Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

Позивач ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.02.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачкою [PERSON] укладено Договір № 5514214 про надання споживчого кредиту. З умовами договору, сума кредиту становить 20 200,00 грн., строк кредиту 365 днів, періодичність платежів - кожні 5 днів, розмір відсотків за користування кредитом - 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування. ТОВ «Авентус Україна» виконало свої зобов`язання за договором та перерахувало відповідачці [PERSON] кредитні кошти в розмірі 20 200,00 грн. на картковий рахунок [NUMBER] , зазначений нею у кредитному договорі. Разом з тим, відповідачкою заборгованість погашена не була. 26.09.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 26.09/23-Ф, згідно умов якого ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» набув право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 5514214 від 09.02.2022 року у розмірі 38 497,73 грн., з яких 17 707,43 грн. - сума боргу за кредитом, 20 790,30 грн. - сума боргу за відсотками. 31.07.2024 року між ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» та позивачем ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» укладено Договір факторингу №31.07/24-Ф, згідно умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 5514214 від 09.02.2022 року у розмірі 38 497,73 грн., з яких 17 707,43 грн. - сума боргу за кредитом, 20 790,30 грн. - сума боргу за відсотками. У зв`язку з тим, що відповідачка не виконує своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином, станом на 17.09.2024 року заборгованість відповідачки перед позивачем за кредитним договором № 5514214 від 09.02.2022 року становить 38 497,73 грн. з яких 17 707,43 грн. - сума боргу за кредитом, 20 790,30 грн. - сума боргу за відсотками, відповідно до п. 1.4. Кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 09.02.2022 року по 17.09.2024 року (включно), що стало підставою для звернення до суду. З огляду на викладене, просить суд стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором № 5514214 від 09.02.2022 року у розмірі 38 497,73 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 06.01.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позову з додатками двічі надсилалась на адресу відповідачки за місцем її реєстрації, проте конверт з вкладенням повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідачка не скористалась своїм процесуальним правом та не направила суду відзив на позовну заяву. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не надходило. Суд, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, вивчивши доводи позивача, викладені у письмових заявах, дійшов до наступного висновку. Із матеріалів справи встановлено, що 09.02.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачкою [PERSON] укладено Договір № 5514214 про надання споживчого кредиту (а.с. 116-126). У відповідності до п. 1.2. Договору, на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 20 200,00 грн. (п. 1.3. Договору), строк кредиту - 365 днів, періодичність платежів кожні 5 днів (п. 1.4. Договору). Стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту (п. 1.5.1 Договору), знижена процентна ставка - 1,493 % в день (п. 1.5.2 Договору), орієнтовна загальна вартість кредиту складає 166 922,70 грн. Строк надання кредиту - 09.02.2022 року-10.02.2022 року. Договір укладено в електронному вигляді, підписано відповідачкою електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора M632850. Окрім договору, сторонами підписано Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 127-128), Паспорт споживчого кредиту, в якому містяться основні умови кредитування та інша додаткова інформація (а.с. 81-84). Відповідно до зазначених вище умов Договорів, ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачкою виконало та надало їй кредит в сумі 20 200,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується листом ТОВ «ФК «КОНКРАКТОВИЙ ДІМ» за № 3348 від 12.10.2023 року (а.с. 131-148) та рухом коштів по банківській картці № [NUMBER] , наданим АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на виконання ухвали суду про витребування доказів. У відповідності до розрахунку заборгованості, складеним ТОВ «Авентус Україна» та перевіреним судом, заборгованість відповідачки за кредитним договором № 5514214 від 09.02.2022 року станом на 25.09.2023 року становила 38 497,73 грн. з яких 17 707,43 грн. - сума боргу за кредитом, 20 790,30 грн. - сума боргу за відсотками (а.с. 85-115). 26.09.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 26.09/23-Ф (а.с. 59-67). У відповідності до умов договору факторингу та Витягу з реєстру боржників від 26.09.2023 року, ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» набув право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 5514214 від 09.02.2022 року у розмірі 38 497,73 грн., з яких 17 707,43 грн. - сума боргу за кредитом, 20 790,30 грн. - сума боргу за відсотками (а.с. 162). 31.07.2024 року між ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» та позивачем ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» укладено Договір факторингу №31.07/24-Ф (а.с. 47-54). У відповідності до умов договору факторингу та Витягу з реєстру боржників від 31.07.2024 року, позивач ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» набув право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 5514214 від 09.02.2022 року у розмірі 38 497,73 грн., з яких 17 707,43 грн. - сума боргу за кредитом, 20 790,30 грн. - сума боргу за відсотками (а.с. 161). Таким чином, до позивача відповідно до укладених договорів факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 5514214 від 09.02.2022 року на загальну суму 38 497,73 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту - 17 707,43 грн., заборгованості за процентами - 20 790,30 грн., штрафні санкції 0 грн. Станом на дату розгляду справи, відповідачкою не спростовано зазначену суму заборгованості. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано в ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно із ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Крім того, ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідачка передбачені кредитним договором зобов`язання щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом належним чином не виконала, внаслідок чого, в неї виникла заборгованість, у загальному розмірі 38 497,73 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту - 17 707,43 грн., заборгованості за процентами - 20 790,30 грн., На час розгляду справи відповідачкою не надано доказів повного чи часткового погашення зазначеної вище заборгованості, контррозрахунку також не надано. Позивач ТОВ «Українські фінансові операції» є правонаступником первісного кредитора (ТОВ «Авентус Україна»), що свідчить про належні правові підстави для переходу права вимоги до відповідачки та товариство вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом стягнення з боржника коштів у примусовому порядку. Надані позивачем розрахунки повністю відповідають умовам та строкам вищевказаних договорів про надання кредиту. Нарахування процентів здійснені відповідно до умов та строку дії договорів. Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. За приписами ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, на правничу допомогу. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Позивачем надано суду документальне підтвердження отримання професійної правової допомоги, а саме: договір про надання юридичних послуг № 01/08/2024-А від 01.08.2024 року, укладений між ТОВ «Українські фінансові операції» та адвокатом Дідухом Є.О. (а.с. 39-42), акт приймання-передачі наданих послуг № 5514214 від 17.09.2024 року до Договору про надання юридичних послуг № 01/08/2024-А від 01.08.2024 року на суму 10 000,00 грн. (а.с. 159), детальний опис робіт (наданих послуг) № 5514214 від 17.09.2024 року (а.с. 160) Таким чином, позивач підтвердив витрати на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі 10 000,00 грн. Від відповідачки не надходило заяв про не співмірність витрат на професійну правничу допомогу, які заявлені позивачем, а тому підстав для зменшення заявленої суми витрат суд не вбачає. Окрім того, в порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved