Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Міністерство соціальної політики України звернулося до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з [PERSON] на користь держави, в особі Мінсоцполітики (рахунок: UA858201720343180056000078737, в Державній казначейській службі України, код ЄДРПОУ 37567866), майнову шкоду, завдану внаслідок злочинних дій цивільного відповідача у розмірі 26000,00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що Дергачівським районним судом Харківської області розглядалося кримінальне провадження № 12025226010000049 за ч.1 ст.190 КК України стосовно [PERSON] , [INFO] . В рамках розгляду даного кримінального провадження судом було встановлено, що 12 квітня 2022 року [PERSON] , [INFO] , з метою отримання державної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам, механізм призначення та виплати якої передбачений Порядком, затвердженим постановою КМУ від 20 березня 2022 року № 332, особисто в електронній формі за допомогою мобільного додатку Порталу Дія подала заяву про взяття її на облік як внутрішньо переміщеної особи та на призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Під час заповнення заяви [PERSON] внесла дані щодо адреси свого внутрішнього переміщення, а саме : [ADDRESS] , тобто, пройшла електронну ідентифікацію та автентифікацію з використанням інтегрованої системи електронної ідентифікації, таким чином отримавши статус внутрішньо переміщеної особи, та почала отримувати відповідні виплати. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.06.2022 [PERSON] померла [INFO] . Співробітниками Управління соціального захисту населення Богодухівської районної державної адміністрації, які не були обізнані про смерть [PERSON] , на її банківський картковий рахунок в АТ КБ «ПриватБанк» № [NUMBER] нараховано грошові кошти щомісячну виплату допомоги за період з липня 2022 року по липень 2023 року на загальну суму 26000,00 грн : 01 серпня 2022 року, 18 серпня 2022 року, 13 вересня 2022 року, 11 жовтня 2022 року, 17 листопада 2022 року, 15 грудня 2022 року, 03 лютого 2023 року, 10 лютого 2023 року, 09 березня 2023 року, 07 квітня 2023 року, 06 травня 2023 року, 07 червня 2023 року, 11 липня 2023 року, щоразу по 2000,00 грн. [PERSON] , будучи обізнаним про смерть своєї дружини [PERSON] , маючи безпосередній доступ до вказаного карткового рахунку, який належав померлій, усвідомлюючи, що не має права на отримання вказаних виплат, реалізуючи кримінально протиправний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), приховуючи факт смерті [PERSON] від УСЗН Богодухівської РДА, в період з липня 2022 року по липень 2023 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, з використанням банківської картки № [NUMBER] на ім`я покійної [PERSON] , систематично, шляхом здійснення оплат у торгових точках та зняття грошових коштів через систему банкоматів, заволодів грошовими коштами на загальну суму 26000,00 грн, чим заподіяв Державі в особі Міністерства соціальної політики України майнову шкоду на вищезазначену суму. Вироком Дергачівського районного суду Харківської області [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначено йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік. Водночас, майнову шкоду, завдану внаслідок злочинних дій [PERSON] , у розмірі 26000,00 грн на користь держави в особі Мінсоцполітики не було відшкодовано та це питання не розглядалося в рамках кримінального провадження. Враховуючи викладене, з посиланням на ч.1 ст.1166 ЦК України, позивач стверджує про наявність підстав для стягнення вказаної суми з [PERSON] .. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 14.07.2025 цивільну справу за позовом Міністерства соціальної політики України до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення передано на розгляд за підсудністю до Богодухівського районного суду Харківської області. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 25.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено у справі підготовче судове засідання. Згідно з п. 1, п.2 постанови КМУ від 21.07.2025 № 904 «Деякі питання оптимізації системи центральних органів виконавчої влади» перейменовано Міністерство соціальної політики України на Міністерство соціальної політики, сім`ї та єдності України. Реорганізовано Міністерство національної єдності шляхом приєднання до Міністерства соціальної політики, сім`ї та єдності. Ухвалою суду від 13.10.2025 закрито підготовче провадження у справі за позовом Міністерства соціальної політики, сім`ї та єдності до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не прибув, у надісланій до суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, повідомив, що позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, відзиву на позов не подав. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК Україниу разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно зіст. 280 ЦПК Українисуд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач у розумінні п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, суд зазначає наступне. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 3 ст. 2, ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та диспозитивності. За приписами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 2 ст. 12, ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України, доведення наявності підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача коштів на користь позивача є обов`язком позивача, який реалізується шляхом подання доказів. Разом з тим, позивачем не надано до суду жодного доказу на підтвердження факту заволодіння [PERSON] грошовими коштами в сумі 26000,00 грн, вини [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, а також розміру шкоди, заподіяної вказаним кримінальним правопорушенням. У позовній заяві єдиними додатками зазначені копія позовної заяви для відповідача та копія довіреності від 13.01.2025. В силу ч.4 ст.83 ЦПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Згідно з ч.1, ч.3 ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Отже, у разі неможливості отримати певні докази, якими підтверджуються позовні вимоги, позивач був наділений можливістю звернутися до суду з клопотанням про витребування цих доказів, і таким чином, довести обгрунтованість своєї позиції. Разом з тим, позивачем ані з позовною заявою, ані в ході розгляду справи не було подано клопотання про витребування доказів на підтвердження факту незаконного заволодіння [PERSON] грошовими коштами в сумі 26000,00 грн, належними державі, визнання його винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, а також доказів інших обставин, наведених у позовній заяві. Таким чином, позивачем не підтверджено факту наявності у нього права на відшкодування суми в розмірі 26000,00 грн, а у [PERSON] - обов`язку відшкодувати державі заподіяну шкоду у вказаному розмірі. З огляду на викладене, позивачем не підтверджено наявності у нього права грошової вимоги до [PERSON] , а відтак, у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed