Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики №8734291 у розмірі 16050,00 грн, яка складається з: -5000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу; -500,50 грн сума заборгованості за відсотками; -0,00 грн сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; -10000,00 грн сума заборгованості за пенею; -0,00 грн неустойка; -549,50 грн комісія за надання кредиту. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27.11.2024 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем було укладено договір позики №8734291 та на підставі договору факторингу укладеного 27.03.2025 до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №8734291 на суму 16050,00 грн, З метою захисту своїх прав як нового кредитора за борговими зобов`язаннями відповідача, представник позивача звертається до суду та просить стягнути заборгованість у загальному розмірі 16050,00 грн. Ухвалою суду від 31.10.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, учасникам справи встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті позову, справи призначено до судового розгляду на 07.01.2026. Відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи, відзив на позов не надав, клопотань про продовження процесуальних строків для подання відзиву від нього не надходило, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Станом на 07.01.2026 клопотань про розгляд справи з викликом сторін до суду не надходило, відповідачем відзив на позов не подано, представником позивача подано клопотання про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що 27.11.2024 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір надання коштів у кредит №8734291, згідно якого відповідачу надано фінансовий кредит в розмірі 5000,00 грн строком на 21 день, встановлена відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 1 % в день від суми кредиту, проценти за понадстрокове користування кредитом 5% в день, пеня у розмірі 5 % в день, орієнтовна реальна річна процентна ставка 3142,15, орієнтовна загальна вартість кредиту 6050,00 грн (а.с.5-13). 27.03.2025 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» укладено договір факторингу №27/03/25 (а.с.14-17) та згідно Витягу з Реєстру боржників №3 до Договору факторингу №27/03/25 позивач набув право вимоги до [PERSON] за договором позики №8734291 на загальну суму 16050,00 грн, яка складається з суми заборгованості по основному боргу 5000,00 грн, заборгованості по відсоткам 500,50 грн, заборгованості за пенею 10000, 00 грн,комісія за надання позики 549,50 грн. (а.с.19). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України). У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Як встановлено судом в межах даної справи, кредитний договір укладений між фінансовою установою та відповідачем в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідні відомості зазначені безпосередньо у кредитному договорі, а саме відомості щодо ідентифікації клієнта та інформацію про одноразовий ідентифікатор. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити борг, а також відсотки. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Як встановлено судом [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ». Доказів невиконання позивачем своїх зобов`язань за кредитним договором відповідачем не надано. З огляду на викладене, суд вважає, що позивач довів факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені кредитним договором №873429 від 27.11.2024, а тому із відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість у розмірі 16050,00 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений при зверненні до суду з даним позовом судовий збір у розмірі 3028 грн.

Outcome: approved