Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою в якій просить визнати йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] терміном на два місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. Вимоги обгрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON] .. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, яку він заповів позивачу. Згідно з заповітом, складеним 07 квітня 2021 року [PERSON] , будучи дієздатним та перебуваючи у здоровому розумі заповів позивачу земельну ділянку площею 4,6376 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер ділянки: 3522284200:02:000:0837, яка розташована на території Мошоринської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області. Після звернення до приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області, позивачу було повідомлено про те, що він пропустив шестимісячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини. Так, на момент відкриття спадщини він проживав у місті Кропивницький і не підтримував постійних стосунків із спадкодавцем, який на момент складання заповіту проживав в по [ADDRESS] . Про смерть спадкодавця він дізнався значно пізніше, оскільки ніхто не повідомив його про цю подію. Відсутність родинних стосунків із [PERSON] , віддаленість його місця проживання ускладнили отримання своєчасної інформації. Також, запровадження в Україні військового стану обмежело можливість пересування та ускладнило своєчасне подання заяви про прийняття спадщини. На підставі вищезазначених обставин, позивач вважає, що строк на прийняття спадщини був пропущений з поважних причин, а відтак він змушений звернутись з даною позовною заявою до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності. Представник Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області також в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій розгляд справи просив провести без його участі, вирішення питання розгляду справи залишив на розсуд суду. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином у розумінні п.п.3,4 ч.8 ст.128 ЦПК України. Про причини неявки суду не повідомили, відзив на позов, зустрічний позов, будь-які клопотання, заяви чи докази, від нього не надходили. Третя особа в судове засідання також не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала заяву в якій просила розгляд справи провести за її відсутності. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, [INFO] в м.Олександрія Олександрійського району Кіровоградської області помер [PERSON] (а.с.7-9). З копії заповіту №529 складеного 07 квітня 2021 року та посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області встановлено, що за життя [PERSON] заповіла [PERSON] належну йому земельну ділянку площею 4,6376 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер ділянки: 3522284200:02:000:0837, яка розташована на території Мошоринської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області (а.с.10). Довідка видана Олександрійською міською радою свідчить про те, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На момент його смерті за вищевказаною також були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.29). З наданої Олександрійським відділом ДРАЦС в Олександрійському районі Кіровоградської області інформації вбачається, що проведеною перевіркою виявлено актовий запис про народження [PERSON] , де у відомостях про батьків зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Водночас, за даними Державного реєстру виявлено актовий запис про шлюб громадян [PERSON] та [PERSON] (а.с.94). Відповідно до довідки приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Стенюхіної І.В. від 31 липня 2025 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] спадкова справа не заводилась. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) вбачається, що від імені [PERSON] 07 квітня 2021 року було посвідчено заповіт - номер у спадковому реєстрі 67469719 (а.с.31-33). Роз`ясненням нотаріуса повідомлено позивача про те, що він вважається таким, що не прийняв спадщину, так як в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини до нотаріальної контори заяву не подав, інші спадкоємці згоди на подання ним заяви про прийняття спадщини не давали, разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживав. Нотаріусом запропоновано звернутись до суду для вирішення питання стосовно додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON] (а.с.11). Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальним правилом положення про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до положень статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що кореспондується з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Відповідно до статті 3 ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства є: принцип неприпустимості позбавлення права власності, крім випадків встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність. Статтею 41 Конституції України передбачено: «Кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Підставою виникнення права приватної власності є також успадкування майна, що базується на правонаступництві. Цивільний процесуальний кодекс України у статті 1 закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколів до неї про захист прав людини і основоположних свобод із змінами та доповненнями, внесеними Протоколом № 11 від 11 травня 1994 року, який діє для України з 11 вересня 1997 року та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Виходячи з рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13 червня 1979 року, стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. За змістом положень книги 6 ЦК України, спадкове право захищає власність фізичних осіб. Позивач пов`язаний зі спадкодавцем кровним спорідненням. Усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача, виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких є позивач. З урахуванням положень ст.8 Конституції України щодо верховенства права, та збереження справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення ЄСПЛ у справі "Федоренко проти України" від 01 червня 2006 року), а також, що зазначене не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позивач є спадкоємцем за заповітом, суд вважає, що причина пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, є поважною, позовні вимоги обґрунтовані та доведені, а тому вважає за можливе визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved