Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

У травні 2025 року [PERSON] звернулася до Основ`янського районного суду міста Харкова з позовом, який в подальшому уточнила та просила суд скасувати заборону/арешт на спадкове майно, а саме на квартиру [ADDRESS] , накладену за №6296199 реєстратором Першою Харківською Державною нотаріальною конторою. В обґрунтування позову зазначила, що під час оформлення спадщини в Сьомій Харківській міській державній нотаріальній конторі після померлого [PERSON] позивач дізналася, що на спадкове майно, в тому числі на квартиру [ADDRESS] , накладено арешт/обтяження: номер обтяження №6296199, реєстратор обтяження: Перша Харківська державна нотаріальна контора, дата реєстрації обтяження 24.12.2007, підстава обтяження: постанова б/н від 08.05.2003 ВДВС Червонозаводського району м. Харкова. З метою уточнення/підтвердження зазначеної інформації 03.10.2024 Сьомою Харківською міською державною нотаріальною конторою направлено запит до КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради. Згідно з відповіддю КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради квартира належала на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва на право власності від 21.12.2006, до матеріалів інвентаризаційної справи документів стосовно накладення обтяження/обмеження не долучено. В Першій Харківській міській державній нотаріальній конторі позивачу було роз?яснено, що з боку Першої Харківської державної нотаріальної контори виконано суто технічну функцію, а саме - перенесення заборони (з носія) до відповідного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Позивач звернувся до Основ?янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби України у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції як правонаступника Відділу державної виконавчої служби Червонозаводського району м. Харкова для отримання інформації щодо виконавчих проваджень відносно померлого [PERSON] . Основ?янсько-Слобідським відділом державної виконавчої служби України у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було відмовлено в отриманні такої інформації. За наслідками отриманої інформації Сьомою Харківською міською державною нотаріальною конторою 22.04.2025 було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого чоловіка. Підставою відмови стало те, що при перевірці обтяжень шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було встановлено, що на все нерухоме майно [PERSON] , [INFO] , був накладений арешт, на підставі постанови б/н від 08.05.2003 ВДВС Червонозаводського р-ну м. Харкова, обтяження №6296199». Таким чином, позивач здійснив всі можливі дії для отриманням документів (та інформації) з огляду на зміст яких було би можливо визначити стягувача за виконавчим провадженням та підстави цього стягнення. Невирішення питання щодо зняття арешту заважає позивачу належним чином реалізувати свої цивільні права, а саме оформити свідоцтво про право на спадщину та отримати право власності на спадкове майно. Без скасування заборони/арешту на все нерухоме майно померлого чоловіка позивача оформлення спадщини неможливе, тому позивач була змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Основ`янського районного суду м. Харкова від 05.05.2025 позовну заяву залишено без руху. 16.05.2025 на виконання ухвали суду надійшла уточнена позовна заява з усуненням недоліків. Ухвалою Основ`янського районного суду м. Харкова від 20.05.2025 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, витребувано з Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції копії матеріалів виконавчого провадження, де боржником є [PERSON] , та в забезпечення якого була винесена постанова б/н від 08.05.2003 ВДВС Червонозаводського району м. Харкова про накладення арешту на майно боржника, в тому числі на квартиру [ADDRESS] , номер обтяження №6296199. 08.07.2025 на адресу суду від Першої Харківської державної нотаріальної контори надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким представник просила вважати Першу Харківську державну нотаріальну контору неналежним відповідачем, оскільки у даному випадку нотаріальною конторою було проведення не накладення арешту, а реєстрація арешту нерухомого майна на паперових носіях. Особа, яка виконувала технічну функцію не може бути належним відповідачем у справі. При вирішенні справи представник Першої Харківської державної нотаріальної контори поклалася на розсуд суду. 03.12.2025 через систему «Електронний суд» надійшла заява від Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, згідно з якою перевіркою відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження (далі - АСВП), яка відповідно до термінів, визначених пунктом 2 Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5 (далі - Положення), забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу, не встановлено виконавчого провадження, в рамках якого винесено постанову про накладення арешту на майно боржника № б/н від 08.05.2003, ВДВС Червонозаводського району м. Харкова, на підставі якої зареєстровано обтяження у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером № 6296199. З огляду на вищевикладене, надати копії матеріалів виконавчого провадження, в рамках якого винесено постанову про накладення арешту на майно боржника № б/н від 08.05.2003, ВДВС Червонозаводського району м. Харкова, в тому числі на квартиру [ADDRESS] , номер обтяження: № 6296199 не вбачається за можливе. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Представник відповідача - Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, у письмовій заяві просив провести розгляд справи без участі представника відділу. Представник відповідача - Першої Харківської державної нотаріальної контори також у судове засідання не з`явився, у письмовій заяві просив провести розгляд справи без участі представника нотаріальної контори. Представник третьої особи Сьомої Харківської державної нотаріальної контори також у судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі, правом на подачу письмових пояснень на позов не скористався. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст.ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Позивач [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 08.05.1992, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08.05.1992 та відміткою у паспорті [PERSON] у розділі «Сімейний стан». [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.08.2024, після його смерті заведено спадкову справу за №390/2024 від 03.10.2024, що вбачається з витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі за №7858431 від 03.10.2024. Так, [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане 21.12.2006 Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету ХМР р. №-06-274360 належала квартира [ADDRESS] . Загальна площа квартири 58,8 кв.м. Із запиту Сьомої Харківської державної нотаріальної контори від 03.10.2024 за вих. №600/02-14 вбачається, що нотаріальна контора просила надати відомості щодо державної реєстрації обтяжень станом до 01.01.2013 на квартиру [ADDRESS] . Згідно з довідкою КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» ХМР від 02.01.2025 за №1154652 квартира [ADDRESS] належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане 21.12.2006 Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету ХМР р. №-06-274360. До матеріалів інвентаризаційної справи за вищезазначеною адресою документи стосовно накладення обтяження/обмеження не долучено. 22.04.2025 державним нотаріусом Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори Сімаковою О.Г. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] , оскільки при перевірці обтяжень шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було встановлено, що на все нерухоме майно [PERSON] був накладений арешт на підставі постанови б/н від 08.05.2003 ВДВС Червонозаводського району м. Харкова, обтяження №696199. Згідно з інформацією, наданою на виконання ухвали суду 03.12.2025 від Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, встановлено, що перевіркою відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження не встановлено виконавчого провадження, в рамках якого винесено постанову про накладення арешту на майно боржника № б/н від 08.05.2003, ВДВС Червонозаводського району м. Харкова, на підставі якої зареєстровано обтяження у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером № 6296199, отже надати копії матеріалів виконавчого провадження, в рамках якого винесено постанову про накладення арешту на майно боржника № б/н від 08.05.2003, ВДВС Червонозаводського району м. Харкова, в тому числі на квартиру [ADDRESS] , номер обтяження: № 6296199 не вбачається за можливе. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно з ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. Відповідно до ч. 1, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року № 5, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику(речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. У спорах про зняття арешту з майна, яке є предметом застави (іпотеки) або придбано за рахунок кредиту, який не погашено, в якості третіх осіб у встановленому законом порядку залучаються заставодержатель (іпотекодержатель) або кредитор. Записи у відповідних державних реєстрах про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна за належного виконання в повному обсязі відповідного зобов`язання дійсно є перешкодами в реалізації власником права розпорядження відповідним майном. Так, у відзиві на позовну заяву представник Першої Харківської державної нотаріальної контори надійшов відзив на позовну заяву просила вважати Першу Харківську державну нотаріальну контору неналежним відповідачем, оскільки у даному випадку нотаріальною конторою було проведення не накладення арешту, а реєстрація арешту нерухомого майна на паперових носіях. Особа, яка виконувала технічну функцію не може бути належним відповідачем у справі. Водночас з урахуванням обставин цієї справи, зокрема відсутності відомостей про особу, в інтересах якої було накладено спірне обтяження, яка і повинна бути належним відповідачем у справі, позивач фактично позбавлений можливості поновити свої права шляхом подання позову саме до такого учасника спірних договірних правовідносин. Тому, суд вважає, що у даному випадку звернення позивача до Першої Харківської державної нотаріальної контори з вимогою про зняття арешту нерухомого майна, може розглядатися як належний спосіб захисту. Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 01.02.2023 року в справі № 910/9872/21. Таким чином, враховуючи, що документи, на підставі яких Першою Харківською державною нотаріальною конторою було накладено заборону на квартиру [ADDRESS] , відсутні, беручи до уваги неможливість встановлення конкретної особи, в інтересах якої накладено арешт на майно та підстав накладення арешту, а також те, що заборона відчуження нерухомого майна накладена у 2003 році до створення державних реєстрів прав власності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд також бере до уваги, що згідно вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданні не були спростовані доводи позивача про те, що підстави для подальшого перебування під арештом квартири [ADDRESS] відсутні а, наявність арешту позбавляє позивача права реалізувати свої спадкові права. Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Зважаючи на те, що даний спір виник не з вини відповідачів, суд залишає понесені позивачем судові витрати по фактично понесеними ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved