Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, та вимоги мотивує тим, що 09.12.2022 між [PERSON] та ТОВ «Селфі Кредит» був укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту «NewShort» №516318, згідно з умовами якого товариство надало відповідачу грошові кошти у розмірі 4500 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Однак, відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору. Станом на дату подання позову заборгованість відповідача становить 40140 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 4500 грн., заборгованість за процентами 35640 грн. 01.02.2024 ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» уклали договір факторингу №01022024 ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Селфі Кредит» включно і до [PERSON] за кредитним договором №516318 від 09.12.2022. У зв`язку з чим, просить суд стягнути з [PERSON] на їхню користь заборгованість за кредитним договором №516318 від 09.12.2022 в сумі 40140 грн. та 2422,40 грн. судового збору та 8000 витрат на правову допомогу. Представник позивача ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» - адвокат Усенко М.І. надав до суду клопотання в якому просив справу розглядати за відсутністю представника позивача (а.с.38). Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позов не надав. Ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09.12.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено договір №516318 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort», відповідно до умов якого Товариство надало [PERSON] грошові кошти у сумі 4500 грн., тип кредиту кредит (п.1.3). Строк кредиту 365 днів в день. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього договору (п.1.4) (а.с. 20 зворот - 26). Відповідно до п. 1.5.1 договору Стандартна процентна ставка становить 2,2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору. Згідно п.2.1 договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Як вбачається із матеріалів справи позивачем до позову долучено Додаток № 1 до договору про надання споживчого кредиту №516318 від 09.12.2022, у якому наведена таблиця графіку платежів за кредитним договором з урахування його умов (а.с. 26). Договір підписаний відповідачем 09.12.2022 о 11:35 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором Р764 (а.с.26). Згідно розрахунку заборгованості за договором №516318 від 09.12.2022 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 01.02.2024, розмір заборгованості [PERSON] становить 40140 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 4500 грн., заборгованість за процентами 35640 грн. (а.с. 27-28, 6-8). Із наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що відповідачем здійснено відповідний алгоритм дій, спрямованих на укладення договору №516318 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 09.12.2022. Відповідно до частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі Згідно частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до частини 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно частини 12 та 13 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити борг, а також відсотки. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог статей 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 1077 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 01.02.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» було укладено договір факторингу №01022024, відповідно до якого останній набув право грошової вимоги до боржників ТОВ «Селфі Кредит», в тому числі і до [PERSON] за договором №516318 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 09.12.2022 на загальну суму заборгованості 40140 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту 4500 грн., заборгованість за процентами 35640 грн. (а.с.8 зворот 11) Відповідачем рішення суду про визнання договору факторингу №01022024 від 01.02.2024 та договору №516318 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 09.12.2022 недійсним, суду не надано. Приймаючи до уваги те, що відповідач, отримавши від позивача кредит в сумі 4500 грн., зобов`язання стосовно їх повернення, сплати відсотків у встановленому договорі розмірі не виконав, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором №516318 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 09.12.2022 у розмірі 40140 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту 4500 грн., заборгованість за процентами 35640 грн. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2422,40 грн. (а.с.32). Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 8000 грн. Відповідно до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 (а.с.13); Акту № 1003 наданих послуг від 10.11.2025 та Детального опису наданих послуг до Акту №1003 за договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором №516318 становлять 8000 грн. (а.с.13). Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи критерій розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи віднесення справи до категорії малозначних, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), розгляд справи без участі сторін при заочному розгляді на підставі заяви представника позивача та значення справи для сторін, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, суд дійшов висновку не присуджувати позивачу на користь якого ухвалено судове рішення, всі витрати на професійну правничу допомогу, що заявлені до стягнення. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу з у рахуванням пропорційності до розміру позовних вимог, у сумі 3000 грн., який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку.

Outcome: approved