Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-30 00:00:00

І. Суть справи. ТОВ «Цикл Фінанс» в особі представника Жабченко Т.М. надіслала через електронний кабінет до Прилуцького міськрайонного суду позовну заяву до [PERSON] , в якій просила стягнути з відповідача борг за кредитним договором № 2032448861 від 11.08.2020 р. у сумі 6038,29 грн. Позов обґрунтовувався тим, що 11.08.2020 р. між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2032448861 за типом продукту РОS, за умовами якого остання отримала кредитні кошти у розмірі 6038,29 грн із нарахуванням процентів за користування кредитом у розмірі 0,01% річних. 20.08.2021 р. ТОВ «ОТП Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» уклали договір факторингу № 20/08/21, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права нового кредитора за кредитним договором №2032448861. Відповідачем зобов`язання з повернення кредитних коштів на умовах договору не виконано, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором №2032448861 (РОS) від 11.08.2020 р. в сумі 6038,29 грн. Відповідач відзиву на позов не подав. ІІ. Процедура та позиція сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повідомлялася про розгляд справи шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження у справі рекомендованим листом на адресу зареєстрованого місця її проживання. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18.12.2025 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи неявку у судове засідання відповідача, який вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, ненадходження від нього відзиву на позовну заяву, суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. IV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 11.08.2020 р. між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2032448861 за типом продукту РОS, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 6038,29 грн. на придбання товару у продавця, зобов`язавшись повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом протягом дії кредитного договору за фіксованою процентною ставкою - 0,01% річних до 11.05.2021 р. шляхом внесення щомісячних ануїтетних платежів згідно Графіку платежів та розрахунку загальної вартості кредиту, що є Додатком № 1 до договору. 11.08.2020 р. було підписано паспорт споживчого кредиту, Додаток №1 до договору про надання споживчого кредиту №2032448861, яким визначено графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, Додаток №1 до паспорту споживчого кредиту. Згідно специфікації до кредитного договору, рахунку-фактури №ФП-0069-5691437 від 11.08.2020 р. та видаткової накладної №ФП-0069-39138861 за рахунок кредитних коштів у розмірі 6037,67 грн з яких: [PERSON] 4997,90 грн було придбано смартфон «XIAOMI REDMI 9A2/32GB» з додатковими продуктами продавця та 490 грн сплачено за послуги банку, 549,77 грн сплачено комісійну винагороду за видачу кредиту /а.с.18 звор.-19/. 20.08.2021 р. згідно умов Договору факторингу № 20/08/21, ТОВ «ОТП Банк» відступлено право вимоги за кредитним Договором №2032448861 від 11.08.2020 р. на користь ТОВ «Цикл Фінанс», відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права нового кредитора за вищевказаним кредитним договором. Відповідно до витягу з реєстру боржників за договором факторингу №20/08/21 від 20.08.2021 р. вбачається, що у [PERSON] наявна заборгованість у загальному розмірі 6038,29 грн., яка складається з основного боргу - 6037,67 грн, нарахованих відсотків - 0,62 грн. /а.с.12/. V. Оцінка Суду. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що між АТ «ОТП Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір №2032448861 від 11.08.2020 р., за умовами якого відповідач отримала кредитні кошти на умовах, визначених договором, що підтверджується письмовими доказами, зокрема договором, паспортом споживчого кредиту, графіком платежів, рахунком-фактурою, видатковою накладною та специфікацією придбаного товару. Надані докази у своїй сукупності підтверджують факт реального надання кредиту та використання кредитних коштів відповідачем, а тому суд відхиляє можливі доводи щодо формального характеру укладення кредитного договору. Відповідно до ст.526, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, а його невиконання є порушенням зобов`язання та тягне передбачені законом правові наслідки. З матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, розмір якої підтверджений витягом з реєстру боржників та розрахунком заборгованості. Доказів погашення заборгованості, зменшення її розміру або обґрунтованих заперечень щодо поданого розрахунку відповідач суду не надала, правом на подання відзиву та реалізацію процесуальних прав, передбачених ст.ст.12,81 ЦПК України, не скористалася. Щодо правонаступництва позивача суд зазначає, що перехід права вимоги підтверджується договором факторингу, укладеними у письмовій формі, а також витягом з реєстру боржників, який містить відомості про зобов`язання відповідача саме за кредитним договором №2032448861 від 11.08.2020 року. Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу клієнт відступає факторові право грошової вимоги до боржника, а фактор набуває статусу нового кредитора у відповідному зобов`язанні. Відповідачем не заявлено заперечень щодо правонаступництва позивача, а також не надано доказів, які б спростовували належність ТОВ «Цикл Фінанс» як нового кредитора за спірним зобов`язанням. При цьому чинне законодавство не пов`язує дійсність переходу права вимоги з обов`язковим повідомленням боржника про відступлення права вимоги, що прямо випливає з положень ст.516 ЦК України. Суд також враховує, що витяг з реєстру боржників є належним доказом індивідуалізації переданого права вимоги та підтверджує, що до позивача перейшло право вимоги саме за спірним кредитним договором. Тобто, позивач довів наявність у нього статусу належного кредитора та правомірність заявлених позовних вимог. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Цикл Фінанс» про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 6038,29 грн, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту в сумі 6037,67 грн; простроченої заборгованості по відсотках в сумі - 0,62 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. VІI. Розподіл судових витрат. З урахуванням вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір, попередньо сплачений позивачем, у відповідності до правил цивільного процесуального законодавства має бути стягнутий з відповідача на його користь у розмірі задоволених вимог 2422,40 грн. Позивач також просить стягнути з відповідачки 3000 грн витрат на правову допомогу. Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. У позовній заяві зазначено про понесення позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн, які представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача, на підтвердження чого надав копію договору про надання правової допомоги №43453613/1 від 25.08.2025 р., акт №2032448861 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг), детальний опис наданих послуг Аналіз норм статей 137,141 ЦПК України дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі №755/9215/15 зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи. Ураховуючи предмет і підстави заявленого позову, який розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження, незначну складність справи, усталену судову практику з розгляду даної категорії справи, відсутність необхідності в витребуванні доказів, обсяг виконаних адвокатом робіт, яка полягала у складенні позовної заяви, на підставі поданих позивачем документів, співмірність наданих послуг із складністю справи, суд вважає, що розмір заявлених витрат на правничу допомогу є завищеним. Враховуючи принципи розумності і співмірності, складність справи, обсяг фактично наданих адвокатом послуг, обґрунтованість та пропорційність розміру заявлених витрат на правничу допомогу, які позивач поніс до предмета спору, суд дійшов висновку наявність підстав для часткового відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1500 гривень.

Outcome: approved