Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 17.09.2025 позивач звернулась до суду через свого представника [PERSON] , до відповідача [PERSON] згідно з яким просила визнати за нею додатковий строк в три місяці для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог представник позивача, вказує, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 1,8275 гектар, кадастровий номер 1225286600:01:002:0047, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 570622 виданим 26.09.2006 Софіївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області. За життя батько заповіту не залишив. 05.08.2025 позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено у видачі, оскільки вона пропустила строк для прийняття спадщини, що і стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Окрім позивача, спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька, є відповідач [PERSON] , його син, який не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк і на спадкове майно претендувати не бажає. Вказує, що у встановлений законом строк до нотаріуса за оформленням спадкових документів позивач не звернулась, оскільки за домовленістю із родиною, вона мала намір успадкувати будинок належний батькові, розташований за адресою: [ADDRESS] , а земельну ділянку площею 1,8275 га повинен був прийняти її брат [PERSON] , документи на яку перебували у нього. Окрім того вказує, що у період з 1995 року по 2015 р. її брат [PERSON] постійно працював неофіційно на будівництві в м. Києві, у зв`язку із чим дуже рідко перебував за місцем свого проживання в с. Мар`ївка, у зв`язку із чим вони досить рідко спілкувались один із одним, а вона особисто з лютого 2009 року постійно займалась доглядом за онуками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , мати яких позбавили батьківських прав відносно них, а позивача призначено їх піклувальником, тому про спадкування земельної ділянки її братом їй нічого не було відомо. Лише у 2014 році вона поспілкувавшись із братом дізналась, що він не успадкував зазначену земельну ділянку, з причин того, що між ним та померлим батьком маються розбіжності у написанні їх прізвища: батько вказаний як « [PERSON] », а брат « [PERSON] », що і стало перешкодою для оформлення його спадкових прав, на що брат запропонував їй успадкувати зазначену земельні ділянку, передавши їй документи на вказану земельну ділянку. Вважає, що усі перелічені обставини призвели до того, що вона з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини, тому вона просить суд зважити на них та визначити їй додатковий строк для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті матері. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 22.09.2025 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено її до підготовчого судового засідання у порядку загального позовного провадження. Крім того, за вищевказаною ухвалою суду витребувано із Третьої Криворізької нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 28.10.2025 до справи залучено співвідповідача - Девладівську сільську раду Криворізького району Дніпропетровської області. 07.11.2025 надійшла копія спадкової справи. 11.12.2025 ухвалою суду підготовче судове засідання закрито і справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання представник позивача та позивачка не з`явились, проте від представника позивача надійшла письмова заява про можливість розгляду справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, натомість надав заяву про розгляд справи без його участі проти позову не заперечує. Представник співвідповідача Девладівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області на судовий розгляд справи повторно не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, відзиву, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляду без його участі до суду не подавав. Третя особа без самостійних вимог: Третя Криворізька державна нотаріальна контора, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, заяв та клопотань до суду від них не надходили. Зважаючи на те, що у матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача та співвідповідача, судом, зі згоди представника позивача, вирішено розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 280, 281 ЦПК України. Крім того, оскільки у судове засідання жодна із сторін у справі не з`явилась, суд, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Оскільки учасники судового засідання не з`явились, згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [INFO] , у віці 70 років, у с. Мар`ївка Криворізького району Дніпропетровської області помер [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21.07.2009 (а.с. 9). Згідно копії свідоцтва про народження позивачки [PERSON] , [INFO] , батьками позивачки значаться: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.18). 20.01.1979 між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, у зв`язку із чим позивачка змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с. 19). Мати позивачки [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01.12.2006 (а.с. 25). Після її смерті батька позивача [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на земельну ділянку, площею 1,8275 га, для ведення особистого селянського господарства, яка належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ЯГ № 570622, виданого 26.09.2006, що розташована на території Ордо-Василівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 10). За життя [PERSON] заповіту на випадок своєї смерті не залишив. При зверненні позивачки до Третьої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщина на земельну ділянку загальною площею 1,8275 кадастровий № 12252:866:00:01:002:0047, розташованої на території Девладівської (Ордо-Василівської) сільської ради Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області, 05.08.2025 постановою нотаріуса Рикової Т. В. їй було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії у зв`язку з тим, що вона пропустила строк на прийняття спадщини, визначений ст. 1270 ЦК України (а.с. 7). Інформацію про звернення інших спадкоємців із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у встановлений законом строк, матеріали спадкової справи №24/2014 не містять. Відповідно до розпорядження голови районної державної адміністрації № р-217/0/371-16 від 15.06.2016 [PERSON] призначено опікуном над малолітніми [PERSON] та [PERSON] , дітьми, які залишились без батьківського піклування, оскільки мати [PERSON] позбавлена батьківських прав, згідно рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області, а батько дітей записаний у свідоцтвах про їх народження зі слів матері у відповідності ст. 135 СК України (а.с. 26). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Якщо спадкоємець протягом шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Такими причинами можуть бути: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження №61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. У постанові від 03 червня 2021 року по справі № 636/1160/19 Верховний Суд зазначив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В постанові Верховний Суд від 20 березня 2024 року усправі №545/1231/23 (провадження № 61-16142св23) зазначив, що оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосується періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надаючи оцінку доводам позивача про те, що строк на прийняття спадщини вона пропустила через те, що за складних життєвих обставин, у яких опинились її онуки, зокрема, те, що їх мати досить тривалий період часу не виконувала своїх батьківських обов`язків, діти постійно перебували у позивача, яка фактично замінила їм матір, зокрема влаштовувала їм щоденний побут, займалась їх вихованням, налаштуванням нормальних відносин та довіри один до одного тощо, все це тривало досить великий проміжок часу, та потребувало чималих зусиль з боку позивача, яка переймалась долею своїх онуків, і лише у 2016 році вона офіційно була призначена за рішенням Софіївської РДА опікуном своїх онуків. Окрім того, за усною домовленістю із померлим батьком щодо того, що земельна ділянка буде успадкована її братом, який мав би оформити свої спадкові права на неї, і з яким вона досить тривалий час не бачилась, оскільки останній проживав та працював у м. Києві, що є територіально значно віддаленим до місця проживання позивача, не надавало можливості зустрічатись із ним, і поміж того позивачка була впевнена що він прийняв спадщину, і лише у 2014 році при зустрічі із братом у розмові вона дізналась, що земельна ділянка лишилась не успадкована ним. При цьому маються суттєві перешкоди, що не дозволяє ним успадкувати земельну ділянку, оскільки у прізвищах батька та брата маються розбіжності у їх написанні, зокрема прізвище батько зазначено як [PERSON] , а прізвище брата [PERSON] , що потребувало для брата ще додаткового, довготривалого часу для встановлення родинних відносин між померлим батьком та сином, коли на противагу до неї такі обставини були відсутні, таким чином суду повністю доведено та знайшло своє підтвердження, що у позивача мались об`єктивні обставини, які перешкоджали вчасного звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, які доведені належними та допустимими доказами. Окрім того, у матеріалах справи мається заява від [PERSON] про те, що він не заперечує проти визначення додаткового строку сестрі, позивачці у справі [PERSON] для прийняття спадщини після смерті батька. Таким чином, суд приймає вказані позивачем причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини та визнає їх поважними і знаходить можливим визначити для неї додатковий строк, тривалістю три місяці, що за доводами позивача, є достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Розподіл судових витрат. Вимоги щодо відшкодування судових витрат, понесених позивачем на оплату судового збору, останньою не заявлено, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved