Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

У жовтні 2025 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 14887-02/2025 в розмірі 18000 грн, а також судових витрат. Позов умотивований тим, що 07.02.2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 14887-02/2025, який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов договору відповідач отримав грошові кошти в кредит на умовах строковості, зворотності, платності та зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. 27.05.2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 27052025, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 14887-02/2025 від 07.02.2025 року. Відповідач узяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, у результаті чого відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №27052025 від 27.05.2025 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача:за договором № 14887-02/2025 від 07.02.2025 року в сумі 18000 грн, з яких: 6000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 5940 грн - сума заборгованості за відсотками, 5460 грн - штраф та 600 грн - комісія за видачу кредиту. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за Кредитним договором № 14887-02/2025 від 07.02.2025 в розмірі 18000 грн, у зв`язку з чим з метою захисту своїх порушених прав позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 03.11.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у прохальній частині позову просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином. Зокрема, надісланий на адресу за місцем реєстрації відповідача рекомендований лист з копією ухвали про відкриття провадження у справі, копією позовної заяви з копіями доданих до неї документів, повідомленням про розгляд справи, [PERSON] не був вручений, а поштове відправлення повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній». Отже, відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд судом цивільної справи, учасником якої він є. Право надати відзив на позовну заяву відповідач не реалізував та не повідомив суд про причини неявки в судове засідання. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Згідно зі статтею 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Ураховуючи викладене, та те, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст.ст.280-281 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінюючи докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.02.2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 14887-02/2025 (а.с.7-14). Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, зазначений у розділі 8 Договору про споживчий кредит «Реквізити сторін». Згідно з п.1.1 цього Договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 6000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п.1.2 Договору кредит надається строком на 120 днів з 07.02.2025 року по 06.06.2025 року. Пунктом 1.4 Договору встановлено, що за користування кредитом товариством нараховуються проценти в розмірі 0,90% в день на залишок заборгованості, що є платою за користування кредитом та комісія за видачу кредиту в сумі 600 грн (що складає 10% від суми кредиту). Тип процентної ставки: фіксована. У п.1.4.1 Договору сторони погодили, що денна процентна ставка становить 0,98% та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 цього Договору. Згідно з п.5.3 Договору у випадку прострочення клієнтом сплати платежів відповідно до термінів, встановлених у Графіку платежів, товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості - на наступний день після терміну сплати, встановленого в графіку платежу, за відповідний розрахунковий (платіжний) період, та до дати погашення заборгованості, з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством України. Згідно доданого позивачем до матеріалів справи розрахунку заборгованості директора ТОВ «Стар Файненс Груп» Кононенка Є.О. станом на 27.05.2025 року заборгованість відповідача [PERSON] перед первісним кредитором за кредитним договором №14887-02/2025 від 07.02.2025 року становила 18000 грн, з яких: 6000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5940 грн - сума заборгованості за відсотками за користування кредитом, 600 грн - заборгованість по комісії за видачу кредиту, 5460 грн - сума заборгованості за штрафом (а.с.20-21). 27.05.2025 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Стар Файненс Груп» укладено договір факторингу № 27052025, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні їм права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (а.с.15-19). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 27.05.2025 року до Договору факторингу № 27052025 від 27.05.2025 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором про надання фінансового кредиту № 14887-02/2025 від 07.02.2025 року в сумі 18000 грн, з яких: 6000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5940 грн - сума заборгованості за відсотками за користування кредитом, 600 грн - заборгованість по комісії за видачу кредиту, 5460 грн - сума заборгованості за штрафом (а.с.19). З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Договором про надання фінансового кредиту № 14887-02/2025 від 07.02.2025 року в розмірі 18000 грн. Доказів погашення заборгованості повністю або частково відповідачем не надано. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають наслідки встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України). Згідно із ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію». Згідно зі ст.12 Закону України Про електронну комерцію якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до вимог ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Відповідачем не було надано суду жодних доказів на підтвердження належного виконання своїх кредитних зобов`язань. Зазначена заборгованість відповідачем погашена не була. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача 5460 грн штрафу суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, які були чинні, як на день укладення кредитного договору між ТОВ «Стар Файненс Груп» та відповідачем [PERSON] , тобто станом на 07.02.2025 року, так і на час ухвалення судового рішення, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З огляду на те, що договір про надання фінансового кредиту між позивачем та відповідачем було укладено 07.02.2025 року, відповідач належним чином кредитні зобов`язання не виконує, з огляду на положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у стягненні штрафу з відповідача на користь позивача слід відмовити. З урахуванням викладеного та зважаючи на те, що відповідач не виконав умов Договорупро надання фінансового кредиту №14887-02/2025 від 07.02.2025 року, в зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що позивні вимоги слід задовольнити частково. З відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за Договоромпро надання фінансового кредиту №14887-02/2025 від 07.02.2025 року в розмірі 12540 грн, яка складається із: заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 6000 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 5940 грн та 600 грн комісії за надання кредиту. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в розмірі 2109,6 грн, оскільки позовні вимоги задоволено на 69,67%.

Outcome: partial