Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 03 травня 2014 року у Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №170. На обґрунтування позову зазначила, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, [PERSON] , вона перебуває з 03 травня 2014 року. Зареєстровано шлюб у Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис № 170. При реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка " [PERSON] ". Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . 05 жовтня 2021 року, з особистих міркувань, позивач змінила прізвище « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] », про що Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам?янське Кам?янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зроблено актовий запис №27. Зазаначила, що сімейно-шлюбні відносини між нею і відповідачем припинені з січня 2025 року. Причинами розпаду родини стала психологічна несумісність людей різного віку і поглядів, втрата взаєморозуміння та відсутність спільних інтересів, що призвело до відчуження у відносинах, розуміння того, що подальше спільне життя неможливе. Позивач вважає, що подальше перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем є недоцільним, а поновлення шлюбних відносин - неможливе. Після розірвання шлюбу донька буде проживати періодично у кожного із батьків, за спільною домовленістю з відповідачем. Спору по розподілу майна немає. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 листопада 2025 року вказана позовна заява передана для розгляду судді Корнєєвій І.В. Ухвалою від 09 грудня 2025 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися. 09 січня 2026 року позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. 09 січня 2026 року відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, встановив, що шлюб між позивачем та відповідачем зареєстрований 03 травня 2014 року у Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №170 що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а.с.7). Від шлюбу мають повнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.9). Сімейно-шлюбні відносини між позивачем і відповідачем припинені з січня 2025 року. Причинами розпаду родини стала психологічна несумісність людей різного віку і поглядів, втрата взаєморозуміння та відсутність спільних інтересів, Позивач вважає, що подальше перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем є недоцільним, а поновлення шлюбних відносин - неможливе, тому позивач вимушена звернутися до суду з позовною заявою. Статтею 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, як визначено ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позовна вимога про розірвання шлюбу є підставною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 3,55, 56,104 Сімейного Кодексу України, ст.29 ЦК України,

Outcome: approved