Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

У вересні 2024 року представник ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 14 вересня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено електронний договір № 3979750 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит в сумі 10000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , на строк 360 днів, до 08 вересня 2024 року, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. 19 вересня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено додатковий договір до договору №3979750 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 14 вересня 2023 року. Сума кредиту 4000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Тобто, загальна сума кредиту становить 14000,00 грн. Зарахування коштів на карту відповідачки відбулося через систему paytech на підставі укладеного договору про переказ коштів №210222-1 від 21 лютого 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Пейтек Україна». 19 вересня 2023 року було успішно перераховано грошові кошти в сумі 4000 грн на карту, зазначену відповідачкою у договорі. Пунктом 1.4.1 передбачена стандартна процентна ставка, яка становить 2,0% в день та застосовується в межах строку кредиту. Пунктом 1.4.2 передбачено знижену процентну ставку, яка становить 1.10% в день та застосовується на умовах, визначених договором. Відповідачка вчасно не сплачувала кошти та станом на 24 травня 2024 року загальна сума заборгованості за договором №3979750 склала 83880,00 грн, з яких 14000,00 грн заборгованість за тілом кредиту та 69880,00 заборгованість за процентами. 24 травня 2024 року ТОВ «Лінеура Україна» на підставі договору факторингу №24/05/2024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 83880,00 грн. Нараховані відсотки не є штрафними санкціями, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту. 03 вересня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено електронний договір № 7033047 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит в сумі 12000 грн, строком на 360 днів шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , з терміном повернення 28 серпня 2024 року, зі сплатою відсотків 1,99% в день, який застосовується в межах строку кредиту. Позивачем нараховано проценти за 60 календарних днів (27 травня 2024 року - 25 липня 2024 року) в межах строку договору (14000*1,99%=278,60 грн*60 календарних днів=16716 грн). 03 вересня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору №7033047 про надання споживчого кредиту від 03 вересня 2023 року, відповідно до якої сторони домовились збільшити суму кредиту на 2000,00 грн, яка була підписана одноразовим ідентифікатором С1302. 27 травня 2024 року ТОВ «Авентус Україна» відступило право вимоги до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за договором факторингу №27.05/24-Ф, в тому числі і за кредитним договором №7033047 на загальну суму 39631,2 грн, з яких: 14000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту та 25631,2 грн заборгованість за відсотками. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем складає 14000,00 грн тіло кредиту та 25631,2 грн - нараховані проценти, нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів -16716, а всього 56347,2 грн У зв`язку з неналежним виконання відповідачкою своїх зобов`язань позивач просить суд стягнути з неї 157027,2 грн заборгованості за кредитом, 2422,40 грн. судового збору та 10000 грн. витрат на правничу допомогу. Від представника відповідача [PERSON] адвоката Бороха В. М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому у задоволені позовних вимог просить відмовити, оскільки відповідачка договори, на які посилається позивач, не укладала, а стала жертвою шахраїв. Позивачем не надано доказів того, що відповідачка отримувала вказані кредитні кошти, тобто не доведено факту видачі кредиту саме тими компаніями, які зазначені в позовній заяві. Крім того, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» не надало докази направлення вимоги про дострокове повернення частинами кредиту, сплати процентів та отримання відповідачкою відповідного повідомлення (вимоги, претензії), а відтак, позивачем порушено визначений умовами договору порядок дострокового повернення кредиту за вимогою банку, отже правові підстави для стягнення з відповідачки достроково частини кредиту, що залишився, сплати пені та процентів відсутні. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір, є первинні документи, оформленні відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, а отже не є належним доказом існування боргу. Позивачем не надано до суду першої інстанції банківської виписки з рахунку позичальниці, що підтверджує рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Також відповідачка не погоджується з вимогами позивача щодо стягнення 10000, 00 грн витрат на правову допомогу, такий гонорар не відповідає принципу розумності, витраченому адвокатом часу на участь його в судових засіданнях, який жодного разу не приймав участі в них. Від представника позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» - Столітнього М. М. надійшла відповідь на відзив, в якому він просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Зазначає, що відповідачем договір №3979750 від 14 вересня 2023 року та договір №7033047 від 03 вересня 2023 року було укладено шляхом обміну електронними повідомленнями, підписані у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», та вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього закону є оригіналом такого документа. Переказ коштів, виданих в рамках кредитних договорів, здійснено шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера та відповіддю АТ КБ «Приват банк». Підписуючи договір, відповідачка в повному обсязі ознайомилась з умовами договору та, підписуючи їх, підтвердила, що в повній мірі погодилась з усіма його умовами та сплатою процентів. Всі договори по відступленню прав вимоги позивачем надано. Представником відповідачки [PERSON] адвокатом Борохом В. М. надано заперечення на відповідь на відзив, в якому він просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що в матеріалах справи відсутня докази, які підтверджують відправлення відповідачу досудових вимог про дострокове повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом. Позивачем не доведено факт вручення досудових вимог відповідачу. Зазначав, що оскільки матеріали справи не містять доказів відповідності вимог про дострокове виконання договірних зобов`язань діючому законодавству, належного надсилання досудових вимог, їх отримання відповідачем, тому банк не мав права звертатися до суду з таким позовом без застосування можливості позасудового врегулювання спору. Представником відповідача було направлено клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 29 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та за клопотанням представника позивача витребувано докази у справі. Ухвалами суду від 19 березня 2025 року та 24 листопада 2025 року за клопотанням представника відповідача витребувано докази у справі. У судове засідання представник позивача не з`явився, про місце, дату та час повідомлений належним чином. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час повідомлені належним чином. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що у задоволені позову слід відмовити з таких підстав. 14 вересня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] у режимі онлайн укладено договір про надання споживчого кредиту № 3979750, відповідно до умов якого остання отримала грошові кошти у сумі 10000,00 грн на строк 360 днів з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів та детальними термінами (датами) повернення кредиту та сплати процентів, визначеними в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Стандартна процента ставка за договором становить 2,00% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього Договору. За стандартною ставкою за весь строк кредитування 30341,06% річних, 14750,90 % за заниженою процентною ставкою. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 82000,00 грн., з урахуванням заниженої ставки 79300,00 грн. Клієнт має право повністю або частково достроково повернути кредит. У разі, якщо часткове дострокове повернення (виплата) кредиту відбулося не в дату платежу, Графік платежів коригується шляхом зміни всіх наступних дат платежів, які починають обраховуватися з дати дострокового часткового повернення (виплата) кредиту з урахуванням встановленої Договором періодичності сплати процентів та незмінності кінцевої дати повернення (виплата) кредиту. Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] (п. 2.1 договору). Згідно з п. 4.1 договору сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, крім випадку, визначеного в п. 4.3. Договору. У разі затримання Клієнтом сплати процентів та/або частини кредиту (якщо таке повернення (виплата) частини кредиту передбачена Графіком платежів) щонайменше на один календарний місяць, Товариство має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі (п. 4.4 договору)(а. с. 32-41 том 1). Пунктом 1.2.1. Договору сторони передбачили, що, за взаємною згодою Сторін сума кредиту може бути збільшена, про що Сторонами укладається Додатковий договір. При цьому сторони погодили, що збільшення суми кредиту можливе до дати здійснення клієнтом першого платежу за Договором, відповідно до Графіку платежів (п. 1.3 цього Договору). Враховуючи, зазначені вище умови Договору, 19 вересня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем було укладено Додатковий договір до Договору № 3979750 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 14 вересня 2023 року. Сторони за взаємною згодою домовились, що згідно умов цього Додаткового договору Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п. 1.2. Додаткового договору). Сума кредиту, яка було надана згідно з Додатковим договором складає: 4000 грн. Враховуючи внесені зміни до Договору, які оформлені Додатковим договором, з урахуванням зміненої суми кредиту за Договором (п.п.1.2-1.3. Додаткового договору) сума кредиту на дату укладення Додаткового договору, склала 14000 грн (а.с. 21-23 том 1). Як вбачається зі змісту вказаного вище договору, [PERSON] підписала договір про споживчий кредит №3979750 від 14 вересня 2022 року електронним підписом у формі одноразового ідентифікатора №В098 та додатковий договір до договору №3979750 електронним підписом у формі одноразового ідентифікатора №Е590. Остання також підписала паспорт споживчого кредиту, який узгоджується з умовами договору (а.с. 32-41, 49-51, 112-140том 1). 14 вересня 2023 року ТОВ «Лінеура України» через систему Pay Tech ТОВ «Пейтек Україна» на платіжну картку [NUMBER] перераховано кошти в сумі 10000,00 грн (а.с. 83том 1). 19 вересня 2023 року ТОВ «Лінеура України» через систему iPpay.ua ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» на платіжну картку [NUMBER] перераховано кошти в сумі 4000,00 грн (а.с. 18том 1). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №3979750 від 14 вересня 2023 року, станом на 24 травня 2024 року заборгованість [PERSON] за кредитом становить 83880,00 грн, з яких: 14000,00 грн заборгованість за тілом кредиту та 69880,00 грн- заборгованість по відсоткам (а.с. 69-72том 1). 24 травня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» і ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу №24/03/2025, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передало (відступило) за плату, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» прийняло належні первісному кредиторові права вимоги за зобов`язаннями, строк виконання яких настав або настане у майбутньому, до третіх осіб-боржників, включаючи суму основного боргу зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Проінформовано про відступлення права грошової вимоги за договорами та передачу персональних даних ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ Україна» із зазначенням банківських реквізитів нового кредитора, та направлено відповідні текстові повідомлення (SMS - повідомлення) боржникам згідно з реєстром SMS повідомлень. (матеріали електронної справи). Відповідно до п. 1.2 вказаного договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається після підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком №2 та надходження ціни продажу у повному обсязі відповідно до п. 3.3 цього Договору на рахунок клієнта, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників та повна сума ціни продажу, що надійшла на рахунок клієнта, підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості. Акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №24/05/2024 від 24 травня 2024 року сторонами укладено 24 травня 2024 року (а.с. 84-89том 1). Як вбачається з реєстру боржників, ТОВ «ФК «ФІНТРАНС УКРАЇНА» передано право вимоги заборгованості до [PERSON] за кредитним договором №3979750 у розмірі 87260,00 грн з яких: 14000,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 73260,00 грн заборгованість за відсотками, кількість днів прострочення 223 (а.с. 74том 1). Згідно з розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «Фінтраст Україна за договором №3979750 про надання споживчого кредиту від 14 вересня 2023 року за 60 календарних днів (24 травня 2024 року по 22 липня 2024 року) за процентною ставкою 2,00%, що становить 280,00 грн, сума нарахованих процентів у [PERSON] за користування грошовими коштами становить 16800,00 грн (а.с. 212-213 том 1). 25 листопада 2024 року прийнято рішення єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтранс Україна» №251124/1 про зміну найменування товариства на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», про що 10 грудня 2024 року внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (матеріали електронної справи) (а.с. 183-185том 1). 03 вересня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 7033047 у формі електронного документу на підставі заявки позичальника для отримання кредиту на відповідному Інтернет - ресурсі https://creditplus.ua. Відповідачкою [PERSON] договір підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А2293 від 03 вересня 2023 року о 16:28:49. Сума кредиту 12000,00 грн. Строк кредиту 360 днів Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів (а.с. 42-47том 1). Відповідно до п. 1.1 Договору № 7033047 про надання споживчого кредиту його укладення здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Споживача здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введенні Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства. Тип процентної ставки фіксований. Пунктами 1.5.1,1.5.2 Договору передбачено, що стандартна процентна ставка становить 1, 99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Знижена процентна ставка 0,995% в день та застосовується у визначених договорах умовах (а.с. 42-47том 1). Як вбачається зі змісту вказаного вище договору, [PERSON] підписала договір про споживчий кредит №7033047 від 03 вересня 2023 року електронним підписом у формі одноразового ідентифікатора №А2293. Остання також підписала паспорт споживчого кредиту, який узгоджується з умовами договору електронним підписом [NUMBER] (а.с. 52-53). 03 вересня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору №7033047 про надання споживчого кредиту від 03 вересня 2023 року, відповідно до якої сторони домовились збільшити суму кредиту на 2000,00 грн, у зв`язку з чим сума кредиту становить 14000 грн, яка була підписана одноразовим ідентифікатором С1302 о 22:51:06 (а.с.18 зв.б., а.с.19том 1). Як вбачається зі змісту додаткової угоди, [PERSON] підписала договір про споживчий кредит №7033047 від 03 вересня 2023 року електронним підписом у формі одноразового ідентифікатора №С1302. Остання також підписала паспорт споживчого кредиту, який узгоджується з умовами додаткової угоди, електронним підписом С1302. Орієнтовна загальна вартість кредиту збільшилась і складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 29653,85 % річних, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 13458,45%. (а.с. 57-58том 1). 27 травня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (клієнт) та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (фактор) укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги (а.с. 90том 1). Згідно з п. 1.2. договору факторингу перехід від ТОВ «Авентус Україна» до позивача вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор (позивач) стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. До договору додано Акти прийому-передачі, які підписані сторонами договору (а.с. 90-95, 163-175том 1). Згідно з Витягом з реєстру боржників від 27 травня 2024 року боржнику [PERSON] нарахована заборгованість в розмірі 39631,20 грн, із яких 14000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 25631,20 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 73 зв.б.том 1). 27 травня 2024 року ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» надіслало [PERSON] електронне повідомлення про відступлення права грошової вимоги з пропозицією сплати заборгованості за договором на рахунок нового кредитора (а.с. 59-60том 1). Згідно з розрахунком заборгованості за договором №7033047 від 03 вересня 2023 року заборгованість [PERSON] становить 39631,20 грн, з яких: 14000,00 грн заборгованість за тілом кредиту та 25631,20 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 62-68том 1). Згідно з розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за договором №7033047 про надання споживчого кредиту від 03 вересня 2023 року за 60 календарних днів (27 травня 2024 року по 25 липня 2024 року) за процентною ставкою 1,99%, що становить 278,60 грн, сума нарахованих процентів у [PERSON] за користування грошовими коштами становить 16716,00 грн. (а.с. 214-215 том 1). Відповідно до листа АТ КБ «Приват банк» від 18 листопада 2024 року [PERSON] емітовано картку № [NUMBER] , на яку 03 вересня 2023 року здійснено переказ коштів на суму 2000,00 грн інформація про платника відсутня; 03 вересня 2023 року здійснено переказ коштів на суму 12000,00 грн, інформація про платника відсутня, 14 вересня 2023 року здійснено переказ коштів на суму 10000,00 грн, платник Viplata zaima Miloan. 14 вересня 2023 року здійснено переказ коштів на суму 10000,00 грн переказ коштів; 14 вересня 2023 року здійснено переказ кошті на суму 10000,00 грн інформація про платника відсутня; 19 вересня 2023 року здійснено переказ коштів на суму 4000,00 грн, інформація про платника відсутня (а.с. 153 том 1). З листа № БТ/10732 від 15 грудня 2025 року АТ «Універсал банк» вбачається, що перерахування коштів з рахунку ТОВ «Авентус Україна», відкритому в АТ «Універсал банк», на рахунки ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за період із 31 травня 2024 року по 12 грудня 2025 року як помилково сплачені не виявлено, та надано Витяг з виписки/особовий рахунок (а.с. 144-145 том 2). Відповідно до п. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. За приписами п. 9 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України). Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до визначення, встановленого статтею 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, тобто кредитний договір є різновидом договору позики, у зв`язку з чим до нього застосовуються загальні положення про договір позики. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Таким чином, у ЦК України встановлена можливість заміни кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21, пункт 38) навела такі ознаки, що притаманні договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування від відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно зі ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. У постановах Верховного Суду у справі №175/35/16-ц від 01 червня 2022 року та у справі № 161/16891/15-ц від 30 січня 2018 року зроблено правовий висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. При цьому у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. В той же час такі документи в матеріалах справи відсутні. Відповідно до п. 16.1 ст. 16 Закону до документів на переказ відносяться розрахункові документи, документи на переказ готівки, міжбанківські розрахункові документи, клірингові вимоги та інші документи, що використовуються в платіжних системах для ініціювання переказу. Відповідно до п. 17.1. ст. 17 того ж Закону форми розрахункових документів, документів на переказ готівки для банків, а також міжбанківських розрахункових документів установлюються нормативно-правовими актами Національного банку України. Форми документів на переказ, що використовуються в платіжних системах для ініціювання переказу, установлюються правилами платіжних систем. Обов`язкові реквізити електронних та паперових документів на переказ, особливості їх оформлення, оброблення та захисту встановлюються нормативно-правовими актами Національного банку України. Згідно з ч. 19.1, 19.2. ст. 19 Закону порядок і строки зберігання, а також процедура знищення електронних документів, що застосовуються при проведенні переказу, встановлюються Національним банком України. Строки зберігання цих документів мають бути не меншими, ніж строки, встановлені для паперових документів аналогічного призначення. Електронні документи зберігаються на носіях інформації у формі, що дозволяє перевірити цілісність, достовірність та авторство електронних документів на цих носіях. Згідно з ч. 22.1 ст. 22 Закону ініціювання переказу здійснюється за такими видами розрахункових документів: 1) платіжне доручення; 2) платіжна вимога-доручення; 3) розрахунковий чек; 4) платіжна вимога; 5) меморіальний ордер. Національний банк України має право встановлювати інші види розрахункових документів. В матеріалах справи містяться листи на адресу ТОВ «Лінеура УКРАЇНА» від ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «Пейтек Україна», в яких останні повідомляють про успішність фінансових операцій. При цьому вказані листи не є первинним бухгалтерським документом, з якого можна встановити дійсність фінансової операції. Крім того, з даних листів вбачається, що переказ коштів здійснювався вищевказаними ТОВ, які не є учасниками даної справи. Крім того, до позову не долучено доказів на підтвердження підстав здійснення таких фінансових операцій. А тому вказані докази не свідчать про виконання кредитором умов договору з перерахування коштів на картковий рахунок позичальника. З листа АТ КБ «Приватбанк» № 20.1.0.0.0/7-241113/51570-БТ від 18 листопада 2024 року не можливо встановити, що кошти в сумі 2000 грн, 12000 грн, 10000 грн та 4000,00 грн були перераховано саме за договорами №3979750 від 14 вересня 2023 року та №7033047 від 03 вересня 2023 року, а не за будь-яким іншим договором. Не зазначено інформація про платника. Виписку про рух коштів за рахунком відповідачки до матеріалів справи не додано. Будь-яких інших доказів щодо підтвердження перерахування коштів відповідачці за укладеними кредитними договорами позивачем суду не надано. Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04), згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29). З огляду на те, що в матеріалах справи відсутні достовірні та достатні докази на підтвердження перерахування коштів відповідачці за спірними кредитними договорами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати необхідно залишити за позивачем. Відповідно до ст. ст. 526, 530, 533, 612, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed