Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів, вказуючи, що 23.12.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 8597142. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора надісланий йому на номер мобільного телефону, який зазначений п. 8 кредитного договору. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», які розміщені на веб-сайті товариства. Приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтвердив, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 12.09.2025 ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали договір факторингу № 12092025, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 2 від 12.09.2025 до договору факторингу № 12092025 від 12.09.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в розмірі 59 180 грн, яка складається з: 22 000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 26 180 грн заборгованість за відсотками, 11 000 грн заборгованість за пенею, штрафами. Відповідач не виконав зобов`язань, не здійснював платежі для погашення заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій. Товариство просило стягнути зі [PERSON] заборгованість в розмірі 59 180 грн за вказаним договором. Крім того, 21.01.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір надання коштів у кредит № 73353986. У відповідності до пп 2.1 кредитного договору, позикодавець зобов`язуються передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника з використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту. Згідно з пп 11.1 договору підписанням цього договору відповідач підтверджує, що ознайомився на сайті кредитодавця https://mycredit.ua/ua/documents-license/ з повною інформацією щодо кредитодавця та його послуги, а також погодився, що до моменту підписання договору, вивчив умови договору та правила надання коштів та банківських металів у кредит, що розміщені на веб-сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, а його зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 27.03.2025 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належне йому право грошової вимоги, а ТОВ «ФК«ЄАПБ» приймає належне ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 26.06.2025 № 8 до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в розмірі 14 850 грн, яка складається з: 4500 грн заборгованість за основною сумою боргу; 675 грн заборгованість за процентами; 9000 грн заборгованість за пенею; 675 грн заборгованість за комісією. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 73353986 в розмірі 14 850 грн, з яких: 4500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 675 грн заборгованість за процентами; 9000 грн заборгованість за пенею; 675 грн заборгованість за комісією, яку товариство просило стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.12.2025 відкрито провадження по даній справі, визначено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з`явився без поважних причин, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Судом проведено заочний розгляд справи, оскільки встановлено наявність умов, що передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України для такого порядку розгляду. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином, відповідно до закону та умов договору. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні, встановлений строк (термін) то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 (позика), якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що 23.12.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір № 8597142 про надання споживчого кредиту, що підтверджується копією зазначеного договору, графіком платежів, паспортом споживчого кредиту. Згідно умов договору відповідачу надано кредит в розмірі 15 000 грн, строком на 360 днів. Листом від 17.09.2025 підтверджено, що 24.12.2024 відповідачу перераховано грошові кошти на карту [NUMBER] . 12.09.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 12092025, у відповідності до п. 1.1 якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Аванс кредит» за плату, а ТОВ «Аванс кредит» відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пенею за порушення грошових зобов`язань, та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «Аванс кредит». Згідно з п.1.2 договору факторингу № 12092025 від 12.09.2025 перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. З акту прийому-передачі реєстру боржників № 2 за договором факторингу № 12092025 від 12.09.2025 встановлено, що ТОВ «Авентус Україна» передало, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло реєстр боржників з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу № 12092025 від 12.09.2025 від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» переходять права вимоги заборгованості від боржників і ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Відповідно до витягу з реєстру боржників № 2 до договору факторингу № 12092025 від 12.09.2025, ТОВ «ФК ЄАПБ» набуло права грошової вимоги по заборгованості до відповідача за договором № 8597142 про надання споживчого кредиту від 23.12.2024 у розмірі 59 180 грн, яка складається з наступного: 22 000 грн заборгованість за основною сумою боргу; 26 180,00 грн заборгованість за відсотками, 11 000 грн заборгованість за пенею, штрафами. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 8597142 про надання споживчого кредиту від 23.12.2024 в розмірі 59 180 грн. Крім того, 21.01.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73353986, що підтверджується копією зазначеного договору, таблицею обчислення загальної вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту. Згідно умов договору відповідачу надано кредит у розмірі 4500 грн строком на 30 днів. 27.03.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27/03/25 у відповідності до п. 1.1 якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимог, а факто зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб. Згідно з п.1.2 договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. З акту прийому-передачі реєстру боржників № 8 від 26.06.2025 за договором факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 встановлено, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло реєстр боржників кількістю 6865, з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» переходять права вимоги заборгованості від боржників і ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025, ТОВ «ФК ЄАПБ» набуло права грошової вимоги по заборгованості до відповідача за договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73353986 від 21.01.2025 у розмірі 14 850 грн, яка складається з наступного: 4500 грн заборгованість за основною сумою боргу; 675 грн заборгованість за відсотками; 9000 грн заборгованість за пенею; 675 грн заборгованість за комісією. Таким чином, судом встановлено факт набуття права вимоги позивачем до відповідача за договором про надання споживчого кредиту №8597142 від 23.12.2024 у розмірі 59 180,00 грн та кредитним договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73353986 від 21.01.2025 у розмірі 14 850 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, що встановлені договором. Положеннями ч. 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Статті 526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» обґрунтовані та наявні підстави для їх задоволення за договором про надання споживчого кредиту №8597142 від 23.12.2024 в частині стягнення з відповідача заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 22 000 грн та заборгованості за відсотками в розмірі 26 180 грн, а також за договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73353986 від 21.01.2025 в частині стягнення з відповідача 4500 грн заборгованості за основною сумою боргу, 675 грн заборгованості за відсотками та 675 грн. заборгованості за комісією за надання кредиту, оскільки відповідач умови договорів не виконує. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 11 000 грн заборгованості за пенею, штрафами за договором про надання споживчого кредиту №8597142 від 23.12.2024 та про стягнення з відповідача 9000 грн заборгованості за пенею за договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73353986 від 21.01.2025, суд приходить до наступного. Стаття 549 ЦК України передбачає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц (провадження № 61-4393сво18)). У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Судом встановлено, що кредитні договори укладено 23.12.2024 та 21.01.2025, відповідно і пеня та штрафи за порушення грошового зобов`язання за ними нарахована після 24.02.2022. Отже до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Таким чином, позовна вимога в частині стягнення з відповідача 11 000 грн заборгованості за пенею, штрафами за договором про надання споживчого кредиту №8597142 від 23.12.2024 та про стягнення з відповідача 9000 грн заборгованості за пенею за договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73353986 від 21.01.2025 є необґрунтованою за вищевказаних підстав і задоволенню не підлягає. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат позивача по сплаті судового збору, суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України, яка передбачає, що витрати позивача по сплаті судового збору підлягає стягненню з відповідача. Водночас слід зазначити, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ставок судового збору, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» позовна заява майнового характеру, яка подана юридичною особою сплачуються за ставкою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позивач звернувся до суду з позовом майнового характеру і виходячи з ціни позову 74 030 грн та прожиткового мінімуму для працездатних осіб сплатив платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №146257 від 11.11.2025 судовий збір за мінімальною ставкою 3028 грн. Враховуючи викладене та п. 36 роз`яснень постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», який передбачає, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VІ) з відповідача підлягає стягненню 72,98 % (54030 грн : 74 030 грн х 100) сплаченого судового збору в розмірі 2 209,83 грн (3028 грн х 72,98 : 100).

Outcome: partial