Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту самостійного виховання та утримання сина, заінтересовані особи [PERSON] , орган опіки і піклування при виконавчому комітеті Чернівецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області, Військова частина [NUMBER] . В обґрунтування заявник посилався на те, що перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , в якому у них народилося двоє синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу, між заявником та колишньою дружиною було укладено договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, посвідчений в нотаріальному порядку. Згідно з договором, син [PERSON] залишається проживати та бути на повному утриманні батька, а син [PERSON] , [INFO] , залишається проживати та бути на повному утриманні матері [PERSON] . Мати [PERSON] інколи телефонує до сина [PERSON] та спілкується з ним, однак вихованням та утриманням займається винятково батько. Комісією органу опіки та піклування Чернівецької селищної ради 27 серпня 2025 року було проведено обстеження умов проживання малолітнього сина з батьком та встановлено, що дитині забезпечено усі необхідні умови для нормального проживання, навчання та розвитку. Забезпечено належні санітарно-гігієнічні умови. Дитина має увесь необхідний одяг по сезону. Відносини між сином та батьком щирі, дружні, по родинному теплі. На час звернення до суду заявник мав намір отримати відстрочку від призову, однак йому повідомили, що нотаріально посвідченого договору щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, не достатньо, у зв`язку із чим він звернувся до суду за захистом прав свого малолітнього сина. Заявник [PERSON] в ході судового розгляду заяву підтримав та просив суд її задовольнити. Також зазначив, що з вересня 2025 року він мобілізований. Мати сина навіть після мобілізації заявника стосунків із сином не підтримує. Тому син з вересня 2025 року проживає із дідусем. Заявник як може підтримує зв`язок із сином, за першої нагоди йому телефонує та намагається створити максимально сприятливе для дитини спілкування аби він зазнавав значних переживань через відсутність батька. Представник заявника - адвокат Пограничний А.М. в ході судового розгляду підтримував заяву про встановлення факту та просив її задовольнити. Зазначив, що син сторін постійно проживав з батьком, з яким має міцні сімейні стосунки. Заявник єдиний опікується сином, виховує його. З часу мобілізації його довірителя, мати не взяла на себе своїх обов`язків по вихованню та догляду за дитиною, тому син [PERSON] на даний час проживає з дідусем. Відсутність батька в житті дитини має негативний вплив на його психоемоційний стан, про що суду було надано висновок психолога та висновок органу опіки та піклування. Заінтересована особа [PERSON] в ході судового розгляду не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] . Зазначила, що перебуваючи у шлюбі із заявником так склалися відносини, що діти були поділені між батьками. Старший син [PERSON] виявляв постійну прихильність до батька, з яким у нього склалися довірительні та дуже теплі відносини. З [PERSON] син холодний та відчужений. Після розлучення ними було прийнято рішення про те, що старший син залишається проживати та на утриманні заявника, а менший син залишається проживати із [PERSON] . Їй відомо, що з часу мобілізації заявника син проживає з дідусем, але не бажає забрати його до себе, так як між ними з сином склалися відсторонені відносини. Представник заінтересованої особи військової частини [NUMBER] - [PERSON] в ході судового розгляду підтримав подану заяву щодо розв`язання даної справи, згідно якої слідує, що [PERSON] на даний час проходить службу у військовій частині. Ухвалене судом у даній справі рішення вплине на можливість звільнення заявника з військової служби. Що ж стосується захисту інтересів малолітньої дитини, обоє з батьків мають рівні права та обов`язки щодо дитини та мають їх виконувати. Крім цього, дана справа мала б розглядатися за правилами позовного провадження, адже даний факт не може встановлюватися у безспірному порядку. Заінтересованою особою - органом опіки і піклування при виконавчому комітеті Чернівецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області не забезпечено явку в судові засідання повноважного представника. Натомість подано до суду висновок від 16.10.2025 № 1231 про встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітньої дитини, згідно якого слідує, що [PERSON] самостійно виховує малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сім`я заявника характеризується з позитивної сторони. У родині панує взаємоповага, довіра, підтримка, почуття відповідальності. Психологічний клімат у сім`ї сприятливий, рівень довіри сина до батька досить високий. У сім`ї виховується працелюбність, шанобливе ставлення до праці дорослих. Вихованням [PERSON] займається батько [PERSON] . Він цікавиться шкільним життям дитини, його успішністю, спілкується з класним керівником та відвідує батьківські збори. Дитина регулярно відвідує заняття в ліцеї, завжди охайна і доглянута. Також батько піклується про стан здоров`я дитини, спілкується із сімейним лікарем, вчасно приводить дитину на прийом до лікарів. Мати контакту з лікарем не підтримує, станом здоров`я дитини не цікавиться. З вересня 2025 року [PERSON] мобілізований до лав ЗСУ, та з того часу [PERSON] проживає з дідусем [PERSON] . За висновком психологічного дослідження, слідує, що дитина проявляє образу до матері, яка більше уваги приділяє молодшому братикові, та виявляє відокремлення від [PERSON] . Через це між братами постійно виникали конфлікти. [PERSON] демонструє емоційну прихильність до батька, сумує за ним, до мами проявляє емоційну відстороненість. Тому орган опіки та піклування підтверджує факт самостійного виховання та утримання малолітньої дитини [PERSON] його батьком [PERSON] . Суд, з`ясувавши думку сторін та їхніх представників, дослідивши письмові матеріали справи та наявні при ній докази, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що заявник [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] є батьками малолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу старший син сторін залишився проживати із батьком, про що свідчить довідка, видана Чернівецькою селищною радою 26.08.2025 № 1546. Як зазначають в ході судового розгляду заявник та заінтересована особа, менший син [PERSON] залишився проживати з матір`ю [PERSON] . Згодом між ними було укладено договір, що посвідчено нотаріусом щодо виховання житини та визначення місця проживання дитини, згідно з яким визначено місце проживання старшого сина з батьком, а меншого з матір`ю. Згідно довідки, виданої опорним закладом освіти «Чернівецький ліцей № « Чернівецької селищної ради» від 26.08.2025 № 156 та від 01.10.2025 № 186, [PERSON] , є учнем 6 класу , батько житини [PERSON] цікавиться шкільним життям дитини, його успішністю, спілкується з класним керівником, відвідує батьківські збори. При потребі забирає дитину з ліцею. Дитина регулярно відвідує заняття у ліцеї, завжди охайна та доглянута. Мати дитини [PERSON] контакту із закладом освіти, де навчається дитина не підтримує, із вчителями не спілкується. Згідно довідки, виданої КНП «Чернівецький центр первинної медико-санітарної допомоги Чернівецької селищної ради» від 26.08.2025 № 848 та від 30.09.2025 № 1007, дитина [PERSON] регулярно відвідує сімейного лікаря для огляду чи призначення лікування. Дитина вакцинована, здорова та доглянута. Батько [PERSON] спілкується з сімейним лікарем, вчасно приводить на прийом до лікарів та слідкує за здоров`ям дитини. Мати [PERSON] контакту з сімейним лікарем не підтримує, станом здоров`я дитини не цікавиться. Згідно акту обстеження умов проживання від 27 серпня 2025 року , що проведено комісією , слідує, що малолітній [PERSON] проживає разом із батьком [PERSON] . Для виховання та розвитку дитини створено належні умови. Стосунки між сином та батьком щирі та довірливі. Батько бере активну участь у навчанні та вихованні сина. [PERSON] висловив своє бажання і надалі проживати з батьком. В той же час у вересні 2025 року [PERSON] мобілізовано до лав ЗСУ та наказом командира Військової частини [NUMBER] від 21.09.2025 № 289 [PERSON] призначено на відповідну посаду у військовій частині. 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 в Україні введений воєнний стан у зв`язку зі збройним нападом рф, який триває і тепер. 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 69/2022 оголошено проведення загальної мобілізації. Відповідно до статті 4 Закону України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - Закон № 3543-XII) організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України. Водночас у статті 26 Закону № 2232-XII встановлено перелік умов, за яких військовослужбовці мають право на звільнення з військової служби. Статтею 26 Закону № 2232-XII (у редакції, чинній на час звернення до суду із заявою) було передбачено звільнення військовослужбовців з військової служби через сімейні обставини, серед іншого, у разі самостійного виховання військовослужбовцем дитини (дітей) віком до 18 років. У подальшому Законом України від 11 квітня 2024 року № 3633-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» внесено зміни та підпункт «г» пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону № 2232-XII викладено в такій редакції: під час проведення мобілізації та дії воєнного стану контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу). Зміненою частиною дванадцятою статті 26 Закону № 2232-XII, зокрема, передбачено, що під час дії воєнного стану звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин військовослужбовці, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 СК України. Така редакція статті 26 Закону № 2232-XII була чинною на момент розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції, про що суди зазначили в мотивувальних частинах рішень. Отже, законодавець уточнив поняття «військовозобов`язані жінки та чоловіки (військовослужбовці), які мають дитину (дітей) віком до 18 років», тобто розширив перелік осіб, які мають право звільнення з військової служби за наведених підстав. Диспозиція частини дванадцятої статті 26 Закону № 2232-XII зі змінами містить імперативний припис стосовно того, що підстава для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та/або звільнення з військової служби особи, яка самостійно виховує та утримує дитину, має бути встановлена виключно за рішенням суду. Колегія суддів Верховного Суду у постанові від 02 квітня 2025 року по справі № 127/3622/24 дійшла висновку, що в умовах дії режиму воєнного стану факт самостійного виховання батьком (або іншою особою) дитини може існувати і без наявного спору про право через обставини, в силу яких обсяг прав матері (батька) обмежується або припиняється. Законодавець, враховуючи наявні життєві ситуації в умовах війни, розширив перелік підстав, за яких особа, яка самостійно виховує та утримує дитину, може звільнитися з військової служби без позбавлення іншого батьківських прав з урахуванням неможливості реалізації ним своїх батьківських прав та обов`язків в умовах війни чи/або надання такій особі соціального статусу одинокого батька (матері) у разі відсутності іншого з батьків та ін. Удосконалюючи законодавство в умовах режиму воєнного стану, законодавець передбачив установлення факту самостійного виховання та утримання дитини як підставу для отримання відстрочки від мобілізації та/або звільнення з військової служби та чітко визначив порядок його встановлення виключно в судовому порядку, що унеможливлює встановлення такого юридичного факту в позасудовому порядку будь-яким іншим органом влади. У такий спосіб законодавцем установлено судовий контроль задля дотримання балансу між інтересами дитини, яка може залишитися без батьківського піклування, особи (батька чи матері щодо здійснення піклування) та народу України в особі держави в розумінні статті 65 Конституції України. Такий порядок встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини визначений тому, що саме в порядку окремого провадження суд встановлює обставини та перевіряє (підтверджує) їх доказами незалежно від наданих сторонами доказів та зазначених доводів на їх спростування. Тобто встановлення юридичного факту як підстава для отримання відстрочки від мобілізації та/або звільнення з військової служби здійснюється безпосередньо судом. Отже, за відсутності спору між батьками дитини щодо її виховання та утримання й визначення законодавством встановлення такого факту в судовому порядку, суд, оцінюючи доводи і докази, які підтверджують факт самостійного виховання особою дитини, досліджує обставини (події) у конкретних життєвих ситуаціях. Судом встановлено, що з часу мобілізації заявника син залишився проживати з дідусем. Мати його до себе не забрала та цього не планує в подальшому. В ході судового розгляду мати дитини підтвердила свою відстороненість від дитини, відсутність між ними сімейних та родинних відносин, вказавши на свою прихильність саме до меншого сина. Зауважили також, що не забрала дитину до себе, адже за стосунків, що склалися між нею та сином впродовж тривалого часу, проживання сина [PERSON] разом із нею не відповідатиме його інтересам. Згідно психологічного дослідження [PERSON] , проведеного 07.10.2025 слідує, що [PERSON] неодноразово проявляв образу на матір, яка за словами дитини, більше приділяє увагу молодшому братові та виявляє відокремлення до [PERSON] . Дитина демонструє емоційну прихильність до батька, часто сумує за ним, інколи ввечері плаче, до мами проявляє емоційну відстороненість, З дитиною [PERSON] проведено дослідження: за методикою «Кінетичний малюнок сім`ї»: позитивні, дружні стосунки з батьком, мама та молодший брат на малюнку розташовані з іншого боку темними кольорами; за методикою «Скорочена шкала тривожності. Депресії та ПТСР»: середній рівень тривожності. Як висновок, психологом зазначено, про наявність у дитини тривожності «середній рівень», ситуативна тривожність - розірвані соціальні заявки з батьком, відсторонені стосунки з мамою та молодшим братом. Органом опіки і піклування при виконавчому комітеті Чернівецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області подано до суду висновок від 16.10.2025 № 1231 про встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітньої дитини, згідно якого слідує, що [PERSON] самостійно виховує малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сім`я заявника характеризується з позитивної сторони. У родині панує взаємоповага, довіра, підтримка, почуття відповідальності. Психологічний клімат у сім`ї сприятливий, рівень довіри сина до батька досить високий. У сім`ї виховується працелюбність, шанобливе ставлення до праці дорослих. Вихованням [PERSON] займається батько [PERSON] . Він цікавиться шкільним життям дитини, його успішністю, спілкується з класним керівником та відвідує батьківські збори. Дитина регулярно відвідує заняття в ліцеї, завжди охайна і доглянута. Також батько піклується про стан здоров`я дитини, спілкується із сімейним лікарем, вчасно приводить дитину на прийом до лікарів. Мати контакту з лікарем не підтримує, станом здоров`я дитини не цікавиться. З вересня 2025 року [PERSON] мобілізований до лав ЗСУ, та з того часу [PERSON] проживає з дідусем [PERSON] . За висновком психологічного дослідження, слідує, що дитина проявляє образу до матері, яка більше уваги приділяє молодшому братикові, та виявляє відокремлення від [PERSON] . Через це між братами постійно виникали конфлікти. [PERSON] демонструє емоційну прихильність до батька, сумує за ним, до мами проявляє емоційну відстороненість. Тому орган опіки та піклування підтверджує факт самостійного виховання та утримання малолітньої дитини [PERSON] його батьком [PERSON] . За встановлених в ході судового розгляду обставин, на підставі ряду досліджених письмових доказів та пояснень в судовому засіданні заінтересованої особи [PERSON] , заявника, слідує, що мати дитини самоусувається від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до сина [PERSON] переклавши їх в повній мірі на батька [PERSON] , який одноособово виховує та утримує сина [PERSON] . Таким чином, заява про встановлення факту самостійного виховання та утримання сина підлягає задоволенню.

Outcome: approved