Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

27 серпня 2025 року через електронний кабінет в електронній системі "Електронний суд" представник заявника звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області в інтересах [PERSON] з заявою про оголошення померлим військовослужбовця Збройних Сил України солдата [PERSON] , [INFO] , водія 1-го кулеметного взводу 1-ї штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини [NUMBER] , уродженця міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, який зник безвісти 01 грудня 2024 року за обставин безпосередньої участі в бойових діях та здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації. Датою смерті [PERSON] вважати [INFO] , місце смерті - населений пункт Борки Курської області російської федерації. Заява обгрунтована тим, що рідний брат заявника [PERSON] 01 серпня 2024 року вступив на військову службу до лав ЗСУ за контрактом, строком до закінчення особливого періоду. Солдата [PERSON] прийнято наказом командира військової частини [NUMBER] до списків особового складу ЗСУ та призначено до військової частини [NUMBER] на посаду водія кулеметного взводу штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ). Відповідно до бойових розпоряджень командира військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] виконував бойове завдання на окремому напрямку на території противника під час здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держав у зв`язку із військовою агресією рф проти України на лінії бойового зіткнення з противником. Однак 01 грудня 2024 року під час контактного стрілецького бою та мінометного обстрілу солдат [PERSON] зник з поля зору та перестав виходити на контакт. Згідно із інформацією, зазначеною в акті службового розслідування, здійснити розшукові дії та евакуацію [PERSON] через активні бойові дії ворога неможливо. Відповідно до сповіщення сім`ї № 582 від 04 грудня 2024 року, солдат [PERSON] зник безвісти за особливих обставин під час контактного стрілецького бою в населенному пункті Боркі Курської області російської федерації. 04 грудня 2024 року Головним управлінням Національної поліції України в Кіровоградській області за фактом безвісного зникнення військовослужбовця [PERSON] в ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження № 12024120000001398. Станом на день звернення до суду, заявник не отримував будь-яких відомостей від слідчого про те, що [PERSON] з`являвся за місцем проживання. Оголошення солдата [PERSON] померлим має важливе значення для подальшої реалізації майнових та спадкових прав заявника. З огляду на викладене, з підстав ст. 46 ЦК України, просить заяву задовольнити. (а.с. 1-6) Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області суду від 01 вересня 2025 року заяву залишено без руху, в тому числі з підстав того, що до заяви не додано доказів направлення іншим учасникам справи копії заяви з додатками. (а.с. 18) 08 вересня 2025 року від представника заявника до суду надійшла заява про усунення недоліків заяви. (а.с. 21) Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 вересня 2025 року цивільну справу за заявою [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Ладняк Олена Олегівна, про оголошення військовослужбовця померлим направлено за підсудністю до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області. (а.с. 26-27) 07 жовтня 2025 року відповідно до ухвали Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 вересня 2025 року, справа надійшла до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області за підсудністю. (а.с. 32) Ухвалою суду від 07 жовтня 2025 року заяву залишено без руху, в тому числі з підстав того, що до заяви не додано окремим документом клопотання про витребування доказів. (а.с. 98-100) 13 жовтня 2025 року від представника заявника до суду надійшла заява про усунення недоліків заяви. (а.с. 102-104) Ухвалою суду від 13 жовтня 2025 року відкрито провадження по справі, призначено справу до судового розгляду на 12 листопада 2025 року. (а.с. 114-116) 10 листопада 2025 року від представника заінтересованої особи - Міністерства оборони України, надійшли письмові пояснення, у яких просить суд врахувати подані пояснення при вирішенні справи і прийняти законне та обґрунтоване рішення. Зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Крім того, при розгляді справи просить врахувати правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року по справі № 755/11021/22, в тому числі щодо початку відліку строку, передбаченого ч. 2 ст. 46 ЦК України, для оголошення судом фізичної особи померлою. (а.с. 124-130) 11 листопада 2025 року представником заявника - адвокатом Ладняк О.О. подано до суду письмове клопотання про витребування доказів та клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. (а.с. 144-147, 149-151) Ухвалою суду від 12 листопада 2025 року задоволено клопотання представника заявника про витребування доказів. Витребувано від Генерального штабу ЗСУ інформацію про те, з якого часу активні бойові дії в районі населеного пункту Борки Курської області російської федерації припинені. (а.с. 157-159) 03 грудня 2025 року Головним оперативним управлінням ГШ ЗСУ, на виконання ухвали суду, надано до суду витребовувану інформацію. (а.с. 166) Заявник та представник заявника в судове засідання не з`явилися, представник заявника подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Заявлені вимоги підтримують в повному обсязі. (а.с. 171-173) Представник Олександрійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. (а.с. 168) Представник військової частини [NUMBER] у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, про дату, час та місце судового розгляду справи, повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. (а.с. 162) Представник Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, 10 листопада 2025 року подав до суду пояснення, в яких просить суд розглянути справу без його участі. (а.с. 130) Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи та її вирішення по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Новоолександрівською сільською радою Братського району, [PERSON] помер [INFO] в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. (а.с. 39) Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00048807165 від 17 січня 2025 року, [PERSON] народився [INFO] в м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 35-36) Згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Криничанського районного управління, актовий запис № 4, батьками [PERSON] , [INFO] , вказані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . (а.с. 37) Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Затишнянської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, актовий запис № 23, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в с. Гуляйполе, Кам`янський район, Дніпропетровська область. (а.с. 38) Довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оброни України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 02 січня 2025 року № 09-19/49 встановлено, що солдат [PERSON] дійсно брав участь у період з 15 вересня 2024 року по 26 вересня 2024 року, з 29 жовтня 2024 року по 15 листопада 2024 року, з 17 листопада 2024 року по 01 грудня 2024 року у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в районі населеного пункту Плєхово Суджанського району Курської області. (а.с. 12) Контрактом про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу, укладеним [PERSON] 01 серпня 2024 року підтверджується, що громадянин [PERSON] добровільно взяв на себе зобов`язання проходити військову службу у Збройних Силах України. (а.с. 40-43) Відповідно до витягу із Наказу командира військової частини [NUMBER] від 01 серпня 2024 року № 282-рс, солдата запасу [PERSON] зараховано до списків особового складу Збройних Сил України та призначено до військової частини [NUMBER] водієм кулеметного взводу штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ), ВОС - 790037А. (а.с. 44) Наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 01 серпня 2024 року № 99, [PERSON] зараховано до списків особового складу, прийнято та допущено до виконання службових обов`язків з 01 серпня 2024 року, ВОС - 790037А. (а.с. 45) Відповідно до витягу із журналу бойових дій військової частини [NUMBER] , 01 грудня 2024 року під час контактного бою та мінометного обстрілу з напрямку Боркі Курської області російської федерації та штурмових дій позиції ПВ "ОДЕСА" західніше від Плєхово Курської області російської федерації, внаслідок чого водій 1-го кулеметного взводу 1-ї штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) солдат [PERSON] зник з поля зору та перестав виходити на контакт. У зв`язку з близькістю до ворожих позицій та через активну протидію ворога, здійснити пошук та евакуацію вищевказаного військовослужбовця є неможливим. З огляду на вищезазначене, солдата [PERSON] слід вважати безвісти зниклим. (а.с. 46-47) З акту службового розслідування від 28 серпня 2025 року встановлено, що 03 грудня 2024 року зроблена доповідь № 03-19/6583 про факт зникнення безвісти військовослужбовця військової частини [NUMBER] , в якій зазначено, що 03 грудня 2024 року від ТВО командира 1-ї штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини [NUMBER] головного сержанта [PERSON] надійшов рапорт про факт зникнення безвісти водія 1-го кулеметного взводу 1-ї штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] (а.с. 48-52) У поясненнях командира відділення 1-ї штурмової роти (ШКВАЛ) військової частини [NUMBER] молодшого сержанта [PERSON] зазначено, що останній бачив як [PERSON] шукав укриття під час мінометного обстрілу. У подальшому ворог здійснив штурмові дії та зав`язано контактний стрілецький бій, у результаті якого [PERSON] зник з поля зору. Це був останній раз, коли [PERSON] бачив [PERSON] (а.с. 53) Згідно із пояснень командира відділення 1-ї штурмової роти (ШКВАЛ) військової частини [NUMBER] молодшого сержанта [PERSON] , востаннє [PERSON] він бачив, як той під час штурмових дій ворога шукав укриття та в подальшому перестав виходити на контакт. (а.с. 54) Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] (з основної діяльності) № 388 від 28 грудня 2024 року, солдата [PERSON] визнано безвісти зниклим (за особливих обставин). (а.с. 57-59) Згідно із доповіддю командира військової частини [NUMBER] № 03-19/6583 від 03 грудня 2024 року, солдата [PERSON] визнано безвісти зниклим, причиною отримання втрат є наслідок ворожого артилерійського обстрілу. (а.с. 55-56) Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] № 247 від 03 грудня 2024 року, солдата [PERSON] з 01 грудня 2024 року визнано таким, що зник безвісти внаслідок ведення бойових дій, під час захисту Батьківщини, в обороні відсічі і стримуванні збройної агресії рф. (а.с. 60) На підставі наказу командира військової частини [NUMBER] від 05 грудня 2024 року № 33-РС (по особовому складу), наказом командира військової частини [NUMBER] від 06 грудня 2024 року № 250 (по стройовій частині) солдата [PERSON] звільнено з 05 грудня 2024 року з посади та зараховано у розпорядження командира військової частини [NUMBER] . (а.с. 61) 04 грудня 2024 року військової частиною [NUMBER] надіслано сповіщення № 215 до [INFO] про те, що його брат солдат [PERSON] зник безвісти за особливих обставин під час контактного стрілецького бою в н.п. Боркі Курської області російської федерації. (а.с. 62) Згідно із сповіщення сім`ї № 582 від 04 грудня 2024 року, водій кулеметного взводу штурмової спеціалізованої роти військової частини [NUMBER] , солдат [PERSON] , 1987 року народження, зник безвісти 01 грудня 2024 року під час контактного стрілецького бою та мінометного обстрілу в н.п. Боркі Курської області та штурмових дій позицій ПВ "Одеса" західніше від Плєхово Курської області. (а.с. 63) Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 20250807-1128 від 07 серпня 2025 року, [PERSON] зник на території бойових дій. (а.с. 64-65) У відповідь на запит військової частини [NUMBER] , секретарем Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими [PERSON] , надано відповідь від 29 липня 2025 року про те, що до Координаційного штабу не надходило підтвердження від Міжнародного Комітету Червоного Хреста або зі сторони державних органів російської федерації про перебування [PERSON] у полоні, стан його здоров`я або місць утримання. (а.с. 66) З копії витягу з ЄРДР за № 12024120000001398 встановлено, що 04 грудня 2024 року внесено відомості за ч. 1 ст. 115 КК України за фактом безвісного зникнення з 01 грудня 2024 року військовослужбовця ЗСУ (ВЧ [NUMBER] ) [PERSON] , [INFO] , який перебував в зоні провдення бойових дій, а саме поблизу н.п. Плєхово Курської області російської федерації. (а.с. 67) У відповідь на адвокатський запит представника заявника - адвоката Ладняк О.О., командиром військової частини [NUMBER] підполковником [PERSON] , надано відповідь від 16 серпня 2025 року про те, що особовий склад військової частини [NUMBER] з 08 грудня 2024 року не виконував (бойових) спеціальних завдань в районі населених пунктів Борки та Плєхово Курської області російської федерації. (а.с. 76-77, 78) Згідно із протоколом огляду веб-сайту з відкритим публічним доступом - інтерактивної мапи бойових дій "DeepStateMap.Live" від 18 серпня 2025 року, складеного представником позивача - адвокатом Ладняк О.О. в порядку ч. 1 ст. 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", установлено, що за версією інтерактивної мапи бойових дій "DeepStateMap.Live", у межах населеного пункту с. Борки, Курська область, рф, станом на 01 грудня 2024 року відображено перебування зазначеної території під контролем рф. Також встановлено, що за версією інтерактивної мапи бойових дій "DeepStateMap.Live", у межах населеного пункту с. Плєхово, Курська область, рф, станом на 17 грудня 2024 року відображено перебування зазначеної території під контролем рф. (а.с. 68-71) У відповідь на адвокатський запит представника заявника - адвоката Ладняк О.О., командиром військової частини [NUMBER] підполковником [PERSON] , надано відповідь від 30 липня 2025 року про те, що відеоматеріали стосовно зниклого безвісти солдата [PERSON] [INFO] , отримані із безпілотних літальних апаратів, відсутні. Даний факт обумовлено тим, що аеророзвідка велася із кількох дронів в режимі "on-line" (технологія прямого стріму) та запис її результатів не проводився. (а.с. 79) Згідно із копією тимчасового посвідчення віськовозобов`язаного № [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , видано тимчасове посвідчення замість військового квитка, військово-облікова спеціальність 956647, категорія 2, робітник будівельних робіт. (а.с. 82) Довідкою військової частини [NUMBER] від 05 серпня 2024 року № 03-19/1919 встановлено, що солдат [PERSON] дійсно проходить військову службу за контрактом, у військовій частині [NUMBER] , з 01 серпня 2024 року. (а.с. 92) Відповідно до довідки про обставини справи (поранення, контузії, каліцтва) від 06 жовтня 2024 року № 03-19/4276, солдат [PERSON] 27 вересня 2024 року, за обставин безпосередньої участі у бойових діях, отримав поранення: МВТ, наскрізне кульове поранення лівого передпліччя, ВОСП м?яких тканин верхньої третини правого стегна. (а.с. 93) Згідно із довідками військової частини [NUMBER] від 02 січня 2025 року № 03-19/48 та від 15 січня 2025 року № 03-19/599, солдат [PERSON] перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині [NUMBER] . (а.с. 94, 95) Відповідно до витягу з інформаційної системи з питань поводження з військовополоненими № 2025-48-1645 від 25 жовтня 2025 року, відомості про [PERSON] у системі відсутні. (а.с. 152) Згідно із відповіді Головного оперативного управління Генерального штабу ЗСУ від 25 листопада 2025 року, в ході ведення бойових дій силами оборони України контроль над населеним пунктом Борки Суджанського району Курської області російської федерації втрачено наприкінці вересня 2024 року. Водночас бойові дії в районі зазначеного населеного пункту тривали до середини грудня 2024 року. На теперішній час бойові дії в районі населеного пункту Борки Суджанського району Курської області російської федерації не ведуться. (а.с. 166) При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною 1 ст. 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд, зокрема, розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Отже, чинним процесуальним законодавством передбачено розгляд справ про визнання особи померлою в окремому провадженні. Згідно із ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. За змістом ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців від настання обставин, які загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель. Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущені смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, як-от: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою. Це оголошення має наслідки й для договірних зобов`язань, кредитних відносин і будь-яких інших правочинів, у яких брала участь особа, оскільки це може вплинути на вимоги кредиторів та інші правовідносини, пов`язані із зобов`язаннями. Тому суд, зважаючи на конкретні обставини справи, повинен застосовувати норми права, які сприяють досягненню справедливого та передбачуваного результату. Правило про мінімальний шестимісячний строк дозволяє використовувати правові приписи до специфічних умов з огляду на активні бойові дії, соціальний контекст і правову невизначеність, яка виникає внаслідок збройної агресії рф. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). При цьому, стаття 48 ЦК України регулює правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою. Ця стаття передбачає механізм скасування судом рішення про оголошення фізичної особи померлою у разі, якщо вона з`являється або стає відомою інформація про її місцезнаходження. Завдяки цьому механізму законодавець також прагне забезпечити справедливість, враховуючи потребу в захисті прав людини та її законних інтересів. Стаття 48 ЦК України формує справедливий та розумний баланс між інтересами держави, суспільства та окремих осіб, у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, що є ключовим для функціонування правової системи. У постанові від 11 грудня 2024 року по справі № 755/11021/22 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість (п. 81). Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (далі - Наказ № 309) (п. 82). У цьому Наказі № 309 зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території (п. 83). Отже, суди можуть використовувати дані, зокрема з Наказу № 309, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України (п. 84). Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що обрахування шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, від дня припинення або скасування воєнного стану в Україні загалом або закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій її території суперечило б принципу правовладдя (верховенства права) та його складовій - правовій визначеності (п. 85). Україна є соціальною, правовою державою (стаття 1); людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (частина перша статті 3 Конституції України) (п. 86). В Україні визнається і діє принцип верховенства права (стаття 8 Конституції України). Цей принцип є однією з основних засад цивільного судочинства (пункт 1 частини третьої статті 2 ЦПК України). Суд під час розгляду справи керується принципом верховенства права (частина перша статті 129 Конституції України, частина перша статті 10 ЦПК України), на якому має бути засноване судове рішення (частина перша статті 263 ЦПК України) (п. 87). Одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності. Він вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності (п. 88). Згідно з принципом правової визначеності відрахування шестимісячного строку від дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій території України не забезпечувало б достатньої передбачуваності та сталості правових відносин. В умовах триваючої збройної агресії рф проти України, що супроводжується численними випадками зникнень осіб та постійною нестабільністю, передбачити момент закінчення такої агресії неможливо. На час прийняття цієї постанови російсько-українська війна все ще триває, що посилює правову невизначеність і може ускладнювати ефективне застосування закону та забезпечення захисту прав осіб, які постраждали внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту та у яких, у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи, виникають певні цивільні права та правомірні інтереси (п. 92). Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2014 року № 15-рп/2004, одним із проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим його культурним рівнем. Справедливість є однією з основних засад права та є вирішальною у визначенні права як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо (п. 93). Велика Палата Верховного Суду наголошує, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди (п. 94). Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України (п. 95). Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що у частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України (п. 96). Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою (п. 97). Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом (п. 98). Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій (п. 99). У такому випадку у разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності (п. 100). Як роз`яснено в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Згідно із постановою Верховного Суду від 29 травня 2024 року у справі № 127/28463/23, початок перебігу шестимісячного строку, визначеного ч. 2 ст. 46 ЦК України, для оголошення фізичної особи померлою пов`язується не з днем закінчення воєнних дій, а з днем настання конкретних обставин, які стали підставою для застосування судом шестимісячного строку. За відсутності лише тіла загиблого військовослужбовця, при наявності достатніх доказів його загибелі при проведенні бойових дій, відмова у позові про визнання такого військовослужбовця померлим не може вважатися такою, що відповідає завданням цивільного судочинства та узгоджується з принципом правової визначеності. Матеріалами справи встановлено, що солдат [PERSON] зник безвісти 01 грудня 2024 року під час контактного стрілецького бою та мінометного обстрілу в н.п. Боркі, Курської області, рф, та штурмових дій позицій ПВ "Одеса" західніше від Плєхово Курської області. З часу його зникнення безвісти та втрати контролю ЗСУ над територією, де він зник безвісти пройшло більше шести місяців. Таким чином, з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується наявність підстав для оголошення [PERSON] померлим [INFO] , у зв`язку з існуванням обґрунтованого припущення щодо його смерті, тобто констатації високого ступеня ймовірності смерті в населеному пункті Борки Курської області російської федерації під час виконання бойового завдання. Такий висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, висловленим у постанові від 26 лютого 2024 року у справі № 686/9938/23 (провадження № 61-15733св23), від 25 квітня 2024 року у справі № 278/970/23 (провадження № 61-16074св23). З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved