Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (далі - ТОВ «Євро-Реконструкція») звернулося до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії за період з 01 жовтня 2016 року по 01 серпня 2024 року та за постачання гарячої води за період з 01 серпня 2017 року по 01 серпня 2024 року, платою за абонентське обслуговування за період з 01 листопада 2021 року по 01 серпня 2024 року у розмірі 39 307,12 грн, з яких: заборгованість з централізованого опалення становить - 31 025,46 грн, заборгованість із сплати послуг за гаряче водопостачання - 7 173,76 грн, заборгованість за платою за абонентське обслуговування - 1 107,90 грн, інфляційну складову боргу в розмірі 4 618,03 грн, 3 (три) % річних у розмірі 1 185,57 грн та судовий збір в розмірі 3 028,00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку [ADDRESS] , в тому числі до квартири [ADDRESS] , як теплопостачальною організацією з 01 липня 2014 року здійснюється ТОВ «Євро-Реконструкція» на підставі ліцензії від 01 червня 2012 року № 198. Споживачем за вказаною адресою є [PERSON] 23 липня 2014 року у газеті «Хрещатик» (№ 103 (4503) позивачем розміщено повідомлення із пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в офіційному віснику Київської міської Ради - газеті «Хрещатик» 06 серпня 2014 року (№111(4511)). Також 13 жовтня 2021 року на офіційному веб-сайті ТОВ «Євро-Реконструкція» опубліковані Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії та типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання. Фактом приєднання споживачів до умов індивідуального договору є факт отримання відповідних послуг. Отже, враховуючи положення статей 7, 8, 12, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пункту 13 Правил надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених Кабінетом Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 та пункту 12 Правил надання послуг з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182 та враховуючи, що відповідач споживав послуги без укладеного з позивачем договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, на нього покладається обов`язок оплатити позивачу усі фактично спожиті ним послуги. Однак, з жовтня 2016 року відповідач своєчасно не вносить плату за отримані послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та з серпня 2017 року за отримані послуги з гарячого водопостачання, а також з листопада 2021 року - абонентську плату, в результаті чого станом на 01 серпня 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 39 307,12 грн, з яких заборгованість з централізованого опалення становить 31 025,46 грн, заборгованість зі сплати послуг за постачання гарячої води - 7 173,76 грн та заборгованість за абонентською платою - 1 107,90 грн. Також, оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, вважає, що на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати та 3 % річних, що є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, яка має компенсаційний характер. У зв`язку з викладеним просить позовні вимоги задовольнити. У порядку автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву передано на розгляд судді Арапіній Н.Є. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторонам роз`яснено їх процесуальні права та встановлено процесуальні строки. Відповідно до розпорядження виконуючого обов`язки керівника апарату Дніпровського районного суду міста Києва Колль О.В. від 28 березня 2025 року № 482 щодо проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 квітня 2025 року, справу передано на розгляд судді Хромовій О.О. 09 квітня 2025 року. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 14 квітня 2025 року позов ТОВ «Євро-Реконструкція» до [PERSON] про стягнення заборгованості залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків - три дні з дня отримання копії даної ухвали. Ухвалу від 13 квітня 2025 року про залишення позову без руху було вручено позивачеві 15 квітня 2025 року. 23 квітня 2025 року до суду надійшла заява ТОВ «Євро-Реконструкція» про усунення недоліків позовної заяви. Заяву подано засобами поштового зв`язку 18 квітня 2025 року, тобто з дотриманням встановленого судом процесуального строку. До заяви додано позовну заяву у новій редакції, чим виконано вимоги ухвали про залишення позову без руху. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 28 квітня 2025 року справу прийнято до провадження судді Хромової О.О., розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У встановлений судом строк відповідач [PERSON] відзив на позов не подав, конверт з ухвалою про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками, що направлявся за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, [PERSON] отримав особисто 17 жовтня 2024 року. Конверт з ухвалою про прийняття справи до провадження та уточненою позовною заявою, що направлявся за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, повернувся до суду не врученими з відміткою «Укрпошти» про причини повернення: «за закінченням встановленого терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Верховний Суд у постанові від 11 червня 2021 році у справі № 2-6236/11 сформулював висновок, за яким у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: approved