Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

До суду з вказаною заявою звернувся [PERSON] з посиланням на те, що з 19.09.2009 [PERSON] та [PERSON] проживали в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . З вересня 2017 року він разом з [PERSON] проживали в цивільному шлюбі. Разом з ним, проживали діти останньої. 21.11.2020 він та [PERSON] зареєстрували шлюб. За період шлюбу у них [INFO] народилася дочка [PERSON] .. Рішенням Ставищенського районного суду від 20.05.2025 [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] .. Він разом із [PERSON] та дітьми проживають в одному будинку, з початку спільного проживання він займається вихованням та утриманням дітей, сприймає їх як власних, тому бажає їх усиновити. Діти також бажають, щоб він їх усиновив. Він (заявник) є військовослужбовцем ЗСУ, отримує заробітну плату, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, фізично здоровий, спиртними напоями не зловживає, наркотичних речовин не вживає, на обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Також бажає змінити в актовому записі про народження дітей прізвище та по батькові дітей з « [PERSON] » на « [PERSON] » та « [PERSON] / [PERSON] » на « [PERSON] / [PERSON] », в графі батько дітей, вказати його батьком. Заявник просить суд визнати його усиновителем неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] , та внести зміни в актовий запис про їх народження, у графі прізвище дітей записати « [PERSON] », по батькові « [PERSON] / [PERSON] », в графі батько дітей, вказати його батьком. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав, підтвердив обставини, на які посилається в заяві. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечила проти задоволення заяви, підтвердила обставини, викладені в заяві. Представник заінтересованої особи: органу опіки та піклування - виконавчого комітету Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області в судовому засіданні не заперечив проти задоволення заяви. Представник заінтересованої особи Ставищенського відділу ДРАЦС у Білоцерківському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не прибув, вказаний відділ подав до суду заяву з проханням розглядати справу у відсутність представника відділу (а. с. 87). В судовому засіданні в присутності психолога [PERSON] та начальника Служби у справах дітей та сім`ї Ставищенської селищної ради Даценка В.М. було вислухано думку дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , стосовно їх усиновлення [PERSON] .. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника [PERSON] , заінтересованої особи [PERSON] , представника заінтересованої особи [PERSON] , думку дітей, дослідивши письмові докази, вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про усиновлення. Згідно статті 310 ЦПК України, заява про усиновлення дитини або повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування, подається до суду за місцем їх проживання. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , перебуває з 21 листопада 2020 року в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (до одруження [PERSON] ), [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Ставищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 51 та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 26.11.2024 (а. с. 25, 26-27). Від даного шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а. с. 53). [PERSON] є матір`ю неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копій свідоцтв про народження (а. с. 36, 41), батьком дітей є [PERSON] , якого рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 20.05.2025, яке набрало законної сили 20.06.2025, позбавлено батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а. с. 33-34). Мати дітей - [PERSON] надала нотаріально засвідчену згоду на усиновлення заявником [PERSON] її дітей: [PERSON] та [PERSON] , вказана заява засвідчена приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області 1 листопада 2025 року, зареєстрована в реєстрі за № 421 (а. с. 32). Відповідно до довідки Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області від 19.09.2025 №5-557 та Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 10.11.2025, який складений начальником служби у справах дітей та сім`ї Ставищенської селищної ради Даценком В.М., завідувачем сектору вказаної служби Мокрицькою Л.Є. та головним спеціалістом вказаної служби Малій Т.П., встановлено, що до складу сім`ї заявника відносяться його дружина [PERSON] , дочка [PERSON] , [INFO] , дочка дружини [PERSON] , [INFO] , син дружини [PERSON] , [INFO] , та підопічна [PERSON] , [INFO] . Сім`я має житловий будинок в [ADDRESS] , житлова площа якого 55,7 м. кв., загальна площа 73,3 м. кв.. Будинок має чотири житлові кімнати, коридор, кухню, ванну, веранду, обладнаний меблями, в будинку проведено ремонт. Будинок має охайний вигляд, в будинку створені всі належні умови для повноцінного проживання дітей. Біля будинку є земельна ділянка площею 0,48 га, яка використовується за призначенням. [PERSON] може бути усиновлювачем [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Усиновлення відповідає інтересам дітей. [PERSON] створив всі належні умови для повноцінного проживання дітей (а. с. 15, 21). Згідно довідки Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області від 19.09.2025 № 5-554, копії договору купівлі-продажу земельної ділянки з розташованим на ній житловим будинком від 20.09.2022, витягу з Даржавного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] (а. с. 20, 47-48, 49). Відповідно до пояснень [PERSON] та [PERSON] , фактично вони проживають разом з вересня 2017 року, разом з ними проживають і діти. Відповідно до довідки Київського професійно-педагогічного фахового коледжу ім. Антона Макаренка від 16 жовтня 2025 року № 01/05-12/6504 (а.с. 38), висновку про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини (а.с. 39), неповнолітня [PERSON] навчається на 1 курсі денної форми навчання за кошти державного (регіонального) бюджету за освітньо-професійним ступенем» фаховий молодший бакалавр» спеціальності «D5 Маркетинг» Київського професійно-педагогічного фахового коледжу ім. Антона Макаренка; здорова. Відповідно до характеристики учня 7-б класу Ставищенського ліцею № 2 Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області (а.с. 44), висновку про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини (а.с. 45), [PERSON] навчається в Ставищенському ліцеї № 2 з березня 2023 року, характеризується позитивно; його мати та вітчим [PERSON] беруть активну участь у його вихованні, присутні на батьківських зборах та спілкуються з класним керівником. З 14.11.2024 і по даний час заявник [PERSON] перебуває на військовій службі по мобілізації, його дохід за лютий-липень 2025 року становить 256855,35 грн., що підтверджується довідкою вказаної військової частини від 11.09.2025 (а. с. 22). Відповідно до висновку про стан здоров`я, [PERSON] за станом здоров`я може бути опікуном дітей (а. с. 19). Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявної судимості» МВС України [PERSON] станом на 15 листопада 2025 року на території України до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває (а. с. 18). Відповідно до висновку Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області від 12.11.2025 №03-06/2602 [PERSON] може бути усиновлювачем, а усиновлення ним дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є доцільним і таким, що відповідає їх інтересам (а. с. 14). Згідно частини третьої статті 5 СК України держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Згідно зі статтею 6 Сімейного кодексу України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснюється на підставі рішення суду, крім випаду, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільності та гармонійних умов її життя. Відповідно до частини першої статті 208 СК України, усиновленою може бути дитина. Малолітньою вважається дитина у віці до чотирнадцяти років, неповнолітньою - до 18 років. Частинами 2 та 3 статті 211 СК України передбачено, що усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Стаття 217 СК України передбачає можливість надання згоди батьків на усиновлення дитини. Визначено такі важливі аспекти: усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків; згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною; згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку; письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Відповідно до ст. 171 СК України, враховується думка дитини при вирішенні питань, що стосуються її життя. Дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. При цьому Закон України «Про охорону дитинства» визначає, що забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити. У контексті віку дитини при її опитуванні ВС у постанові від 25 березня 2019 року у справі № 165/2240/16-ц (провадження № 61-29942св18) зауважив, що при вирішенні питань, які стосуються її життя, дитині, здатній сформулювати власні погляди, має бути забезпечено право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що її стосуються, причому поглядам дитини надається належна увага згідно з її віком і зрілістю. Аналогічної позиції притримується і судова практика. Зокрема, у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі №357/17852/15-ц визначено, що: «Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть переважати інтереси батьків. При цьому при вирішенні питань, які стосуються її життя, дитині, здатній сформулювати власні погляди, має бути забезпечено право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що її стосуються, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. В судовому засіданні було встановлено, що діти [PERSON] та [PERSON] бажають, щоб заявник їх усиновив та був їхнім батьком, оскільки в них дуже добрі стосунки, вони його люблять, а він дбає про них. Відповідно до ч. 1 ст. 223 СК України, особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище осіб, які бажають усиновити дитину, їх сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких заявники бажають усиновити дитину; взаємовідповідність осіб, які бажають усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ці особи опікуються вже дитиною; особу дитини та стан їх здоров`я; ставлення дитини до осіб, які бажають її усиновити ( ч. 1 ст. 224 СК України ). При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини (ст. 224 СК України). Частиною 1 статті 229 СК України встановлено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Також, згідно частини 2 статті 231 СК України, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Крім того, судом враховано, що мати дитини не заперечувала проти такого усиновлення заявником. До того ж, як встановлено в судовому засіданні, заявник та мати дітей [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, разом проживають однією сім`єю та виховують спільну дитину від шлюбу. Окрім цього, з пояснень матері дітей, заявника та самих дітей в судовому засіданні встановлено, що між заявником та дітьми склалися добрі стосунки, заявник відноситься до них, як до своїх дітей, піклується про них. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Виходячи зі змісту статті 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Забезпечення дитині такого захисту і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом є обов`язком держави. Судом встановлено, що обставини, передбачені ст. 212 СК України, наявність яких виключала б для заявника можливість бути усиновлювачем неповнолітньої та малолітньої дитини - відсутні. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Принцип 6 Конвенції "Про права дитини" від 20 листопада 1959 року, Генеральної Асамблеї ООН проголошує що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли є можливість, рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові й моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. На суспільство і на органи публічної влади повинен лежати обов`язок здійснювати особливе турбування про дітей, немаючих сім`ї та про дітей немаючих достатніх засобів до існування. Статтею 20 Конвенції "Про права дитини" від 20 листопада 1959 року, Генеральної Асамблеї ООН відзначає, що одним з власних як найкращих інтересів дитини є її усиновлення. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухвалюючи рішення згідно зі статтею 224 СК України, суд повинен обґрунтовувати задоволення чи відхилення заяви про усиновлення в разі її задоволення в резолютивній частині рішення необхідно навести відомості про заявника (заявників), повністю зазначивши його прізвище, ім`я, по батькові, день місяць і рік народження а також його громадянство. За наявності клопотання заявників суд вирішує питання про зміну прізвища імені та по батькові, дати і місця народження відповідно до статей 229-231 СК України. При цьому слід мати на увазі, що зміни вносяться не до свідоцтва про народження, а до актового запису про народження дитини. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що усиновлення дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] є доцільним та таким, що відповідатиме їх найвищим інтересам, підстав, передбачених у сімейному законодавстві, які б перешкоджали цьому усиновленню, судом не встановлено, а тому заява в цій частині підлягає задоволенню. Враховуючи, що згідно ч. 1 ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи, а заявник скористався таким правом та просив внести зміни в актові записи про народження неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , записавши його батьком, суд вважає, що це відповідає інтересам дітей, а тому є підстави для задоволення заяви і в цій частині. За ч. 1 ст. 233 СК України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється (ч. 2 ст. 233 СК України). За змістом ст. 314 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника (заявників). Якщо після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили батьки дитини відкликали свою згоду на її усиновлення, суд скасовує своє рішення і поновлює розгляд справи. У разі відкликання заяви про усиновлення після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили, суд скасовує своє рішення і залишає заяву без розгляду. Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, а у справах про усиновлення дітей іноземцями - також до уповноваженого органу виконавчої влади. Понесені заявником судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення віднести, відповідно до вимог ч. 4 ст. 314 ЦПК України за рахунок заявника. Відтак, судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті заявником судового збору за подання ним до суду заяви про усиновлення дитини, слід залишити за останнім, оскільки покладення їх на державу або ж на інших осіб при ухваленні рішення у справі у порядку окремого провадження чинним ЦПК України не передбачено.

Outcome: approved