Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, покликаючись на те, що виконавчий напис вчинено незаконно, із грубим порушенням законодавства, що порушує права позивача, у зв`язку з чим є всі законні підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Так, відповідно до інформації, яка міститься на сайті "Автоматизована система виконавчого провадження", позивачкою встановлено, що при вчиненні виконавчого напису кредитором не було надано нотаріусу первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, розрахунки тощо), відповідно у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем є безспірними. Таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином як у безспірності розміру заборгованості, з метою погашення якої запропоновано звернути стягнення за виконавчим написом, так і взагалі наявності заборгованості для можливості вчинення виконавчого напису. Вказала, що 24 жовтня 2025 року, приватним виконавцем було надано відповідь на адвокатський запит відповідно до якої, в межах виконання виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса з [PERSON] було стягнуто та перераховано на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІН ФІНАНС" грошову суму в розмірі 2 464,67 грн., яку й просить Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 11 листопада 2025 року, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 49699 від 25 вересня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення на користь стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (перейменовано на Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС») з боржника [PERSON] заборгованості за кредитним договором №AG2239987 від 20 грудня 2018 року. Відповідача належним чином, згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі "Лазаренко та інші проти України", повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі на його електронний кабінет, що стверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного документу. Відзив до суду надано не було. Треті особи будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, свої пояснення до суду не направили. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 20 грудня 2018 року, між позивачем [PERSON] , та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дінеро» укладено кредитний договір №AG2239987, за умовами якого позичальнику було надано кредит. Правонаступником усіх прав та обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дінеро» на підставі договору відступлення прав вимоги від 01.07.2019 р. є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія». 25 вересня 2020 року, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., вчинено виконавчий напис №49699 про стягнення на користь стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» з боржника [PERSON] заборгованості за кредитним договором №AG2239987 від 20.12.2018 р. в розмірі 9 214,00 грн. 19 листопада 2020 року, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Єфіменко Д.О., на підставі вищезазначеного виконавчого напису відкрив виконавче провадження №63677306. 20 листопада 2023 року у зв`язку із зупиненням діяльності приватного виконавця Єфіменко Д.О., виконавче провадження було передано на виконання приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Овсієнко А.В. 24 листопада 2023 року, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Овсієнко А.В., накладено арешт на кошти боржника. 23 вересня 2024 року, у зв`язку із зупиненням діяльності приватного виконавця Овсієнко А.В., виконавче провадження було передано на виконання приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. 24 жовтня 2025 року, приватним виконавцем було надано відповідь на адвокатський запит відповідно до якої, в межах виконання виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса з [PERSON] було стягнуто та перераховано на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІН ФІНАНС" грошову суму в розмірі 2 464,67 грн. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно пп. 3.1. та 3.4 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5,нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29червня 1999року№ 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Також, відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Як вбачається з постанови КЦС ВС від 19.03.2021 у справі №750/3781/20, в нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). В той же час, матеріали справи не містять жодного доказу, який би стверджував, що позивачу було надіслано письмову вимогу про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Вказане свідчить, що позивача не було повідомлено про вимогу кредитора, а тому, нотаріус не переконався у безспірності грошових вимог. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними, та підлягають до задоволення, оскільки як було встановлено під час розгляду та відповідачем не надано доказів зворотного, відсутні будь-які належні та допустимі докази вчинення виконавчого напису в установленому законом порядку. При цьому, судом також окремо враховується, що відповідачем не було надано до суду жодного належного та допустимого доказу, який би спростував позицію позивача. Відтак, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання відповідачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, 24 жовтня 2025 року, приватним виконавцем було надано відповідь на адвокатський запит відповідно до якої, в межах виконання виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса з [PERSON] було стягнуто та перераховано на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІН ФІНАНС" грошову суму в розмірі 2 464,67 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи Відтак, правові підстави набуття відповідачем грошових коштів на виконання виконавчого напису, вчиненого були відсутні та стягнуті з позивача на користь відповідача як безпідставно набуті грошові кошти в сумі 2 464,67 грн., тому існують правові підстави для стягнення з відповідача безпідставно набутих грошових коштів та задоволення позову. Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. Таким чином, заходи забезпечення позову, вжиті за ухвалою Залізничного районного суду міста Львова від 11 листопада 2025 року продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Також, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позовні вимоги було задоволено, суд приходить до переконання, що судові витрати щодо сплати судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову слід стягнути з відповідача на користь позивача. Щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 5 000 грн., суд зазначає наступне. 01 вересня 2025 року, між позивачем [PERSON] , та Адвокатським бюро "ЮРКОНСАЛТ" Геннадія Працевитого" було укладено договір про надання правової допомоги. Відповідно до п. 1 Додаткового договору до договору про надання правової допомоги було доручено вчинити в інтересах позивача дії щодо визнання таким, що не підлягає виконавчого напису №49699 від 25.09.2020 р. Пунктом 2 додаткового договору визначено перелік послуг в розмірі 5 000,00 грн За ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved