Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-30 00:00:00

І. Стислий виклад позицій учасників справи. У січні 2025 р. [PERSON] (далі також - [PERSON] , позивачка) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі також - [PERSON] , відповідачка) про поділ в натурі нерухомого майна, що перебуває у їх спільній частковій власності, а саме: житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки загальною площею 0,0500 га, кадастровий номер 8000000000:90:272:0001 (далі також - будинок, житловий будинок, земельна ділянка, спірне майно). Посилаючись на те, що сторонам не вдалося врегулювати спір щодо поділу спільного нерухомого майна у позасудовому порядку та існує технічна можливість поділу житлового будинку з відступом від ідеальних часток співвласників, [PERSON] просила здійснити поділ будинку та земельної ділянки в натурі за варіантом № 1 висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 1-17/07 від 17.07.2024, згідно з яким її арифметична частка у будинку становитиме 35/100 частин, а арифметична частка [PERSON] - 65/100 частин, та стягнути з відповідачки грошову компенсацію різниці вартості часток у праві власності на будинок в розмірі 191 238 грн. Під час розгляду справи по суті позивач відмовилась від вимоги про стягнення грошової компенсації різниці вартості часток у праві власності на будинок, в іншій частині позов підтримала. Відповідачка [PERSON] вимоги первісного позову не визнала та пред`явила зустрічний позов про поділ спільного нерухомого майна відповідно до часток співвласників. На обґрунтування вимог зустрічного позову послалась на те, що жоден із запропонованих експертом позивача варіантів поділу нерухомого майна не відповідає її інтересам, оскільки експертний висновок складено без урахування рівності часток сторін у праві спільної часткової власності на будинок, ризиків його руйнування під час облаштування двох ізольованих приміщень та ним передбачено перехід в одноосібну власність позивачки усіх наявних в будинку комунікацій (газо- водо та електропостачання). В судовому засіданні з розгляду справи по суті відповідачка конкретизувала свої вимоги - просила здійснити поділ нерухомого майна в натурі згідно варіанту № 3 наданого нею висновку експертів за результатами проведення комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 431/04-2025 від 20.06.2025. ІІ. Рух справи, заяви (клопотання) учасників справи та процесуальні дії суду. Ухвалою суду від 27.01.2025 позовну заяву [PERSON] залишено без руху з підстав її подання без додержання вимог, викладених у статті 175 ЦПК України (т. 1 а.с. 119). 31.01.2025 від позивачки надійшла заява про усунення недоліків (т. 1 а.с. 122-124). Ухвалою суду від 13.02.2025 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження (т. 1 а.с. 125-126). 19.03.2025 від відповідачки надійшли зустрічна позовна заява, відзив на позовну заяву та клопотання про призначення комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи (т. 1 а.с. 130-137, 138- 140, 141-143). В підготовчому засіданні 19.03.2025 суд об`єднав вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом, відмовив у задоволенні клопотання про призначення експертизи, встановив строки для подання інших заяв по суті справи та відклав підготовче засідання на 24.06.2025 (т. 1 а.с. 243-245). 07.04.2025 від позивачки надійшли відзив на зустрічну позовну заяву та відповідь на відзив (т. 2 а.с. 2-4, 7-9). 24.06.2025 від представника відповідачки надійшла заява про відкладення розгляду справи (т. 2 а.с. 14). Протокольною ухвалою від 24.06.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті в судовому засіданні 14.07.2025 (т. 2 а.с. 20-21). В судовому засіданні 14.07.2025 представник відповідачки надала суду висновок експертів за результатами проведення комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 431/04-2025 від 20.06.2025. Суд відмовив у прийнятті до розгляду висновку експерта з підстав його подання з порушенням порядку, встановленого частинами восьмою, дев`ятою статті 83 ЦПК України, заслухав вступні промови представників сторін, дослідив докази та оголосив перерву до 10.09.2025 (т. 2 а.с. 25-27). 09.09.2025 представник відповідачки повторно подала до суду висновок експертів за результатами проведення комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 431/04-2025 від 20.06.2025 разом із заявою про поновлення строку для подання доказів та додатковими поясненнями по справі (т. 2 а.с. 29-32, 33-68, 69-75). В судовому засіданні 09.09.2025 суд прийняв до розгляду висновок експертів за результатами проведення комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 431/04-2025 від 20.06.2025, дозволив позивачці подати додаткові пояснення щодо зазначеного висновку експертів та відклав розгляд справи на 07.10.2025 (т. 2 а.с. 76-77). 02.10.2025 від позивачки надійшли додаткові пояснення по справі з додатками та заява про відмову від вимог в частині стягнення грошових коштів (т. 2 а.с. 83-109, 110-111). В судовому засіданні 07.10.2025 суд прийняв до розгляду додаткові пояснення позивачки з додатками, постановив ухвалу про прийняття відмови позивачки від позову в частині вимог про стягнення грошової компенсації та закриття провадження у справі в частині зазначених вимог, дослідив надані сторонами оригінали висновків експертів за результатами проведення будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 1-17/07 та № 431/04-2025, запропонував позивачці надати технічний паспорт на житловий будинок, який досліджувався при проведенні експертизи, та оголосив перерву до 06.11.2025 (т. 2 а.с. 215-218). 07.10.2025 від представника відповідачки надійшли заперечення проти додаткових пояснень позивачки (т. 2 а.с. 221-226). 05.11.2025 представник відповідачки подала до суду копії технічних паспортів на житловий будинок (т. 3 а.с. 1-2, 3-43). В судовому засіданні 06.11.2025 суд відмовив у прийнятті до розгляду заперечень проти додаткових пояснень позивачки, прийняв до розгляду копії технічних паспортів на житловий будинок, дозволив позивачці подати додаткові пояснення щодо наданих відповідачкою копій технічних паспортів та оголосив перерву до 02.12.2025 (т. 3 а.с. ). 17.11.2025 від представника позивачки надійшли додаткові пояснення у справі (т. 3 а.с. ). У визначені дату та час (02.12.2025 о 10-00 год) в приміщенні суду було відсутнє електропостачання, у зв`язку з чим суд закінчив з`ясування обставин та перевірку їх доказами без участі сторін і їх представників за погодженням з останніми, прийняв до розгляду викладені у письмовій формі їх виступи у судових дебатах та перейшов до стадії ухвалення рішення. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, норми права і мотиви їх застосування. Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 27.12.2022 та від 30.12.2022 [PERSON] та її рідна сестра [PERSON] (далі - [PERSON] ) набули у власність в рівних частках житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку під вказаним будинком загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер 8000000000:90:272:0001 (т. 1 а.с. 11, 12, 154, 155). 20.09.2024 [PERSON] подарувала належні їй частину житлового будинку та частину земельної ділянки своїй дочці [PERSON] (т. 1 а.с. 13-14, 15). Право власності сторін на спірне нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав (т. 1 а.с. 15, 16, 156, 157-158). Визначення права власності у його юридичному розумінні наведене у статті 316 ЦК України, відповідно до положень якої правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (статті 317, 319 ЦК України). Правовідносини, які виникають у зв`язку зі здійсненням права спільної власності (спільної часткової або спільної сумісної) регулюються нормами глави 26 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), а щодо земельної ділянки - ще і Земельним кодексом України - спеціальним нормативно-правовим актом, предметом регулювання якого є земельні відносини (далі - ЗК України). За правилом, закріпленим у статті 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. За загальними правилами доказування у цивільному процесі, встановленими статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень і щодо яких у учасників справи виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). За визначенням, наведеним у частині другій статті 76 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення і щодо яких у учасників справи виникає спір. За змістом положень статей 77, 78, 79, 80, 89 цього Кодексу суд оцінює докази на предмет їх належності, допустимості і достовірності, а в своїй сукупності - також достатності, для підтвердження наявності або відсутності обставин справи, які відносяться до предмета доказування. За даними технічного паспорту на житловий будинок садибного типу від 25.03.2025 (дата формування документа - 22.04.2025, реєстраційний номер в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва ТІ01:8120-5001-6691-9838), що був виготовлений на замовлення відповідачки ФОП [PERSON] , будинок має загальну площу 92,1 кв м, житлову - 58,9 кв м, і складається з житлового будинку (літера «А»), житлової прибудови (літера «А1»), прибудови (літера «а»), семи сараїв (літери «В», «Г», «Д», «Е», «Ж», «К», «З»), погреба (літера «Ж»), убиральні (літера «И»), літньої кухні (літера «Л»), навісу (літера «М»), гаража-сарая (літера «Н»), погреба під «Н», споруд № 1-№ 9 (т. 3 а.с. 22-36). Сам будинок підключений до газо- та електропостачання, обладнаний автономними системами опалення та водопостачання і складається з таких приміщень: веранда (1-1) площею 2,8 кв м; передпокій (1-2) площею 20,4 кв м; житлова кімната (1-3) площею 13,6 кв м; житлова кімната (1-4) площею 15,7 кв м; житлова кімната (1-5) площею 29,6 кв м; кухня (1-6) площею 10 кв м. Слід зазначити, що у первісній редакції зазначеного технічного паспорту (дата формування документа - 29.03.2025) містилась помилка у технічних характеристиках будинку, а саме: на плані будинку не були позначені два вікна в житловій кімнаті 4 (т. 3 а.с. 3-21), яка у подальшому була виправлена у встановленому законодавством порядку шляхом виготовлення та реєстрації другої чинної редакції технічного паспорту. Всупереч доводам позивачки законодавство України не обмежує співвласників у праві замовляти проведення технічної інвентаризації належного їм нерухомого майна і виготовлення технічних паспортів та не містить умови одержання згоди на це інших співвласників. Як установив суд, технічний паспорт на житловий будинок від 25.03.2025 виготовлений компетентною особою - ФОП [PERSON] , яка здійснює діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, архітектури тощо і є сертифікованим суб`єктом інвентаризації, цей документ складений за результатами технічної інвентаризації спірного будинку, містить усі необхідні відомості, зокрема, план будинку, експлікацію приміщень (площі), опис конструктивних елементів (фундамент, стіни, дах) та внесений до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. Жодних обґрунтованих заперечень на спростування даних вказаного документа позивачка не навела і доказів на спростування внесених до нього відомостей не надала, а тому суд вважає його належним і допустимим доказом обставин, які відносяться до предмета доказування у розглядуваній справі. Частки [PERSON] та [PERSON] у праві спільної часткової власності на будинок та земельну ділянку є рівними, загальна площа будинку складає 92,1 кв м, житлова - 58,9 кв м, площа земельної ділянки - 0,1000 га, а відтак на долю кожного із співвласників припадає 46,05 кв м загальної площі будинку, 29,45 кв м житлової площі та 0,0500 га земельної ділянки. Відповідно до статті 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Однією з правових форм реалізації цього права є право співвласника на виділ в натурі частки із спільного майна, що передбачено частиною першою статті 364 ЦК України. Частиною третьою цієї норми закріплено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до статті 88 ЗК України володіння користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спірної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. З пояснень сторін убачається, що між ними виникають непорозуміння і суперечки з приводу володіння і користування будинком та земельною ділянкою і угоди про спосіб їх поділу в натурі не досягнуто, що є підставою для вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Вимоги [PERSON] ґрунтуються на підготовленому на замовлення її матері [PERSON] висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 1-17/07 від 17.07.2024 (далі також - висновок експерта № 1-17/07, т. 2 а.с. 115-161). Виконавцем цієї експертизи було ТОВ «Український центр судових експертиз», яке доручило її проведення судовому експерту Свериді О. М. На вирішення експерта були поставлені питання про можливі варіанти поділу житлового будинку та прибудови відповідно до часток співвласників або з відступом від ідеальних часток за умови, що: 1. [PERSON] будуть виділені приміщення № № 1, [NUMBER] , 3, [NUMBER] , ґанок, сараї літ «В», «К», убиральня літ. «И», літня кухня літ. «Л» та частина споруд № 1-5 (хвіртки, ворота, огорожа), а [PERSON] - приміщення № № 4, [NUMBER] , сараї літ. «Г», «Д», «Е», «Ж», «З», погріб під літ. «Ж», навіс літ. «М», гараж-сарай літ. «Н», погріб під «Н», частина споруд № [NUMBER] (хвіртки, ворота, огорожа); 2. [PERSON] будуть виділені приміщення № № 1, [NUMBER] , частина № № [NUMBER] , [NUMBER] , ґанок, сараї літ «В», «К», убиральня літ. «И», літня кухня літ. «Л» та частина споруд № 1-5 (хвіртки, ворота, огорожа), а [PERSON] - приміщення № № 4, [NUMBER] та частина № [NUMBER] для проходу до приміщення 5, сараї літ. «Г», «Д», «Е», «Ж», «З», погріб під літ. «Ж», навіс літ. «М», гараж-сарай літ. «Н», погріб під «Н», частина споруд № [NUMBER] (хвіртки, ворота, огорожа); та про варіанти поділу земельної ділянки у відповідності до часток співвласників з урахуванням розташування приміщень, господарських будівель і споруд, які будуть виділені у власність сторін (питання № 3). Вирішуючи зазначені питання, експерт дослідив і проаналізував надані йому копії правовстановлюючих документів на спірне майно, кадастрового плану земельної ділянки та технічних паспортів на житловий будинок (від 18.08.2022 і від 23.08.2022) і надав висновок, відповідно до якого вартість усього домоволодіння (з урахуванням допоміжних приміщень і споруд) на дату оцінки становить 1 273 000 грн, вартість його частини - 636 500 грн, та існує два варіанти поділу житлового будинку на два самостійні об`єкти нерухомого майна з відхиленням від ідеальних часток співвласників. Перший варіант передбачає перехід у власність [PERSON] приміщень в будинку та господарських будівель і споруд на суму 445 262 грн, а у власність [PERSON] - на суму 827 738 грн, тобто за цим варіантом частка позивачки в загальній площі будинку складе 35/100 частин, а частка відповідачки - 65/100 частин. Другий варіант передбачає перехід у власність [PERSON] приміщень в будинку та господарських будівель і споруд на суму 468 105 грн, а у власність [PERSON] - на суму 804 895 грн, тобто за цим варіантом частка позивачки в загальній площі будинку складе 37/100 частин, а частка відповідачки - 63/100 частин. Отже з огляду на поставлені перед судовим експертом Сверидою О. М. питання, вирішення яких становить предмет його висновку, обидва запропоновані ним варіанти поділу житлового будинку не лише не ураховують рівність часток співвласників у праві спільної часткової власності на цей об`єкт, а й передбачають істотний відступ від таких часток. Наведене свідчить про невідповідність висновку експерта № 1-17/07 вимогам статті 358 ЦК України, тобто наявні у ньому фактичні дані щодо можливих варіантів поділу спірного майна не відповідають критеріям належності та достовірності доказів. До того ж зазначена експертиза була проведена на підставі технічних паспортів, які виготовлені понад три роки назад, містили помилку у плані будинку та відсутні в матеріалах справи, хоча суд наголошував на необхідності їх подання. Попри це, суд в силу завдань та основних засад цивільного судочинства міг би здійснити поділ майна на підставі наданого позивачкою висновку експерта за умови, що обоє співвласників погодились з ним. Проте на поділ житлового будинку за жодним із запропонованих у цьому висновку варіантів відповідачка не погодилась та на доведення своїх заперечень і вимог зустрічного позову надала підготовлений на її замовлення висновок експертів за результатами проведення комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 431/04-2025 від 20.06.2025 (далі також - висновок експертів № 431/04-2025, т. 2 а.с. 162-214). Експертизу відповідачка замовила в Українському незалежному інституті судових експертиз, який доручив її проведення судовим експертам Голубенко І. М. (будівельно-технічне дослідження) та Коваленко Л. А. (земельно-технічне дослідження). У висновку експертів № 431/04-2025 зазначено, що [PERSON] надала на дослідження копії правовстановлюючих документів на спірне майно, копії технічного паспорту на житловий будинок від 25.03.2025 (у двох редакціях); копії листів з Департаменту земельних ресурсів від 05.03.2025, технічну документацію із землеустрою за 2018 рік та поставила на вирішення експертизи питання про можливі варіанти поділу житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами відповідно до часток співвласників у праві спільної часткової власності на це майно, у разі відсутності таких варіантів - з відхиленням від ідеальних часток, та про варіанти поділу земельної ділянки з урахуванням розташування комунікацій (газо-водо-електропостачання). За результатами аналізу відомостей, які містились у наданих на дослідження матеріалах, та натурного обстеження об`єктів дослідження, проведеного в присутності сторін і їх представників, експерти запропонували на розгляд три варіанти поділу житлового будинку (з приналежними йому господарськими будівлями і спорудами) на два самостійні об`єкти нерухомого майна з незначним відхиленням від ідеальних часток співвласників. Кожному з варіантів поділу житлового будинку відповідає варіант поділу земельної ділянки відповідно до часток співвласників без урахування розташування комунікацій. Форма та зміст висновку експертів № 431/04-202 відповідає вимогам статті 102 ЦПК України, його підготовлено судовими експертами, які мають експертну кваліфікацію за спеціальностями «Дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів», «Розподіл земель та визначення порядку користування земельними ділянками», «Визначення оціночної вартості будівельних об`єктів та споруд», «Оцінка земельних ділянок», стаж експертної роботи з 2012 р., були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а здійснені ними дослідження ґрунтуються на затверджених у встановленому порядку методиках та вимогах діючих в Україні нормативних актів в галузі будівництва та земельного законодавства. Згідно з даними цього висновку варіанти поділу житлового будинку розроблялись з урахуванням чинного порядку користування спільним майном, відповідно до якого [PERSON] користується житловою кімнатою площею 29,6 кв м (1-5), навісом літ «М», гаражем-сараєм літ «Н» та погребом під літ. «Н», а всіми іншими приміщеннями житлового будинку та господарських будівель і споруд співвласники користуються спільно. Позивачка не оспорювала, що саме такий порядок користування спірним майном склався між співвласниками. Заперечення позивачки проти прийняття зазначеного висновку експертів як доказу з підстав його подання після закінчення встановленого судом строку суд відхилив з огляду на те, що відсутність згоди відповідачки на поділ спільного майна з істотним відхиленням від ідеальних часток співвласників у праві спільної часткової власності унеможливлює вирішення спору відповідно до закону, тобто суперечить завданням цивільного судочинства, яке превалює на будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина друга статті 2 ЦПК України). Позивачка також посилалась на те, що у цьому висновку усі три варіанти поділу передбачають необхідність присвоєння частці відповідачки нової адреси (на [ADDRESS] ) та вчинення інших юридично значимих дій, що створить для неї (відповідачки) юридичні складності та призведе до понесення значних фінансових витрат, яких можна уникнути у разі поділу майна згідно з висновком експерта № 1-17/07. Водночас результат аналізу змісту частини третьої статті 364 ЦК України в сукупності з положеннями статті 182 цього Кодексу, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та прийнятих на розвиток цього Закону підзаконних нормативно-правових актів свідчить про безпідставність зазначених доводів позивачки, оскільки виділ в натурі частки із спільного нерухомого майна при наявності лише двох співвласників призводить до виникнення двох самостійних об`єктів нерухомого майна, які підлягають державній реєстрації у визначеному законом порядку, що неможливо зробити без присвоєння кожному з таких об`єктів нерухомого майна окремої адреси. До того ж покликання учасника цивільної справи на ризики порушення прав, свобод чи інтересів протилежної сторони є явно неприйнятним з огляду на загальні засади цивільного судочинства. З наведеної підстави не заслуговують на увагу і доводи позивачки про те, що обрання будь-якого із запропонованих експертами відповідачки варіантів поділу фактично позбавить останню можливості скористатись існуючою точкою підключення газових мереж до будинку та потребуватиме нового технічного приєднання до мережі, виготовлення проектної документації, виконання монтажних робіт тощо. Даючи оцінку твердженням позивачки про підвищений пожежний ризик, який створить для її житлових приміщень збудований чоловіком відповідачки гараж (у разі поділу майна на підставі висновку експертів № 431/04-202), суд зауважує, що з урахуванням площі земельної ділянки та розташування на ній будинку, господарських будівель і споруд усі варіанти поділу, у тому числі і ті, що запропонував експерт Сверида О. М. , не забезпечують чітке дотримання нормативів протипожежної безпеки згідно з ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» . До того ж усі описані у висновку експертів № 431/04-202 варіанти поділу передбачають перехід у власність відповідачки гаража-сараю (літера «Н») та розташованого поруч навісу (літера «М»), при цьому запропонована для виділу позивачці частина житлового будинку знаходиться на значній відстані від вказаних споруд на протилежній частині земельної ділянки. Отже з наведених вище мотивів суд визнає висновок експертів № 431/04-202 належним, допустимим та достовірним доказом на підтвердження можливих варіантів поділу спірного майната покладає його в обґрунтування свого рішення. За варіантом № 2 вказаного висновку у власність відповідачки переходить 48,6 кв м загальної площі будинку, що на 2,55 кв м перевищує розмір частки, яка припадає на її частку у праві власності, а у власність позивачки - 43,5 кв м, що на 2,55 кв м менше розміру її частки. У відносних величинах відхилення від ідеальних часток сторін у праві спільної часткової власності за варіантом № 2 становить 3%, натомість варіанти № 1 та № 3 максимально наближені до розмірів їх ідеальних часток (відхилення складає 0,75 кв м, тобто 1%), а тому саме ці варіанти суд вважає такими, що відповідають інтересам обох сторін. Обираючи поміж цих двох варіантів поділу суд бере до уваги, що у разі поділу майна за варіантом № 1 сторони для облаштування двох окремих квартир (забезпечення ізольованого користування приміщеннями) мають лише замурувати два дверні прорізи між приміщеннями 1-3 і 1-4 та 1-3 і 1-5, в той час як варіант № 3 передбачає встановлення двох перегородок (у приміщеннях 1-3 і 1-4) та замурування дверного прорізу між приміщеннями 1-3 і 1-4. Отже за міркуванням суду прийняття варіанту № 1 дозволить здійснити поділ спірного майна найменш затратним і обтяжливим для сторін способом, що буде сприяти виконанню завдання цивільного судочинства. Згідно з цим варіантом у власність [PERSON] виділяються в натурі приміщення будинку загальною площею 45,3 кв м, а саме: житлова кімната площею 29,6 кв м - 1-5; житлова кімната площею 15,7 кв м - 1-4, та надвірні будівлі і споруди, а саме: навіс літера «М»; гараж-сарай літера «Н»; погріб літера «Н»; ворота з хвірткою № 6 (не зазначені у правовстановлюючих документах); ворота № 7 (не зазначені у правовстановлюючих документах); свердловина № 8 (не зазначена у правовстановлюючих документах); огорожа № 3, частина. Частина житлового будинку, яка виділяється [PERSON] на малюнку № [NUMBER] позначена штрихуванням синього кольору. Водночас [PERSON] виділяються в натурі приміщення будинку загальною площею 46,8 кв м, а саме: веранда площею 2,8 кв м - 1-1; передпокій площею 20,4 кв м - 1-2; житлова кімната площею 13,6 кв м - 1-3; кухня площею 10 кв м - 1-6, та надвірні будівлі і споруди, а саме: сараї - літери «В», «Г», «Д», «Е», «Ж», «З», «К»; погріб - літера «Ж»; убиральня - літера «И»; літня кухня - літера «Л»; хвіртка № 1; ворота № 2; огорожа № 3, частина; огорожа № 4; хвіртка № 5; свердловина № 9 (не зазначена у правовстановлюючих документах). Частина житлового будинку, яка виділяється [PERSON] , на малюнку № 4 позначена штрихуванням зеленого кольору. Зазначеному варіанту поділу будинку відповідає варіант № 1 поділу земельної ділянки, відповідно до якого у власність [PERSON] виділяється земельна ділянка площею 0,0500 га, яка обмежена такими лініями розподілу: від точки «1» лінія розподілу довжиною 28,86 м проходить по тильній межі ділянки в точку «2»; від точки «2» лінія розподілу довжиною 10,41 м проходить по правій межі ділянки в точку «7»; від точки «7» лінія розподілу у вигляді ламаної, яка складається з двох відрізків довжиною 8,82 м + 5,94 м, проходить через точку «8» в точку «9», яка знаходиться на лінії розподілу будинку; від точки «9» лінія розподілу проходить по лінії розподілу будинку (червона лінія) в точку «10», яка знаходиться на відстані 1,00 м від стіни та лінії розподілу будинку; від точки «10» лінія розподілу довжиною 4,88 м проходить паралельно стіні будинку в точку «11»; від точки «11» лінія розподілу довжиною 5,67 м проходить паралельно стіні будинку в точку «12»; від точки «12» лінія розподілу довжиною 9,25 м проходить в точку «13», яка знаходиться на [ADDRESS] від точки «13» лінія розподілу, яка складається з трьох відрізків довжиною 6,07 м + 10,59 м + 3,24 м, проходить по [ADDRESS] через точки «5», № [NUMBER] в точку «1». Межі земельної ділянки, яка виділяється [PERSON] , на малюнку № 3 позначені крапковою штриховкою рожевого кольору та написом «Співвласнику № 1 З/д S-0,05 га». Водночас [PERSON] виділяється земельна ділянка площею 0,0500 га, яка обмежена такими лініями розподілу: від точки «4» лінія розподілу довжиною 13,45 м проходить по [ADDRESS] в точку «13»; від точки «13» лінія розподілу довжиною 9,25 м проходить в точку «12»; від точки «12» лінія розподілу довжиною 5,67 м проходить паралельно стіні будинку в точку «11»; від точки «11» лінія розподілу довжиною 4,88 м проходить паралельно стіні будинку в точку «10», яка знаходиться на відстані 1,00 м від стіни та лінії розподілу будинку; від точки «10» лінія розподілу проходить по лінії розподілу будинку (червона лінія) в точку «9»; від точки «9» лінія розподілу у вигляді ламаної, яка складається з двох відрізків довжиною 5,94 м + 8,82 м, проходить через точку «8» в точку «7», яка знаходиться на правій межі ділянки; від точки «7» лінія розподілу довжиною 23,32 м проходить по правій межі ділянки в точку «3»; від точки «3» лінія розподілу довжиною 29,23 м проходить по [ADDRESS] . Межі земельної ділянки, яка виділяється [PERSON] , на малюнку № 3 позначені крапковою штриховкою зеленого кольору та написом «Співвласнику № 2 З/д S-0,05 га». ІV. Розподіл судових витрат. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи,покладаються: у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову -на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У задоволенні вимог первісного позову суд відмовив, а відтак підстави для розподілу судових витрат позивачки відсутні, а для цілей розподілу судових витрат у цій справі мають ураховуватись лише судові витрати відповідачки. До таких витрат належить сплачений за подання зустрічного позову судовий збір в розмірі 1 211,20 грн (т. 1 а.с. 147), витрати, пов`язані з проведенням експертизи, в розмірі 42 000 грн (т. 2 а.с. 33-35) та витрати на професійну правничу допомогу. Так, відповідно до договору про надання правничої допомоги № 08-02/25 від 28.02.2025 адвокат Білоус Л. Г. прийняла на себе зобов`язання надавати правничу допомогу клієнту [PERSON] у розглядуваній справі (т. 1 а. с. 233-235, 236). У додатку до цього договору - протоколі погодження договірної ціни, його сторони визначили, що за вступ адвоката у справу, надання консультацій, роз`яснень, підготовку адвокатського запиту, відзиву, зустрічного позову, клопотання про призначення експертизи та інших процесуальних документів клієнт сплачує адвокату фіксований гонорар в сумі 15 000 грн. Факт сплати відповідачкою адвокату гонорару у зазначеному розмірі підтверджується прибутковими касовими ордерами від 28.02.2025 та від 01.03.2025 (т. 1 а.с. 237, 238). Співмірність витрат відповідачки на професійну правничу допомогу позивачка не оспорила і клопотання про зменшення їх розміру не заявила. Договір про надання правничої допомоги також передбачає додаткову оплату клієнтом участі адвоката у кожному судовому засіданні (у розмірі 3 000 грн та 1 500 грн у разі, якщо судове засідання не відбулося), проте такі ймовірні витрати відповідачки суд не ураховує для цілей розподілу судових витрат, оскільки належні докази на підтвердження їх розміру в матеріалах справи відсутні. За результатами розгляду справи суд частково задовольнив вимоги зустрічного позову, а відтак з урахуванням характеру спірних правовідносинсуд вважає, що на позивачку слід покласти половину судових витрат відповідачки, що у грошовому виразі становить 29 105,60 грн (1211,20+42000+15000)/2). На підставі викладеного,

Outcome: partial