Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-30 00:00:00

03 листопада 2025 року ТОВ «Коллект центр» звернулося до суду з позовом, заявивши вимогу стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 3603979, укладеним 30 вересня 2021 року між кредитодавцем ТОВ «Мілоан» та відповідачкою, право вимоги за якими перейшло до позивача, яка становить 84665,67 грн. і складається з заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 14250 грн., заборгованості за процентами в сумі 68915,67 грн. та заборгованості за комісією в сумі 1500 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням позичальницею своїх договірних зобов`язань по поверненню кредиту. Від представниці відповідачки адвоката Ременькової І.О. надійшов письмовий відзив, згідно якого позовні вимоги визнає частково, зокрема, в частині стягнення тіла кредиту та комісії визнає повністю, а в частині процентів - лише в сумі 5625 грн., оскільки за умовами договору проценти можуть бути нараховані лише за 30 днів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для часткового задоволення позову. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Порядок укладення електронного договору визначений статтею 11 даного закону, при цьому, згідно частини 12 цієї статті, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному цією статтею, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному в письмовій формі. 30 вересня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 3603979, який, згідно пунктів 6.1, 6.2, укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь на прийняття пропозиції про укладення цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (СМС) на мобільний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Текст договору містить відомості щодо адреси, адреси електронної пошти, номеру мобільного телефону, паспортні дані, РНОКПП позичальниці, а відповідно до довідки кредитодавця про підписання позичальницею кредитного договору електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора «S44119», тобто факт укладення кредитного договору між кредитодавцем ТОВ «Мілоан» та позичальницею [PERSON] знайшов своє підтвердження. За умовами пунктів 1.2, 1.3, 1.4 договору кредитодавець надає позичальнику кредит в сумі 15000 грн. на 30 днів. Відповідно до графіку платежів, позичальниця зобов`язана була 30 жовтня 2021 року повернути позикодавцеві суму отриманого кредиту 15000 грн., проценти в сумі 5625 грн. за ставкою у 1,25 % в день, та комісію в сумі 1500 грн., передбачену п. 1.5.1. договору, всього 22125 грн. На виконання даного договору кредитодавцем в цей же день позичальниці було надано кредит в сумі 15000 грн. шляхом перерахування на рахунок позичальниці, що підтверджується копією платіжного доручення та не оспорюються самою відповідачкою. Договором передбачена можливість продовження (пролонгації) строку кредитування на пільгових або стандартних умовах. Для пролонгації на пільгових умовах, відповідно до п. 2.3.1.1., позичальнику потрібно звернутися до кредитодавця, сплатити певну частку заборгованості по кредиту, а також комісію, розмір якої залежить від строку продовження. Пролонгація на стандартних умовах, згідно п. 2.3.1.2. полягає у збільшенні строку кредиту на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування з урахуванням усіх пролонгацій, загальний строк якої не може перевищувати 60 днів. При пролонгації на стандартних умовах проценти нараховуються уже за ставкою у 5 % в день від суми боргу. Згідно з наданого позивачем деталізованим розрахунком заборгованості, [PERSON] 28 жовтня 2021 року здійснила пролонгацію строку кредитування, частково погасивши тіло кредиту в сумі 750 грн. та процентів в сумі 1350 грн., а також сплативши комісію за пролонгацію в сумі 750 грн., проте після завершення строку пролонгації не повернула суму кредиту та не сплатила проценти за користування ним, що призвело до пролонгації строку кредиту на стандартних умовах. За таких обставин вимога стягнення заборгованості по тілу кредиту підлягає задоволенню в повному обсязі. Як вбачається з вищезазначеного деталізованого розрахунку заборгованості, позивачем нараховані проценти за користування кредитом до 05 січня 2022 року включно, з чим не погоджується суд. Відповідно до п. 2.3.1.2 кредитного договору строк кредитування не може перевищувати 60 днів, тому не підлягає задоволенню вимога стягнення процентів за користування кредитом після завершення 60-денного строку кредитування. Судом самостійно визначено розмір процентів до стягненню, сума яких становить 43265,63 грн., яка складається з 5250 грн. за користування кредитом в сумі 15000 грн. за період з 30 вересня по 28 жовтня 2021 року за денною ставкою у 1,25 %, 1603,13 грн. за користування кредитом в сумі 14250 грн. за період з 29 жовтня по 06 листопада 2021 року впродовж пролонгації на пільгових умовах за денною ставкою у 1,25 %, 37762,5 грн. за користування кредитом в сумі 14250 грн. за період з 07 листопада по 29 грудня 2021 року за денною ставкою у 5 %, та з відніманням від отриманої суми частини сплачених процентів в розмірі 1350 грн. Стягненню також підлягає і комісія за видачу кредиту в сумі 1500 грн. Право вимоги позивача за цим кредитним договором підтверджується договором факторингу № 26-01/2022-83 від 26 січня 2022 року з відповідним витягом з реєстру боржників, до якого включена відповідачка, згідно якого право вимоги за договором перейшло від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Вердикт капітал» та договором № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року з відповідним витягом з реєстру боржників, до якого включена відповідачка, згідно якого право вимоги за договором перейшло від ТОВ «Вердикт капітал» до позивача ТОВ «Коллект центр». В позовній заяві позивачем заявлена також вимога стягнення з відповідача понесених витрат на правову допомогу в сумі 25000,00 грн., яка підлягає частковому задоволенню. Частинами 1 та 2 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем надано договір про надання правової (правничої) допомоги № 01-07/2024, укладений 01 липня 2024 року між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Лігал ассістанс». Пунктами 4.1 та 4.3 договору визначено, що вартість послуг узгоджується в заявці про надання юридичної допомоги, а факт надання послуг за договором підтверджується актом про надання юридичної допомоги. 01 вересня 2025 року була сформована заявка на надання юридичної допомоги № 1846, а 30 вересня 2025 року складений акт № 14, згідно яких за кредитним договором було надано юридичну допомогу у формі усної консультації з вивченням документів впродовж 2 годин на суму 4000 грн., підготовка пропозицій впродовж 3 годин на суму 6000 грн. та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду впродовж 5 годин на суму 15000 грн. У своєму письмовому відзиві представниця відповідачки заперечила проти стягнення витрат у такому розмірі, який є неспівмірним зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, невідповідністю критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. З наданих матеріалів не вбачається обґрунтувань на підтвердження того, що час тривалістю 10 год. був в повній мірі використаний для надання послуги з підготовки позовної заяви до суду про стягнення заборгованості за договором мікрозайму, зважаючи на ціну позову та суть спору, який полягає у стягненні заборгованості за договорами мікрозайму, однотипність та схожість кредитних договорів, про що свідчить заповнення тексту шаблону позовної заяви з застосуванням «автозаміни», оскільки прізвище відповідачки у тексті позовній заяві не відмінялося взагалі, не зважаючи на контекст. За таких обставин на відповідача покладаються витрати позивача на правову допомогу в сумі 2000 грн. Витрати позивача на оплату судових витрат підлягають стягненню пропорційно розміру задоволених вимог - 69,7 %. Як вбачається з наданого представницею паспорту відповідачки, в даний час вона змінила прізвище на « [PERSON] », яке і буде зазначене в рішенні. Оскільки справа розглянута за відсутності учасників справи, тому датою ухвалення рішення, відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial