Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Вишгородського районного суду Київської області з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що [INFO] померла мати позивачки, [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт, за яким заповідала своїй доньці [PERSON] частину свого майна. Серед переліку цього майна, земельна ділянка загальною площею 0,1196 га, що розташована на території садового товариства «Слава», Ясногородської сільської ради, Вишгородського району Київської області, з кадастровим номером 3221889000:18:116:0208. Також, цим заповітом спадкодавець заповідала своєму сину [PERSON] інше своє майно. Право власності спадкодавця на вказану земельну ділянку, яку запаорвіла позивачеві підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 06.02.2007 року, посвідченого нотаріально, зареєстрованого в нотаріальному реєстрі за № 1076 та внесеному в Державний реєстр правочинів за № 1899424. Крім того, на підставі вказаного договору купівлі-продажу, спадкодавець отримала Державний акт про право власності на землю, бланк серії ЯЖ № 037870, виданий Ясногородською сільською радою Вишгородського району Київської області, який не встигла зареєструвати. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина та позивачка звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хмарської Лариси Миколаївни із заявою про прийняття спадщини, яка завела спадкову справу. Натомість нотаріус відмовила позивачу видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку не має підстав оскільки за життя спадкодавцем не проведено реєстрацію права власності відповідно до законодавства, що діяло на момент набуття такого права та до моменту смерті. За таких обставин позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав, оскільки іншим шляхом захистити свої порушені права не може. Отже, позивач підставі ст.ст. 392, 1218, 1296 ЦК України просить суд визнати за нею право власності за правом спадкування за заповітом на земельну ділянку загальною площею 0,1196 га, що розташована на території садового товариства «Слава», Ясногородської сільської ради, Вишгородського району Київської області, з кадастровим номером 3221889000:18:116:0208. Ухвалою Вишгородського районного суду київської області від 01.09.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 01.12.2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду. Позивач та представник в судове засідання не з`явились, подавши заяву про слухання справи без їх участі та просили позовні вимоги задовольнити повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, на адресу суду направив лист, про розгляд справи у відсутність представника Димерською сільської ради. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, на адресу суду направив лист, про розгляд справи у його відсутність, вказуючи про те, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до копії свідоцтва серія [NUMBER] виданого 25.10.1978 року про народження, [PERSON] народилася [INFO] , батьки: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва серія [NUMBER] виданого 21.08.1982 рокупро народження, [PERSON] народився [INFO] , батьки: батько [PERSON] , мати [PERSON] . 31.08.1997 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , взявши прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва по шлюб серія [NUMBER] від 31.08.1997 року. 07.11.2023 року [PERSON] склала заповіт, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хмарською Л.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 709, відповідно до якого [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження належній їй на право приватної власності майна, дочці [PERSON] та сину [PERSON] зокрема земельну ділянку загальною площею 0,1196га, кадастровий номер 3221889000:18:116:0208, цільове призначення для ведення садівництва, що розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Ясногородська сільська рада, садівницьке товариство «СЛАВА», заповіла дочці [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 20.059.2024 року. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У відповідності до ч. 1 ст. 1268 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З копії спадкової справи № 10/2024 до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що 05.10.2024 року [PERSON] , звернулась до приватного нотаріуса із заявою № 38/02-14 про прийняття спадщини після померлої [PERSON] . Крім того,05.10.2024 року [PERSON] , звернувся до приватного нотаріуса із заявою № 39/02-14 про прийняття спадщини після померлої [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хмарською Л.М., [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, а саме на земельну ділянку загальною площею 0,1196 га, цільове призначення для ведення садівництва, що розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Ясногородська сільська рада, садівницьке товариство «СЛАВА» відмовлено, оскільки спадкова земельна ділянка не зареєстрована в установленому законом порядку. Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 037870, земельна ділянка площею 0,1196га га, розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Ясногородська сільська рада, садівницьке товариство «СЛАВА», кадастровий номер 3221889000:18:116:0208, цільове призначення для ведення садівництва, належить на праві власності [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 1076 від 06.02.2007 року. Статті 1216, 1218 ЦК України передбачають, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавці), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»(пунктом 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Як роз`яснено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця Державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Отже, враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки земельна ділянка площею 0,1196га, кадастровий номер 3221889000:18:116:0208, цільове призначення для ведення садівництва, розташована на території садового товариства «Слава», Ясногородської сільської ради, Вишгородського району Київської області, належала на підставі договору купівлі-продажу від 06.02.2007 року спадкодавцю [PERSON] , входить до складу спадкової маси та переходить до спадкоємців. На підставі викладеного та

Outcome: approved