Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

23.10.2025 року до Дніпровського районного суду м. Запоріжжя звернувся адвокат Мосіна Ольга, яка діє в інтересах [PERSON] , з заявою про встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документу, в якому прохава встановити факт належності договору дарування 13/25 частин жилого будинку [ADDRESS] , посвідченого 10 квітня 2001 року нотаріусом Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою, який зареєстрований в реєстрі за номером №4-386. 13.11.2025 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку окремого провадження. В заяві заявник посилалася на те, що 03.10.1996 року [PERSON] отримав паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Ленінським РВ УМВС України в Запорізький області, у якому в його імені помилково була зазначена буква «І» замість «И» - « [PERSON] ». 10 квітня 2001 року бабуся заявника - [PERSON] , подарувала своєму онуку [PERSON] 13/25 частин жилого будинку [ADDRESS] , що підтверджується Договором дарування, посвідченим нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори, який зареєстрований в реєстрі за номером №4-386. Зазначена частина будинку 05.03.2002 року була зареєстрована за [PERSON] в ОПЗМБТІ та записано в реєстрову книгу №94 за реєстровим №5029, що підтверджується, Реєстраційним посвідченням. 14 липня 2012 року заявник отримав новий паспорт громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Ленінським РВ УМВС України в Запорізький області, відповідно до свого свідоцтва про народження на прізвище [PERSON] ім`я « [PERSON] » по - батькові [PERSON] . [INFO] заявник [PERSON] , отримав новий паспорт. № [NUMBER] , виданий Органом 2313, у якому його ім`я зазначено відповідно до його свідоцтва про народження. Заявник звернувся до ЦНАП з метою державної реєстрації Договору дарування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, де отримав консультацію, що в зв`язку з тим, що у правовстановлюючому документі - Договорі дарування не збігається його ім`я « [PERSON] », з іменем зазначеним у свідоцтві про народження та в його паспорті, який виданий на теперішній час - « [PERSON] », то йому необхідно в судовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документу саме йому. Встановлення факту належності зазначеного правовстановлюючого документу - Договору дарування Заявнику є необхідним для державної реєстрації договору дарування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.. Прохав встановити факт належності [PERSON] договору дарування 13/25 частин жилого будинку [ADDRESS] , посвідченого 10 квітня 2001 року нотаріусом Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою, який зареєстрований в реєстрі за номером №4-386. В судове засідання заявник не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні заяви наполягала. Представник заінтересованої особи - в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено наступні обставини справи. [INFO] в м. Запоріжжя народився заявник [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про народження (повторного) виданого Ленінським ВДРАЦС ЗМУЮ від 31.05.2012 р, №203368, серія [NUMBER] . 03.10.1996 року [PERSON] отримав паспорт громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Ленінським РВ УМВС України в Запорізький області, прізвище заявника було зазначено як « [PERSON] », що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] . 10 квітня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування, згідно умов якого [PERSON] подарувала [PERSON] 13/25 частин жилого будинку [ADDRESS] , посвідченим Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою, який зареєстрований в реєстрі за номером №4-386, що підтверджується договором дарування від 10.04.2021 року. Зазначена частина будинку 05.03.2002 року була зареєстрована за [PERSON] в ОПЗМБТІ та записано в реєстрову книгу №94 за реєстровим №5029, прізвище заявника було зазначено як « [PERSON] », що підтверджується Реєстраційним посвідченням від 05.03.2002. 14 липня 2012 року заявник отримав новий паспорт громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Ленінським РВ УМВС України в Запорізький області, прізвище заявника було зазначено як « [PERSON] », що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] . 06.06.2022 року заявник [PERSON] , отримав новий паспорт № [NUMBER] , виданий Органом 2313, у якому його прізвище було зазначено як « [PERSON] », що підтверджується паспортом громадянина України № [NUMBER] . З досліджених вище письмових матеріалів справи вбачаються, розбіжності у написанні прізвища заявника у його паспорті та правовстановлюючому документі, що у свою чергу унеможливлює державну реєстрацію договору дарування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Задовольняючи заяву суд виходить з такого. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ст.319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Таким чином судом встановлено, що договір дарування від 10 квітня 2001 року, стороною якого є [PERSON] , містить описку щодо прізвища заявника, оскільки відповідно до копії паспорта громадянина України № [NUMBER] , виданого 06.06.2022 Органом 2313, прізвище заявника українською мовою « [PERSON] », і усунути вказаний недолік у досудовому порядку неможливо. Встановлення юридичного факту має для заявника суттєве юридичне значення і необхідно для державної реєстрації договору дарування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Факт належності заявнику договору доведений в судовому засіданні вищевказаними доказами. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. За таких обставин, на підставі ст.ст. 315-319 ЦПК України, заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню.

Outcome: approved