареєстровано не було. У зв`язку із не завершенням [PERSON] процесу приватизації даної земельної ділянки, до спадкової маси входить саме право на завершення приватизації цієї земельної ділянки та реєстрацію в реєстраційних органах права власності на неї. Оскільки за життя спадкодавцем [PERSON] розпочато процедуру приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,18 га, кадастровий номер 3221984200:04:023:0081, але у зв`язку зі смертю ця процедура не завершена та право власності за спадкодавцем не зареєстровано, в порядку захисту спадкових прав позивача необхідно визнати за ним, як спадкоємцем померлої, право на завершення процедури приватизації та одержання правовстановлюючих документів на його ім`я, шляхом здійснення всіх реєстраційних дій, пов`язаних з державною реєстрацією спірної земельної ділянки. Суддя Згурівського районного суду Київської області Кучерява Л.М. своєю ухвалою від 29.10.2025 прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначила у справі підготовче засідання, встановила сторонам строки для подання заяв по суті справи, задовольнила клопотання про витребування доказів. На виконання ухвали суду від 29.10.2025 в частині витребування доказів 04.12.2025 до суду від Згурівської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи № 105/2024 до майна померлої [INFO] [PERSON] Згурівський районний суд Київської області своєю ухвалою від 10.12.2025 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті. У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, у якій просив судове засідання проводити у його відсутність. Представник позивача адвокат Воробей І.В. про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Представник відповідача Згурівської селищної ради Мокронос В.І. направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, наслідки визнання позовних вимог відповідачем йому відомі та зрозумілі, просив не стягувати судові витрати з відповідача. Суд визнав можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їхня неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав. Обставини, викладені в позовній заяві підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] (а.с.11, 13). 09 липня 2024 року у Згурівській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу № 105/2024 (номер у Спадковому реєстрі: 72683668) до майна померлої [PERSON] (а.с.12). Із спадкової справи вбачається, що єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] є її син позивач [PERSON] 07 березня 2025 року державним нотаріусом Згурівської державної нотаріальної контори Саркісян О.М. позивачу [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,3755 га, кадастровий номер 3221984200:04:001:0010, що розташована на території Згурівської селищної територіальної громади (раніше Новоолександрівська сільська рада) Броварського району Київської області та на недоотриману пенсію. 09 травня 2025 року державним нотаріусом Згурівської державної нотаріальної контори Саркісян О.М. позивачу [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частку у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] та на частку у праві власності на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 3221984201:01:002:0012, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.33-98). Крім вказаного майна, до складу спадщини входить також земельна ділянка кадастровий номер 3221984200:04:023:0081, що розташована в с. Нова Олександрівка Броварського району Київської області. Спадкодавець [PERSON] за життя розпочала процедуру приватизації вищевказаної земельної ділянки. Так, рішенням Новоолександрівської сільської ради сьомого скликання Згурівського району Київської області від 24.06.2019 № 295-31-VІІ гр. [PERSON] було надано дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,1800 га в межах с. Нова Олександрівка в адміністративних межах Новоолександрівської сільської ради Згурівського району Київської області (а.с.8). Фактично земельна ділянка сформована, має чітку площу та розміри, винесена в натурі на місцевості, їй присвоєний кадастровий номер, про неї наявна інформація в Державному земельному кадастрі. За життя [PERSON] не завершила процедуру приватизації та не зареєструвала своє право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.9). 22 серпня 2025 року позивач [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Згурівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,18 га, кадастровий номер 3221984200:04:023:0081, що розташована на території села Нова Олександрівка Броварського району Київської області, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку оскільки у спадковій справі відсутні документи, які підтверджують право власності померлої на це майно (а.с.10). Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Статтею 80 ЗК України визначено, що суб`єктами права власності на землі приватної власності є громадяни та юридичні особи. Згідно зі ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до ч. 2 ст. 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно з ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст. 126 ЗК України оформлення речових прав на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». В силу ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Положеннями ст. 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено наступне. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації. Верховний Суд в Постанові від 21 березня 2018 року по справі № 623/633/17, провадження № 61-6243св18, зазначив наступне. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. Судом встановлено, що за життя спадкодавцем [PERSON] розпочато процедуру приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,18 га, кадастровий номер 3221984200:04:023:0081, що розташована на території села Нова Олександрівка Броварського району Київської області. Фактично земельна ділянка сформована, має чітку площу та розміри, винесена в натурі на місцевості, їй присвоєний кадастровий номер, про неї наявна інформація в Державному земельному кадастрі. У зв`язку зі смертю спадкодавця [PERSON] процедура приватизації не завершена, право власності за [PERSON] не зареєстроване. Позивач [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняв. Його спадкові права ніким не оспорюються, інші спадкоємці відсутні. Право власності на земельну ділянку кадастровий номер 3221984200:04:023:0081 у [PERSON] не виникло, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину на ім`я позивача. У цьому випадку така земельна ділянка входить до складу спадщини, а спадкоємець померлої позивач [PERSON] набуває право на завершення приватизації. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, яке прийняте судом, як таке, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вбачає за необхідне позов задовольнити повністю. Позивач [PERSON] є інвалідом ІІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, а відтак звільняється від сплати судового збору на підставі п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (а.с.14). Враховуючи визнання позові відповідачем до початку розгляду справи по суті, на підставі ст. 141, 142 ЦПК України стягнути на користь держави із відповідача 50 відсотків судового збору, який мав би бути сплачений позивачем у зв`язку із зверненням до суду з вимогою майнового характеру, що становить 605,60 грн.

Outcome: approved