Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

Позивач в особі представника адвоката Левкова Віталія Миколайовича звернувся з позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано 06.03.2009 Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №92, після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] », судові витрати покласти на відповідача. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні характери, різні погляди на життя. Таким чином сімейні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача. У шлюбі у подружжя [INFO] народився син [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату час та місце судового розгляду повідомлявся завчасно та належним чином. Подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила задовольнити, справу просила розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся судом завчасно та належним чином. Надіслав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. 06 березня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №92, свідоцтво серії [NUMBER] . [INFO] у подружжя народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис 3038. Позивач зазначає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам сторін. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Бажання відновити шлюбні відносини сторони не виявили, виходячи з чого суд дійшов висновку про те, що подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін. Крім того, заявницею заявлена вимога про залишення прізвища чоловіка « [PERSON] » після розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Даною нормою встановлено, що зміна прізвища або ж залишення шлюбного в результаті розірвання шлюбу є виключним правом позивача, однак позивачем не надано доказів порушення цього права, та, відповідно, необхідності судового захисту, а тому така позовна вимога не підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з викладеного сплачена позивачем сума судового збору підлягає стягненню на його користь з відповідача в сумі 484,48.

Outcome: partial