Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.07.2025 між ТОВ «Амадео лекс» та [PERSON] укладено договір №1407202502 про надання юридичних послуг. Вартість юридичних послуг становить 40 000 грн і сплачувалась замовником шляхом внесення коштів у касу або шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок виконавця у наступні строки: оплата у розмірі 2000 грн до 14.07.2025, оплата 18000 грн. до 22.07.2025, оплата 20000 грн до 12.08.2025. Позивач [PERSON] 22.07.2025 помилково здійснив переказ коштів в розмірі 18000 грн згідно платіжної інструкції Р24А4620799551D0973 на користь [PERSON] . Відповідач у добровільному порядку відмовляється повертати безпідставно отримані кошти, жодних зобов`язань по договору №1407202502 вона не виконувала. Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 08 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження. У судове засідання позивач не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, що підтверджується матеріалами справи. Будь яких заяв чи клопотань до суду від неї не надходило. Відзив на позов не подала. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини справи: 14.07.2025 між ТОВ «Амадео лекс» та [PERSON] укладено договір №1407202502 про надання юридичних послуг. Відповідно до п.1.1 договору виконавець приймає до виконання доручення замовника на надання юридичних послуг, а замовник зобов`язується прийняти та сплатити надані виконавцем юридичні послуги у розмірі, порядку та на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п.1.2 договору сторони визначили перелік таких юридичних послуг: надання правової допомоги замовнику в досудовому порядку, а саме: написання та подання необхідних процесуальних документів до органів та установ будь якої форми власності з метою оформлення відстрочки. 22.07.2025 року о 18 год. 18 хв. [PERSON] здійснив платіж у сумі 18000 грн.. (сплата за договором №1407202502) на рахунок [NUMBER] , отримувач [PERSON] , що підтверджується платіжною інструкцією № Р24А4620799551D0973. Стаття 1212 ЦК України визначає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення даної статті застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком подій. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №753/15556/15-ц викладено позицію про те, що: « … зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала». Згідно висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 28.01.2020 у справі №910/16664/18: «Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.» Згідно із постановою Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20: «Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі. Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутих коштів необхідно, щоб такі кошти були набуті або збережені безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі. Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Таким чином судом встановлено, що відповідачем [PERSON] було безпідставно набуто грошові кошти у розмірі 18000 грн. та остання добровільно не повернула їх [PERSON] , а тому існують правові підстави для стягнення таких коштів на користь позивача. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 968,96 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved