Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

ТОВ «Західна агровиробнича компанія»звернулося в суд з позовом до [PERSON] , СФГ «Хлібний Дім» про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі, визнання відсутнім права оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки. В обґрунтування позову зазначає, що 02.04.2014 року між ТОВ «Захід Агро» (орендар) та [PERSON] (орендодавець) було укладено договір оренди землі № б/н, на підставі якого ТОВ «Захід Агро»набуло право оренди земельної ділянки площею 0,1869 га, кадастровий номер 5624288800:04:001:0363, яка розташована на території Острозької міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області (до ліквідації Острозького району знаходилася на території Хорівської сільської ради Острозького району Рівненської області). Право оренди земельної ділянки 05.06.2015 р. було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно додаткової угоди від 12.06.2018 року до вищевказаного договору оренди землі було змінено строк дії договору оренди землі та встановлено його на 7 років з моменту укладення додаткової угоди, а також змінено сторону договору та новим орендарем стало ТОВ «Західна агровиробнича компанія». [INFO] [PERSON] померла та новим власником вищевказаної земельної ділянки став [PERSON] , як спадкоємець за законом. Зазначає, що строк дії договору оренди землі закінчився 12.06.2025 року та позивач вважає, що після закінчення строку договору оренди він як орендар, який належним чином виконував договір, має переважне право поновити такий договір на новий строк. Вказує, що зазначена земельна ділянка перебувала в оренді товариства і не вибувала з його користування протягом строку дії договору оренди землі. Маючи намір реалізувати переважне право на поновлення договору оренди землі, ТОВ «Західна агровиробнича компанія»надіслало [PERSON] лист-повідомлення №1312 від 06.03.2025 р. про намір продовжити дію договору оренди землі, до якого було додано два оригінальних примірники додаткової угоди про продовження дії договору, підписані зі сторони орендаря. Позивач зазначає, що до закінчення строку дії договору оренди він, як добросовісний орендар, маючи законні сподівання на продовження дії договору оренди землі на новий строк, у встановленому порядку звернувся до орендодавця з метою реалізації переважного права на поновлення договору, яке йому гарантоване умовами договору та положеннями Закону України «Про оренду землі» та запропонував підписати додаткову угоду. Відповідач [PERSON] зобов`язаний був протягом місяця розглянути дану угоду на предмет відповідності вимогам закону, узгодити, за необхідності, істотні умови договору, а за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі, укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. Проте, будь-якої відповіді на вищевказаний лист відповідач не надав, тобто не скористався правами, передбаченими ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», а саме у місячний строк з моменту отримання листа-повідомлення не заперечив проти продовження договору на новий строк. Позивач посилається на те, що він як орендар належно виконував свої обов`язки за договором оренди та у встановлений договором та законом строк повідомив орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди на новий строк та надав проект додаткової угоди. Водночас відповідач, у відповідь на отриманий проект додаткової угоди, не надіслав повідомлення про заперечення на запропоновані умови або зустрічну пропозицію, що вказує на існування правових підстав для визнання додаткової угоди укладеною. За наведених обставин, позивач вважає поновленим договір оренди землі на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі» та наявні підстави для визнання укладеною додаткової угоди про поновлення строку його дії. Позивач зазначає, що з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно йому стало відомо про те, що право оренди вищевказаної земельної ділянки, яка знаходилась в оренді позивача, було зареєстровано за іншим орендарем СФГ «Хлібний Дім» на підставі договору оренди землі, укладеного між відповідачами [PERSON] та СФГ «Хлібний Дім». Дії відповідачів щодо укладення договору оренди щодо земельної ділянки, яка знаходилась в оренді у ТОВ «Західна агровиробнича компанія», позивач вважає неправомірними і такими, що порушують положення ст.33 Закону України «Про оренду землі». Вважає, що дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Вказує, що з урахуванням того, що ТОВ «Західна агровиробнича компанія»належно виконувало свої обов`язки за договором оренди, в установлений договором строк повідомило орендодавця про намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди на новий строк, при цьому орендодавець порушив місячний термін для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, відтак позивач має право на поновлення договору на підставі ст.33 Закону України «Про оренду землі», що й спонукало його звернутись до суду з вищевказаним позовом. З врахуванням наведеного просить визнати укладеною додаткову угоду № б/н від 06.03.2025р. до договору оренди землі № б/н від 02.04.2014 р. між ТОВ «Західна агровиробнича компанія»та [PERSON] (в редакції, викладеній у прохальній частині позовної заяви), визнати відсутнім у СФГ «Хлібний Дім» права оренди земельної ділянки площею 0,1869 га, кадастровий номер 5624288800:04:001:0363, розташованої на території Острозької міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області (до ліквідації Острозького району знаходилася на території Хорівської сільської ради Острозького району Рівненської області), номер запису про інше речове право: 60319170, та скасувати запис щодо державної реєстрації права оренди вищевказаної земельної ділянки, а також стягнути з відповідачів судові витрати. Ухвалою суду від 19.11.2025 р. прийнято позовну заяву до розгляду та постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачам встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Інших процесуальних дій не вчинялося. Суд створив учасникам процесу належні умови для реалізації ними своїх процесуальних прав та обов`язків, а також надав сторонам строк для подачі відзиву, відповіді на відзив та заперечень для висловлення своїх доводів і заперечень, повідомлення усіх відомих їм обставин та подання усіх можливих доказів. Відповідач [PERSON] в поданому до суду відзиві на позовну заяву заперечив проти позову та просив у його задоволенні відмовити.В обґрунтування заперечень проти позову відповідач зазначив, що доводи, наведені ТОВ «Західна агровиробнича компанія» у позовній заяві не відповідають дійсності, водночас вказуючи на те, що його матері [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 0,1869 га, кадастровий номер 5624288800:04:001:0363, розташована на території Острозької міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області (до ліквідації Острозького району знаходилася на території Хорівської сільської ради Острозького району Рівненської області). 02.04.2014 року між його матір`ю [PERSON] та ТОВ «Захід Агро» було укладено договір оренди землі, на підставі якого вона передала у користування вищевказану земельну ділянку строком на 5 років. В подальшому, 12.06.2018 року [PERSON] уклала додаткову угоду до вищевказаного договору оренди землі, згідно якої відбулася заміна сторони орендаря на ТОВ «Західна агровиробнича компанія», окрім того змінено строк дії договору оренди - на 7 років, сплив якого починається з моменту укладення додаткової угоди до договору оренди землі. Вважає, що кінцевий строк дії договору оренди землі - 12.06.2025 року. Зазначає, що після смерті матері [INFO] він успадкував вищевказану земельну ділянку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20.12.2022 року, та договір оренди землі продовжував свою дію на умовах, визначених таким договором. Вказує, що оскільки строк дії договору оренди землі закінчувався 12.06.2025 року, він в письмовій формі завчасно повідомляв позивача про те, що не має наміру поновлювати, продовжувати строк дії орендних відносин з ТОВ «Західна агровиробнича компанія» щодо належної йому вищевказаної земельної ділянки. Посилається на те, що ним було отримано лист ТОВ «Західна агровиробнича компанія» від 06.03.2025 року з наміром продовжити дію договору оренди землі, в якому пропонувалося продовжити дію договорів оренди землі від 20.12.2022 року (так зазначено у назві листа) та від 17.02.2023 року (так зазначено у тексті листа), позаяк будь-яких договорів оренди землі в 2022-2023 роках щодо належної йому земельної ділянки він з товариством не укладав, а договір оренди землі щодо вищевказаної земельної ділянки був укладений його матір`ю 02.04.2014 року, проте такий договір товариство не пропонувало продовжити. Вказує, що ТОВ «Західна агровиробнича компанія» впродовж строку дії орендних відносин неодноразово порушувало строки виплати орендної плати, що спростовує доводи товариства щодо належного виконання ним своїх зобов`язань. Крім того, в обгрунтування своїх заперечень зазначає, що товариство має намір поновити договір оренди землі не на тих самих умовах, які передбачені договором, а шляхом доповнення договору новими пунктами. Вважає, що реалізація товариством переважного права на поновлення договору оренди землі у порядку, передбаченому ч.1 ст.33 Закону України «Про оренди землі», можливе за умови дотримання процедури, встановленої такою нормою, та наявності волевиявлення сторін, яке з його сторони відсутнє. Вказує, що маючи негативний досвід співпраці з ТОВ «Західна агровиробнича компанія» він не планував та не бажав поновлювати договір оренди землі із вказаним товариством, про що в письмовій формі завчасно повідомив товариство. Таким чином вважає, що ним було вчинені всі дії, передбачені Законом Україні «Про оренду землі» щодо припинення договору оренди. Вказує, що після припинення договірних відносин з ТОВ «Західна агровиробнича компанія», у зв`язку з неможливістю самостійно здійснювати обробіток землі, 13.06.2025 року він уклав договір оренди землі із СФГ «Хлібний Дім». Враховуючи наведене вказує, що позовні вимоги є безпідставними і такими, що порушують його законні права та інтереси, суперечать вимогам чинного законодавства, оскільки ним було письмово попереджено позивача про припинення будь-якого використання належної йому земельної ділянки і про те, що він не має наміру в подальшому заключати (поновлювати) з ним договір оренди землі. Вважає, що відсутні підстави для поновлення договору оренди землі з підстав та за умов, на які посилається позивач, які нібито ним були виконані, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач СФГ «Хлібний Дім» в поданому до суду відзиві на позовну заяву заперечив проти позову та просив у його задоволенні відмовити. Доводи, викладені СФГ «Хлібний Дім» у відзиві на позовну заяву, є аналогічними доводам, викладеним іншим відповідачем [PERSON] у відзиві на позовну заяву. Посилається на те, що [PERSON] завчасно направив лист-повідомлення, в якому він висловив відсутність наміру продовжувати строк дії орендних відносин з ТОВ «Західна агровиробнича компанія». Відтак вважає, що договір оренди землі від 13.06.2025 р., зареєстрований 13.06.2025 р., було укладено між фермерським господарством та [PERSON] після припинення договірних відносин між [PERSON] та ТОВ «Західна агровиробнича компанія», а тому позов є безпідставним та задоволенню не підлягає. Представник позивача ТОВ «Західна агровиробнича компанія» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, день та час судового засідання був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Представник СФГ «Хлібний Дім» в судовому засіданні заперечив проти позову та просив у його задоволенні відмовити, надав пояснення, аналогічні доводам, викладеним у відзиві на позовну заяву. Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З досліджених доказів судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,1869 га, кадастровий номер 5624288800:04:001:0363, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Острозької міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області (до ліквідації Острозького району знаходилася на території Хорівської сільської ради Острозького району Рівненської області), що підтверджується держаним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 384560 від 26.1.2008 року та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 09.10.2025 року (а.с.10, 18 на звороті). Судом також встановлено, що між [PERSON] (орендодавець) та ТОВ «Захід Агро» (орендар) було укладено договір оренди землі від 02.04.2014 року щодо належної [PERSON] вищевказаної земельної ділянки, та в подальшому згідно додаткової угоди № б/н від 12.06.2018 року до договору оренди землі від 02.04.2014 року відбулася заміна сторони орендаря - на ТОВ «Західна агровиробнича компанія», а також змінено строк дії договору оренди, та відповідні зміни було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру реєстру речових прав від 12.06.2018 року та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.10.2025 року (а.с.16, 19-19 на звороті). [INFO] [PERSON] померла та після її смерті вищевказану земельну ділянку успадкував її син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20.12.2022 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.12.2022 року. 20.12.2022 року відповідні зміни щодо власника вищевказаної земельної ділянки були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також змінено сторону орендодавця на [PERSON] (а.с.17, 21 на звороті). Відповідно до умов вищезазначеного договору оренди землі (в редакції додаткової угоди від 12.06.2018 року), договір укладено строком на 7 років, сплив якого починається з моменту укладення додаткової угоди до договору оренди землі. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 3 місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Розмір орендної плати складає 1 711,30 грн. за рік оренди, яка щороку сплачується до 31 грудня (а.с.12-14, 15). Отже, строк дії договору оренди землі було визначено до 12.06.2025 року, та з урахуванням змін, внесених згідно додаткової угоди від 12.06.2018 року, позивач повинен був за 3 місяці до закінчення строку дії договору, тобто до 12.03.2025 року, повідомити [PERSON] про свій намір продовжити договір оренди землі. Маючи намір продовжити договірні відносини із [PERSON] , ТОВ «Західна агровиробнича компанія» листом-повідомленням за вих.№1312 від 06.03.2025 р. звернулося до відповідача [PERSON] з пропозицією продовжити дію договору оренди землі №б/н від 20.12.2022 року (щодо земельної ділянки площею 0,1869 га, кадастровий номер 5624288800:04:001:0363), позаяк судом встановлено, що відносно належної [PERSON] земельної ділянки було укладено договір оренди землі від 02.04.2014 року (з урахуванням змін, внесених до нього згідно додаткової угоди від 12.06.2018 року) (а.с.26). Вищевказаний лист-повідомлення товариство надіслало [PERSON] 21.03.2025 року, тобто з пропуском строку, визначеного договором оренди, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень від 21.03.2025 року, фіскальним чеком від 21.03.2025 року та описом вкладення у пріоритетне поштове відправлення від 21.03.2025 року (а.с.21-24, 24 на звороті, 27). Як зазначено у такому листі-повідомленні до нього повинно було бути долучено проект додаткової угоди про продовження дії договору оренди землі, підписаної зі сторони орендаря, однак проект такої додаткової угоди позивачем суду надано не було. Водночас зі змісту прохальної частини позовної заяви судом встановлено, що ТОВ «Західна агровиробнича компанія» просить визнати укладеною додаткову угоду № б/н від 06.03.2025 року, в якій запропоновано: 1.1 доповнити розділ ____ "Строк дії Договору" новим пунктом: ___ Даний Договір поновлюється на той самий строк і на тих самих умовах. Жодних заяв, заперечень щодо не поновлення цього договору сторони не мають та ними не направлялись;1.2. доповнити розділ ____ "Умови використання земельної ділянки" новим пунктом: ____ Поновлення Договору оренди. Договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах в разі відсутності заяви однієї зі Сторін цього Договору про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення Договору. Вчинення інших дій Сторонами Договору для його поновлення не вимагається. Сторона даного Договору , яка бажає скористатися правом відмови від поновлення цього Договору, подає до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заявку про виключення з цього реєстру відомостей про поновлення Договору не пізніше, ніж за 1 (один) місяць (якщо інший більший строк, не буде передбачений законодавством) до дати закінчення строку дії Договору, з одночасним відправленням іншій Стороні за договором повідомлення про подання заяви про виключення з ДРРПНМ відомостей про поновлення Договору; 1.3. доповнити розділ ___ "Прикінцеві положення" наступним пунктом : ____ Сторони домовилися, що для комунікації з приводу виконання умов Договору, Орендар використовує усі можливі засоби зв`язку, в тому числі: - направлення рекомендованих листів з повідомленнями на адресу Орендодавця, вказану у реквізитах даного Договору; - повідомлення Орендодавця за номером телефону, вказаним ним у цьому Договорі (усно, текстові/голосові повідомлення у будь-який доступний спосіб); - направлення листів/повідомлень на адресу електронної пошти Орендодавця. При цьому офіційною адресою електронної пошти Орендодавця є: e-mail: _________, офіційною електронною адресою електронної пошти Орендаря є : e-mail:zakhidna-ahro-co-llc@ulf.com.ua (а.с.6). Вищевказаний лист-повідомлення та проект додаткової угоди 21.03.2025 року було направлено [PERSON] поштовим відправленням, яке було ним отримане та судом не встановлено дату отримання [PERSON] такого листа (а.с.25, 27). Водночас судом встановлено, що відповідачем [PERSON] 28.03.2024 року, тобто до закінчення строку дії договору оренди землі, був направлений лист-повідомлення, в якому він висловив відсутність наміру надалі продовжувати строк дії орендних відносин з ТОВ «Західна агровиробнича компанія» щодо належної йому земельної ділянки з кадастровим номером 5624288800:04:001:0363 (а.с.55-56). ТОВ «Західна агровиробнича компанія» вищевказаний лист отримало 01.04.2024 р. (а.с.56). Судом встановлено, що 13.06.2025 р. державним реєстратором виконкому Мирогощанської сільської ради Дубенського району Рівненської області Балакіревич О.О. на підставі вищевказаного листа-повідомлення [PERSON] від 28.03.2024 р. було припинено право оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія» щодо вищевказаної земельної ділянки, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.10.2025 р. (а.с.19 на звороті). Також судом встановлено, що 13.06.2025 р. між відповідачами [PERSON] та СФГ «Хлібний Дім» було укладено договір оренди земельної ділянки від 13.06.2025 року щодо земельної ділянки площею 0,1869 га, кадастровий номер 5624288800:04:001:0363, що підтверджується договором оренди земельної ділянки від 13.06.2025 року, витягом з Державного реєстру речових прав від 15.06.2025 року та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.10.2025 р. (а.с.18 на звороті, 57-58, 59). Таким чином, між ТОВ «Західна агровиробнича компанія» та [PERSON] не було досягнуто домовленості щодо поновлення договору оренди землі №б/н від 02.04.2014 року, строк якого закінчився 12.06.2025 року, а тому відповідач [PERSON] після спливу строку його дії 13.06.2025 року уклав з іншим орендарем СФГ «Хлібний Дім» договір оренди землі, який 13.06.2025 року був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Звертаючись до суду з вищевказаним позовом, ТОВ «Західна агровиробнича компанія» посилається на те, що дії відповідача [PERSON] не відповідають умовам договору оренди землі, положенням земельного законодавства та порушують переважне право позивача на поновлення оренди землі. Відповідно до положень ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно ст.90 ЗК України власники земельних ділянок мають право передавати їх в оренду. За змістом ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян та юридичних осіб здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно ст.16 Закону України "Про оренду землі" укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Відповідно до ч.1 ст.407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб. Отже, користуватися чужою земельною ділянкою, яка належить особі на праві приватної власності, можливо на праві оренди, підставою для якої є відповідний договір оренди. Згідно ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України). В силу вимог ч.ч.1-3 та ч.ч.5-6 ст.203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків. Як визначено в ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно із ч.1 ст.19 Закону України "Про оренду землі" строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін. За змістом ч.2 ст.792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі". Правові підстави переважного права орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк визначені статтею 33 Закону України "Про оренду землі". Так, відповідно до приписів ч.1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина четверта статті). Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передання земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина п`ята статті). Ці положення узгоджуються із загальною нормою ч.1 ст.777 ЦК України. Як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ст.33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору (постанови від 10 квітня 2018 року у справі №594/376/17-ц, від 22 вересня 2020 року у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18). Без укладення додаткової угоди до договору оренди землі завершення процедури поновлення такого договору було неможливим. Така угода має ознаки не тільки зобов`язального, але й речового договору, оскільки засвідчує волю сторін на передання земельної ділянки у тимчасове володіння орендареві на новий строк. Тому зазначена додаткова угода згідно з пунктом 1 частини першої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк. Саме з цією реєстрацією закон пов`язує виникнення права оренди (стаття 125 ЗК України). Тому не можна вважати, що поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ст.33 Закону України "Про оренду землі", є "автоматичною" пролонгацією орендних правовідносин. При цьому реалізація переважного права на поновлення договору оренди, передбаченого частиною першою статті 33 Закону України "Про оренду землі", можлива за умови як дотримання встановленої цією нормою (частини друга-п`ята статті 33 Закону України "Про оренду землі") процедури, так і наявності волевиявлення сторін. Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23 січня 2019 року в справі № 902/619/17, від 27 червня 2019 року в справі № 923/925/18. Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору. Судом встановлено, що ТОВ «Західна агровиробнича компанія» листом-повідомленням за вих.№1312, який було надіслано 21.03.2025 року, тобто з пропуском строку, визначеного п.8 договору оренди (в редакції додаткової угоди від 12.06.2018 року), повідомило відповідача [PERSON] про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк. Одночасно судом встановлено, що відповідач [PERSON] до закінчення строку договору оренди землі - 28.03.2024 р. направив на адресу товариства лист-повідомлення, в якому він висловив відсутність у нього наміру надалі продовжувати строк дії орендних відносин з ТОВ «Західна агровиробнича компанія» щодо належної йому на праві власності земельної ділянки з кадастровим номером 5624288800:04:001:0363. Вказаний лист ТОВ «Західна агровиробнича компанія» отримало 01.04.2024 року. Зазначене чітко та послідовно підтверджує безпідставність тверджень позивача щодо порушення його прав, оскільки [PERSON] до закінчення строку договору оренди землі повідомив позивача про небажання поновлювати, продовжувати, переукладати, укладати в новій редакції договір оренди землі або в будь-який інший спосіб надавати йому право користування належною їй земельною ділянкою. Лист орендодавця є достатнім підтвердженням відмови орендодавця від подальшої пролонгації відповідного договору на новий строк. Окрім того, запропонований позивачем до укладення проект додаткової угоди до договору оренди землі містить інші умови, аніж сам договір оренди, та позивачем запропоновано доповнити такий договір новими пунктами. Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Тобто для включення до договору оренди землі нових положень, запропонованих позивачем, необхідна згоди обидвох сторін правочину та у разі недосягнення домовленості щодо істотних умов договору переважне право на укладення договору оренди землі припиняється (ч.4 ст.33 Закону України "Про оренду землі"). Подібних висновків Верховний Суд дійшов у своїх постановах від 21 березня 2024 року у справі № 604/423/23, від 08 березня 2024 року у справі № 604/425/23, від 08 травня 2024 року у справі № 604/483/23. Доводи позивача про те, що він виконав всі визначені статтею 33 Закону України "Про оренду землі" умови щодо реалізації свого переважного права перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк, однак орендодавець не повідомив про намір укласти договір з іншим орендарем, є необґрунтованими, оскільки лист-повідомлення про намір продовжити договір землі було направлено позивачем з порушенням встановленого строку, окрім того у визначений законом строк сторони договору оренди землі не дійшли згоди щодо укладення додаткової угоди до нього, і орендодавець завчасно повідомив орендаря про відмову в їх продовженні, що підтверджується відповідним листом. Доводи позивача про те, що [PERSON] не надав відповіді саме на лист ТОВ «Західна агровиробнича компанія» від 06.03.2025 р. щодо реалізації переважного права на укладення відповідного договору оренди землі на новий строк на увагу не заслуговують, так як не спростовують відсутність у відповідача наміру продовжувати договірні правовідносини з позивачем як орендарем, про що він його завчасно повідомив. Також, як вже вище зазначалося, згідно ч.1 ст.33 Закону України "Про оренду землі" після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Так, згідно п.11 договору оренди землі від 02.04.2014 р. орендна плата вноситься до 31 грудня кожного року, та з досліджених судом доказів встановлено, що сплата орендної плати здійснювалась позивачем з порушенням вищевказаного строку, зокрема, орендну плату за 2020 р., 2021 р. та 2022 р. було сплачено 22.02.2023 р., за 2024 рік - 09.05.2025 р., що підтверджується платіжними інструкціями від 22.02.2023 р. та від 09.05.2025 р. (а.с.29-30, 31 на звороті). Відомості про сплату орендної плати за 2014-2019 роки в матеріалах справи відсутні. Таким чином, доводи позивача про наявність у нього переважного право на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк у зв`язку з належним виконання ним умов договору не відповідають дійсності та підлягають спростуванню. Відповідно до ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, крім іншого, свобода договору. Згідно ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч.4 ст.373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ст.203 ч.3 ЦК України). Аналізуючи вищевказане, суд дійшов переконання, що для реалізації переважного права необхідна наявність двох складових в їх сукупності - дотримання встановленої законом процедури та наявності волевиявлення сторін. Водночас судом встановлено, що позивачем було порушено процедуру повідомлення орендодавця про намір скористатись переважним правом на поновлення договору оренди, оскільки повідомлення про намір скористатись переважним правом на поновлення договору оренди, виходячи з умов договору, повинно було бути надіслано орендодавцю до 12.03.2025 р., однак позивач як орендар, який бажав скористатися переважним правом на укладення договору оренди на новий строк, пропустив цей строк і звернувся до орендодавця [PERSON] із таким повідомленням лише 21.03.2025 р., що унеможливлює задоволення позову. Аналогічні висновки у подібних правовідносинах викладено в постанові Верховного Суду від 30.04.2025 р. у справі №172/1520/23. З досліджених доказів судом достовірно встановлено, що у відповідача [PERSON] було відсутнє волевиявлення на пролонгацію договору оренди землі на новий строк, про що він завчасно повідомив позивача. Водночас, наявність незгоди орендодавця щодо поновлення договору оренди земельної ділянки згідно з положеннями ч.5 ст.33 Закону України "Про оренду землі" виключає можливість визнання поновленим попереднього договору в обраний позивачем спосіб. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 21.01.2020 р. у справі №379/1354/18, від 25.03.2020 р. у справі 379/1439/18, від 15.02.2023 р. у справі №399/295/11, від 15.05.2023 р. у справі №693/137/22. Також Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі. Такий висновок викладений у постановах Верховного суду від 28.05.2024 р. у справі №604/648/23, від 12.04.2024 р. у справі №131/970/23. Направлення орендарем пропозиції про продовження відносин оренди не є безумовною підставою для їх поновлення між сторонами у разі відсутності волевиявлення орендодавця на продовження договору оренди. Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 31 січня 2025 р. в справі №604/646/23 (провадження № 61-1814св24). Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. За приписами статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Згідно зі статтями 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. В ході судового розгляду не встановлено наявність у позивача суб`єктивного матеріального права та охоронюваного законом інтересу на захист якого подано позов, зокрема, щодо порушення переважного права ТОВ «Західна агровиробнича компанія», оскільки [PERSON] вказав на відсутність наміру продовжувати договірні відносини з оренди землі з позивачем, що беззаперечно свідчить про відсутність його волевиявлення на поновлення договору оренди землі чи укладення його на новий строк з позивачем. Встановивши відсутність волевиявлення [PERSON] на продовження договору оренди землі, у зв`язку з його бажанням, як власника землі, самостійно користуватися земельною ділянкою, а також порушення позивачем процедури повідомлення орендодавця про намір скористатись переважним правом на поновлення договору оренди суд, врахувавши положення ст.33 Закону України "Про оренду землі", дійшов до висновку про те, що переважне право ТОВ «Західна агровиробнича компанія» на укладення з [PERSON] договору оренди землі на новий строк є припиненим і не підлягає захисту. Окрім того, [PERSON] було реалізовано своє право на припинення права оренди позивача щодо належної йому земельної ділянки шляхом подання відповідної заяви до державного реєстратора, про що 13.06.2025 року було внесено та зареєстровано відповідні відомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Водночас суд зауважує, що укладення [PERSON] нового договору оренди землі з іншим орендатором не порушує переважне право ТОВ «Західна агровиробнича компанія» та підстав для скасування державної реєстрації права оренди СФГ «Хлібний Дім» на спірну земельну ділянку немає, оскільки дія попереднього договору оренди землі закінчилася 12.06.2025 року, а новий договір укладений відповідачами вже після припинення попереднього договору оренди, а саме 13.06.2025 року (зареєстрований 13.06.2025р.), тому причин відмовляти у проведенні державної реєстрації права оренди земельної ділянки з підстав, зазначених у позовній заяві, у державного реєстратора не було. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Проаналізувавши матеріали справи, вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позивач не підтвердив наявність у нього порушеного переважного права на укладення договору оренди землі, при цьому судом встановлено недотримання позивачем процедури повідомлення орендодавця про намір скористатись переважним правом на поновлення договору оренди та відсутності згоди власника земельної ділянки на продовження орендних відносин, відтак позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed