Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-01 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулась [PERSON] до Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області, [PERSON] , третя особа [PERSON] з посиланням на наступне. Відповідно до погосподарських книг Винарівської сільської ради №3 за 1986-1990 p.p., №3 за 1991-1995 p.p. та довідки №357 від 15.05.2024 року Ставищенської селищної ради житловий будинок [ADDRESS] належав до майна колгоспного двору, членами якого станом на 15.04.1991 були її мати [PERSON] , [INFO] та вона (позивачка), її дочка [PERSON] . Її сестра [PERSON] з 1988 року залишалася лише прописаною в дворі, фактично проживаючи в місті Києві, та не оспорює цього факту. З двору вибули: її баба [PERSON] в 1987 році в село П`ятигори Тетіївського району Київської області і до дня смерті [INFO] в двір не поверталася; її батько [PERSON] в 1987 році в село П`ятигори і до дня смерті [INFO] в двір не повертався; її брат [PERSON] вибув в 1987 році в село Вільна Чугуївського району Харківської області і до дня смерті [INFO] в двір не повертався; її брат [PERSON] в 1988 році вибув в село П`ятигори і в двір не повертався; її сестра [PERSON] в 1988 році вибула в м. Київ і в двір не поверталася. Відповідно до довідки №359 від 15.05.2024 Ставищенської селищної ради [PERSON] , [INFO] , яка зазначена в дворі особовий рахунок № [NUMBER] в по господарській книзі №3 Винарівської сільської ради народних депутатів за 1986-1990 p.p. та [PERSON] , [INFO] , яка постійно до дня смерті [INFO] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , є одна і та ж особа. Її (позивачки) мати [PERSON] , [INFO] , та вона (позивачка) в силу ст. ст. 120,123 ЦК УРСР (1963 р.) та Закону України "Про власність" набули право власності на майно колгоспного двору в рівних частках. Рішенням від 27.03.1996 шостої сесії 22 скликання Винарівської сільської ради Ставищенського району Київської області було передано безкоштовно в приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку [ADDRESS] . [INFO] померла її (позивачки) мати [PERSON] , після смерті якої в силу ч.З ст.1268 ЦК України спадщину прийняла, постійно проживаючи разом із спадкодавцею на час відкриття спадщини та не заявивши про відмову від спадщини, вона (позивачка). Діти спадкодавці, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заяв про прийняття спадщини після смерті матері не подавали, тобто спадщину після смерті матері в розумінні статті 1268-1269 ЦК України не приймали. Син [PERSON] , який помер [INFO] , за життя заяви про надання додаткового строку на прийняття спадщини не подавав. 09.06.2025 року за її (позивачки) заявою Ставищенською державною нотаріальною конторою Київської області після смерті 21.08.2005 року заведена спадкова справа №111,2025. Постаново державного нотаріуса Ставищенської державної нотаріальної контори Київської області їй (позивачці) відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається з вищевказаного житлового будинку, через відсутність правовстановлюючого документа на будинок. Позивачка просить визнати за нею право власності в порядку визначення частки з майна колгоспного двору на 1/2 частину житлового будинку та в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] матері [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку, а в цілому право власності на житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 76,80 м2 житловою площею 42,00 м2 вартістю 175000 гривень. Ухвалою Ставищенського районного суду від 04.12.2025 відкрито провадження по даній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального провадження з призначенням підготовчого судового засідання (а. с. 47 - 48). В підготовче судове засідання позивачка не прибула, відповідно до позовної заяви (а. с. 6) просить справу розглядати у її відсутність. Представник відповідача Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області Цимбалюк А. Ю. в підготовче судове засідання не прибув, подав заяву про слухання справи у відсутність представника селищної ради та заяву про визнання позову (а. с. 81). В підготовче судове засідання відповідачка [PERSON] не прибула, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, розгляд справи просить проводити без її участі (а. с. 79). Третя особа [PERSON] в підготовче судове засідання не прибув, до суду подав заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує, розгляд справи просить проводити без його участі (а. с. 77). Суд, розглянувши матеріали справи, письмові заяви відповідачів про визнання позову та перевіривши письмові докази, вважає, що визнання відповідачами позову не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до погосподарських книг Винарівської сільської ради № 3 за 1986-1990 p. p. (а. с. 11 - 12), № 3 за 1991-1995 p p. (а. с. 13 - 14) та довідок Ставищенської селищної ради №357 від 15.05.2024 року (а. с. 15) № 359 від 15.05.2024 Ставищенської селищної ради (а. с. 17) житловий будинок [ADDRESS] належав до майна колгоспного двору, членами якого станом на 15.04.1991 були [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [PERSON] з 1988 року. Членами вказаного колгоспного двору згідно довідки Ставищенської селищної ради № 357 від 15.05.2024 року № 358 (а. с. 16) були також [PERSON] . (вибула з двору в 1987 році в село П`ятигори Тетіївського району Київської області і до дня смерті [INFO] в двір не поверталася), [PERSON] (вибув з двору в 1987 році в село П`ятигори і до дня смерті [INFO] в двір не повертався, [PERSON] (вибув з двору в 1987 році в село Вільна Чугуївського району Харківської області і до дня смерті [INFO] в двір не повертався), [PERSON] (вибув з двору в 1988 році в село П`ятигори і в двір не повертався), [PERSON] (вибула з двору у 1988 році в м. Київ і в двір не поверталася) (а. с. 16). [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] , вибувши у 1988 році з двору залишалася прописаною в ньому, фактично проживаючи в місті Києві, не оспорює цього факту, подавши заяву про визнання позову. Зазначені особи після вибуття із вказаного двору не зверталися за витребуванням частки з майна колгоспного двору, і через сплив трирічного строку давності втратили право на її витребування. Враховуючи викладене, [PERSON] (голова двору) та [PERSON] (член двору) набули право власності на вищевказаний спірний житловий будинок, кожен на його частину. Відповідно до архівного витягу Ставищенського архівного сектору архівного відділу Білоцерківської районної державної адміністрації (а. с. 18) рішенням від 27.03.1996 шостої сесії 22 скликання Винарівської сільської ради Ставищенського району Київської області було передано безкоштовно в приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку [ADDRESS] . Згідно архівної довідки Ставищенського архівного сектору архівного відділу Білоцерківської районної державної адміністрації вулицю Будьоного в селі Винарівка Ставищенського району Київської області перейменовано в вул. М.Грушевського (а. с. 19). Згідно довідки КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» № БЦ 2012/1 від 17.06.2025 року реєстрація права власності на вищевказаний житловий будинок до 01.01.2013 р. не була проведена (а. с. 34). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстрація права власності на вищевказаний житловий будинок не здійснена (а. с. 73). Відповідно до матеріалів спадкової справи (а. с. 57 - 74) [INFO] померла [PERSON] (а. с. 61), після смерті якої державним нотаріусом Ставищенської нотаріальної контори Цимбалюк В. М. 39.06.2025 заведена спадкова справа в спадковому реєстрі № 74180707 (а. с. 60) спадщину за законом після смерті [PERSON] прийняла як спадкоємиця 1-ї черги, що постійно проживала разом із спадкодавицею, її дочка [PERSON] (а. с. 64 - 68) відповідно до ст. ст. 1223 ч. 2, 1261, 1268 ч. 3 ЦК України, що підтверджується довідкою Ставищенської селищної ради Білоцерківського району від 06.06.2025, яка наявна в матеріалах спадкової справи (а. с. 63), на час смерті [PERSON] у спірному житловому будинку проживала її дочка [PERSON] . Постановою від 09.07.2025 року за № 203/02-31 Ставищенська державна нотаріальна контора відмовила позивачці [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний будинок після смерті [PERSON] через відсутність державної реєстрації права власності на ім`я померлого та відсутність правовстановлюючого документа на нього (а. с. 74). Відповідно до технічного паспорта загальна площа вказаного будинку - 76,8 кв. метри, житлова площа 42,0 кв. метри. Крім житлового «А1-1» з прибудовою «А2-1», сарай «Б1-1», сарай прибудова «б2-1», сарай прибудова «б3-1», гараж прибудова «б4-1», погріб «В1-1» - 1963 року побудови (а. с. 35 - 39). Вартість спірного житлового будинку відповідно до висновку про ринкову вартість становить 175 000 гривень (а. с. 40). Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. Відповідно до ст. 2 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення, (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54 цс 12). З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] , за життя, як голова колгоспного двору та позивачка [PERSON] , як член двору, набули право власності, кожен, на 1/2 частину спірного житлового будинку як частку в майні колгоспного двору, а після смерті [INFO] [PERSON] її дочка [PERSON] набула також право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину вказаного будинку, і оскільки відповідачами позов визнається, - він підлягає задоволенню. Враховуючи, що відповідно до позову позивачка понесені витрати по сплаті судового збору бере на себе - суд не вирішує питання про відшкодування судових витрат.

Outcome: approved