Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Позивач подала до суду вище вказаний позов посилаючись на ті обставини, що 02.05.2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 208. Від даного шлюбу спільних дітей сторони не мають. Вказує, що шлюбні відносини з відповідачем не склалися та фактично припинені. У зв`язку з чим позивач через свого представника адвоката Єлісєєва Д.О., повноваження якого не обмеженні згідно ордера, пред`явила до відповідача відповідний позов шляхом подання до суду позовної заяви, в якій просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Також до позовної заяви представником позивача, у відповідності до положень ч.3 ст. 211 ЦПК України, було додане клопотання (а.с.12-13), в якому зазначено про розгляд справи без участі позивача та її представника, в якому також зазначено про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. 05.12.2025 року ухвалою суду (а.с.18-19) відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу його право подати у 5-денний строк з дня одержання цієї ухвали заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (ч.4 ст. 277 ЦПК України), а у 15-денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.7 ст. 279 ЦПК України) та відзив на позовну заяву (відзив). Копію ухвали направлено сторонам у відповідності до вимог ст. 190 ЦПК України та отримано позивачем і її представником, у порядку встановленому пунктом 2 ч.6 і ч.7 ст. 272 ЦПК України, шляхом її доставки 06.12.2025 року до електронного кабінету представника позивача адвоката Єлісєєва Д.О., про що свідчить довідка про доставку електронного документа (а.с.21), а відповідачем разом із копією позовної заяви та доданих до неї документів, у порядку встановленому пунктом 3 ч.6 ст. 272 ЦПК України, за адресою його зареєстрованого у встановленому законом порядку місцем проживання, згідно відповідної інформації Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 03.12.2025 року № 03-17/4198 (а.с.17), отриманої судом на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, про що свідчить повідомлення № R068033787220 про особисте вручення йому 11.12.2025 року рекомендованого поштового відправлення № R067052576153. У встановлений судом строк відповідач не скористався своїми процесуальними правами учасника справи, зокрема клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву (відзив) не подав. У зв`язку з чим та після закінчення тридцяти денного строку з дня відкриття провадження у справі, передбаченого ч.2 ст. 279 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу, згідно ч.5 ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Зі згоди представника позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. 08.01.2026 року до суду поштою надійшла заява відповідача [PERSON] від 03.01.2026 року, яка була здана на пошту 03.01.2026 року, тобто з врахуванням положень ч.3 ст. 217 і абзацу першого ч.3 ст. 279 ЦПК України, а також ч.6 ст. 124 ЦПК України, подана ним до початку розгляду справи по суті, про розгляд справи без його участі, у відповідності до положень ч.3 ст. 211 ЦПК України, в якій також було зазначено про визнання в повному обсязі позовних вимог, у відповідності до положень пункту 1 ч.2 ст. 49 і ч.1 ст. 206 ЦПК України. Ураховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також суд встановив наступні фактичні обставини. Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 02.05.2023 року, актовий запис № 208, про що свідчить свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] , повторно видане Хаджибейським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 05.11.2025 року (а.с.7). Від даного шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають, про що у змісті позовної заяви зазначено позивачем і дана обставина протягом судового провадження незаперечена відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 СК України встановлює обов`язок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Згідно ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. В силу ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Положеннями ст. 112 СК України визначено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що є підставою для розірвання шлюбу. Згідно положень ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Ураховуючи вищевикладене та прийняте судом визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Окрім того, ч.3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI передбачає, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З матеріалів справи встановлено, що позивачем за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу був сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 1.408703377.1 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 19.11.2025 року (а.с.1). Таким чином 50 відсотків судового збору, які складають 605,60 грн, підлягають поверненню позивачу на підставі ч.1 ст. 142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений останнім за подання позовної заяви до суду. Ураховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, стягненню з нього на користь позивача підлягає 50 відсотків судового збору сплаченого позивачем за подання до суду позовної заяви, що складає 605,60 грн.

Outcome: approved