Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Позивач ТОВ «Таліон Плюс » звернулось до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 06.07.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено кредитний договір № 252670591,підписаний електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону відповідача. 08.10.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № МВ-ТП/3, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до реєстру прав вимоги від 08.10.2024 до договору факторингу № МВ-ТП/3 від 08.10.2024 позивач набув права грошової вимоги до відповідача на суму 51760 грн., яка складається із суми заборгованості по основному боргу у розмірі 16000 грн.; суми заборгованості по відсоткам у розмірі 35760,00 грн. Позивач просить стягнути з [PERSON] суму боргу у розмірі 51760,00 грн., судовий збір у розмірі 3028 грн. та витрати на правову допомогу 5000 грн. Від відповідача до суду надійшов відзив, згідно якого остання не погоджується із сумою заборгованості вважає її завищеною, наразі перебуває за кордоном, має єдиний дохід державну допомогу на дитину у розмірі 860 грн на місяць, сума позики становила 16 000 грн., загальна сума разом з процентами завищена та економічно необґрунтована. У разі часткового задоволення- просила зменшити розмір вимог до суми фактичного отриманого кредиту без штрафів, пені та нарахованих відсотків. Від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої скрутне матеріальне становище відповідача не анулює передбачені договором зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та процентів за користування ними. Позовна заява не містить вимоги про стягнення з відповідача штрафних санкцій таких як пеня, неустойка, штраф. Просить стягнути з відповідача заборгованість за договором у розмірі 51760,00 грн, з них: заборгованість по кредиту 16000,00 грн та заборгованість по процентам за користування кредитом 35760,00 грн. Дослідивши матеріали справ, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи таке. 06.07.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено кредитний договір № 252670591, підписаний електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону відповідача. До матеріалів справи долучено копію паспорта споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору № 252670591 від 06.07.2024, підписану [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора 7438, копію договору кредитної лінії № 2526705917, підписаного [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора UBRK, що свідчить про ознайомлення відповідача з істотними умовами кредитування. Згідно з копією підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів, 06.07.2024 було здійснено переказ грошових коштів у сумі 16000 грн, номер платіжної картки [NUMBER] , опис: credit transaction 3489306942 [PERSON] , договір (оферта): 2652670691 від 06.07.2024. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлено сторонами в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача - зобов`язання з повернення кредитних коштів. 08.10.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № МВ-ТП/3, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до реєстру прав вимоги від 08.10.2024 до договору факторингу № МВ-ТП/3 від 08.10.2024 позивач набув права грошової вимоги до відповідача на суму 51760 грн., яка складається із суми заборгованості по основному боргу у розмірі 16000 грн.; суми заборгованості по відсоткам у розмірі 35760,00 грн. За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] не виконала, обумовлених кредитним договором обов`язків по поверненню кредиту після закінчення строку дії договору, має заборгованість, що у свою чергу свідчить про порушення прав кредитора. Розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Згідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Зі ст. 1054 ЦК України встановлюється, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення. Суд, дослідивши матеріали справи виходить з презумпції правомірності правочину вищезазначеного кредитного договору (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості договору (ст. 629 ЦК України). Суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідач свої зобов`язання за укладеним кредитним договором належним чином не виконав, наявна за вищевказаним кредитним договором заборгованість відповідачем до теперішнього часу у добровільному порядку не погашена, тому заборгованість за вищевказаним кредитним договором у розмірі 51760 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у судовому порядку. Суд не може прийняти доводи відповідача про те, що не має на даний час змоги сплачувати кредит, оскільки на момент подання відзиву знаходиться за кордоном та перебуває у декретній відпустці, на утриманні має двох малолітніх дітей, постійного місця роботи та офіційний дохід не має, оскільки особа є вільною в праві вибору договору. Це означає, що людина має право самостійно вирішувати, чи укладати договір, з ким та на яких умовах. Свобода договору передбачає право на вільний вибір контрагента та умов договору, за умови, що це не суперечить закону. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Скрутне матеріальне становище Відповідача не анулює передбачені Договором зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та процентів за користування ними. Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача судовий збір та витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн. Понесені позивачем витрати на правову допомогу підтверджуються договором про надання правничої допомоги №5 від 02.12.2024, додатковою угодою №164 від 30.12.2024 про надання правової допомоги до Договору №5 від 02.12.2024 , актом приймання-передачі наданих послуг відповідного до Договору №5 від 02.12.2024 з детальним описом робіт, згідно якого загальна вартість робіт склала 5000 грн. Що стосується витрат на правничу допомогу, суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною, тому враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, доходить до висновку, що у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу, у розмірі 3000 гривень З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved