Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

03 грудня 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 22199,87 грн. У позовній заяві зазначено, що 01.12.2023 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 01.12.2023-100003903 в електронній формі шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 12000 грн на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти, комісію. ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредит на умовах строковості, платності та поворотності. Натомість [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, заборгованість не погашає, у зв`язку з чим станом на дату подання позовної заяви утворилась заборгованість у розмірі 22199,87 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 12000 грн, заборгованості по процентам в розмірі 8399,87 грн, заборгованості по комісії, пов`язаної з наданням кредиту в розмірі 1800 грн. Враховуючи вищевикладене, представник позивача прохає суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором № 01.12.2023-100003903 від 01.12.2023 року у розмірі 22199,87 грн і судові витрати по справі. 19 грудня 2025 року від відповідача, [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що частково визнає позовні вимоги, а саме зобов`язання виключно в межах фактично отриманих кредитних коштів (тіла кредиту). Водночас не визнає вимоги позивача в частині нарахованих процентів, штрафів, пені та інших фінансових санкцій, оскільки вони є надмірними, неспівмірними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства. Також вважає завищеною заявлену до стягнення суму 22 199,87 грн, яка суттєво перевищує суму фактично отриманих мною коштів, сформована переважно за рахунок штрафних санкцій і не підтверджена детальним, прозорим та зрозумілим розрахунком. Також зазначає, що нараховані позивачем штрафи та пеня не відповідають принципам справедливості та розумності, створюють надмірний фінансовий тягар для споживача та фактично мають каральний, а не компенсаційний характер, а тому вважає їх такими, що не підлягають стягненню. За таких обставин, прохає стягнути з нього виключно суму фактично отриманих кредитних коштів (тіло кредиту) та відмовити у стягненні штрафів, пені, підвищених процентів та інших додаткових нарахувань. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 04 грудня 2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача, товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак зі змісту позовної заяви вбачається, що останній прохав розглянути справу без участі позивача та його представника за наявними в матеріалах справи доказами. Відповідач, [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак подала до суду заяву, в якій прохала розглянути справу за його відсутності. Проти ухвалення рішення за наявними в справі доказами не заперечує. Суд, розглянувши матеріали справи, дійшов до таких висновків. Судом установлено, що 01.12.2023 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) (кредитної лінії) №01.12.2023-100003903, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 12000 грн, строком на 70 днів із дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту 08.02.2024 року. Період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту (черговий період). Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на яких надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 15% від суми кредиту та становить 1800 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту на розмір комісії у відсотковому значенні. Комісія нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Таким чином, комісія у розмірі 1800 грн нарахована кредитодавцем одноразово, в момент видачі кредиту. Комісія сплачується одним платежем не пізніше останнього дня кожного чергового періоду у розмірі 1800 грн. Неустойка в розмірі 120 грн нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Протягом строку дії договору тарифи та комісії за фінансовою послугою залишаються незмінними. Кредитодавець не надає супровідних послуг. Договір підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора (а.с. 23-28). Підписуючи кредитний договір відповідач підтвердив, що розуміє, що підписує та укладає кредитний договір на вказаних умовах, підписуючи одноразовим ідентифікатором (код з смс-повідомлення). Кредитний договір укладений між кредитодавцем та позичальником у порядку, передбаченому Закон України « Про електронну комерцію» та підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Порядок укладення електронного договору визначений статтею 11 цього Закону, при цьому, згідно частини 12 цієї статті, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному цією статтею, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному в письмовій формі. Факт укладення кредитного договору між кредитодавцем ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та позичальником [PERSON] в електронній формі знайшов своє підтвердження. Суду також надано паспорт споживчого кредиту із зазначенням інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, підписаний відповідачем (а.с. 21-22). [PERSON] електронним цифровим підписом підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти), Заявку на отримання кредиту, яка в свою чергу є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), підтверджено укладення кредитного договору та 01.12.2023 року отримавна свою картку кошти у сумі 12000 гривень через систему LiqPay (а.с. 20), а отже акцептовано всі умови Договору. Факт отримання відповідачем кредитних коштів ніким не оспорюється та підтверджується матеріалами справи і не заперечується самим відповідачем. ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі. Згідно наданої позивачем довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором №01.12.2023-100003903 від 01.12.2023 року, за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість у загальному розмірі 22199,87 грн, яка складається із основного боргу 12000 грн, процентів 8399,87 грн та комісії за надання кредиту 1800 грн. Проценти по кредиту нараховані за період з 01.12.2023 по 08.02.2024 року (70 днів), тобто нараховані в межах строку, на який було надано кредит. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У пункті 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Нормами ч. 3, 6, 12 ст. 11 цього Закону передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» установлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстро- ченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом установлено, що [PERSON] уклала кредитний договір в електронній формі та отримав кредитні кошти у розмірі 12000 грн відповідно до умов укладеного договору, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та визнається і самим відповідачем, однак зобов`язання належним чином за вищезазначеним договором не виконав, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 22199,87 грн, яка складається із основного боргу 12000 грн, процентів 8399,87 грн та комісії (разової) за надання кредиту 1800 грн відповідно до умов договору. Твердження відповідача про те нараховані проценти є надмірними, неспівмірними та такими, що не відповідають вимогам законодавства суд не бере до уваги, оскільки за проценти за користування кредитом розраховуються шляхом множення кредиту на кількість днів користування та на проценту ставку, визначену кредитним договором, що за простими математичними підрахунками відповідають умовах підписаного відповідачем договору та наданого розрахунку заборгованості. До того ж комісія за надання кредиту у розмірі 1800 грн є правомірною, оскільки чітко визначена умовами договору та сплачується відповідачем одним платежем у розмірі 1800 грн та є незмінною. Із урахуванням викладеного, оскільки [PERSON] не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором у сумі 22199,87 гривень. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Судом установлено, що при подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, а тому оскільки позов задоволено повністю, то такі витрати необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved