Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що 07.07.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики №2964643. Договір позики підписано електронним підписом позичальника. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №37 від 26.11.2024 року до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики №2964643 в сумі 23835,00 гривень, з яких: 14000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1890,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 7000,00 грн. - сума заборгованості по процентах за понадстрокове користування позикою, 945,00 грн. - комісія за надання позики, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача, а також прохає стягнути з відповідача понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають частково в розмірі 11002,00 грн. Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що 07.07.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики №2964643. Договір позики підписано електронним підписом позичальника. Відповідно до п. 2.1. Договору сума позики становить 14000,00 грн. Позика надається строком на 30 днів (п. 2.2. Договору) Згідно до п. 2.3. Договору процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення становить 0,01% в день (фіксована). Комісія за надання позики становить 19,96% (фіксована) від суми наданої позики, що у грошовому виразі складає 2794,90 грн. (п. 2.4. Договору) Дата надання позики - 07.07.2024 р., дата повернення позики - 05.08.2024 р. (а.с. 6-10). 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. (а.с. 13-15) Крім того, між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» були укладені Додаткові угоди до Договору факторингу №14/06/21, зокрема, №2 від 28.07.2021 року, №7 від 13.06.2022 року та №44 від 26.11.2024 року. (а.с. 16-18) Щодо суми заборгованості за Договором, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача суд зазначає таке. Як вбачається із змісту Договору позики та графіку платежів, загальна вартість позики на 30 календарних днів становить 16835,00 грн., з яких: 14000,00 грн. - сума позики, 40,60 грн. - проценти за користування кредитом та 2794,40 грн. - комісія за надання кредиту. Пролонгацію Договору позики відповідно до його умов сторони не здійснювали. Таким чином, строк дії Договору позики 30 днів із відповідними розрахунками, зробленими позивачем під час укладення Договору та підписом відповідача, який з цими розрахунками погодився. Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного суду від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (провадження №12-85гс20) (пункт 111) припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок Велика Палата Верховного Суду зробила у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 4-10цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18). Отже, суд дійшов висновку, що з огляду на те, що під час укладення Договору позики сторони узгодили вартість позики, розмір процентів за користування позикою, а саме 16835,00 грн. (а.с. 9 зворот), строк кредитування становив 30 календарних днів та на момент подання позову до суду закінчився; пролонгація Договору позики сторонами не здійснювалася; згідно з указаними вище висновками Великої Палати Верховного Суду право кредитора нараховувати проценти поза межами строку кредитування відсутнє, стягненню підлягає саме узгоджена сторонами вартість кредиту у межах строку кредитування (30 календарних днів). Щодо стягнення комісії суд виходив з наступного. Відповідно до п. 2.4. Договору комісія за надання позики становить 19,96% (фіксована) від суми наданої позики, що у грошовому виразі складає 2794,90 грн. Відповідно до ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2020 року у справі №183/2122/15 зробив висновок про те, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення з відповідача заборгованості за комісією в розмір 945,00 грн. З огляду на вищевикладене, суд вважає , що заборгованість відповідача становить 14040,60 грн., що складається з: заборгованість за позикою - 14000,00 грн, заборгованість за відсотками - 40,60 грн.. Разом з тим, як зазначено в розрахунку заборгованості (а.с. 22) відповідачем сплачено 2940,00 грн.: 05.08.2024 - 630,00 грн., 07.08.2024 - 1680,00 грн., 16.08.2024 - 630,00 грн. Отже, заборгованість, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 11100,60 грн. (14040,60 грн.-2940,00 грн.) Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором позики належним чином не виконав, суд знаходить позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики такими, що підлягають частковому задоволенню. Також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1410,22 грн. (11100,60 грн.*3028 грн./23835,00 грн.)

Outcome: partial