Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, в якому просять суд визнати за ними по 1/4 частині в порядку спадкування за законом після смерті їх матері [PERSON] , яка померла14.09.2001, право на земельну частку (пай) розміром 2,98 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КДПНВСЦ «РОСІЯ» с. Велика Рача Великорацької сільської ради Радомишльського району Житомирської області. В обґрунтування заявлених вимог посилаються на те, що вони є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] , до складу спадщини після смерті якої увійшло вказане право на земельну частку (пай), однак нотаріусом відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті останньої у зв`язку з тим, що вони як спадкоємці не надали сертифікат на право на земельну частку (пай), так як він втрачений. Водночас, на запит нотаріуса, Відділом №1 Головного управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних правовідносин Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області повідомлено про наявність запису за №2/124 в «Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку (пай), що видавалися Радомишльською районною державною адміністрацією Меделівка, Чудин, Велика Рача» щодо реєстрації сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЖТ №0322717 на ім`я [PERSON] та наявності підпису про його отримання (повідомлення №3001/35-25 від 08.10.2025), яке міститься в матеріалах спадкової справи №198/2025. На думку позивачів, їх права мають бути захищені в судовому порядку шляхом визнання за ними права власності на спадкове майно, що є ефективним способом захисту прав. Ухвалою судді від 17.11.2025 відкрито загальне позовне провадження у даній справі, призначено підготовче судове засідання на 11.12.2025 та витребувано від приватного нотаріуса копію спадкової справи (а.с.43-44). Ухвалою від 11.12.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 08.01.2026 (а.с.94). Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, однак позивачі в позовній заяві звернулися до суду з клопотанням про розгляд справи без їх участі, а від відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі його представника (а.с.101), а тому суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачів [PERSON] (а.с.53 на звороті - 55), спадщину після смерті якої прийняли позивачі, що підтверджується матеріалами справи. 21.10.2025 приватним нотаріусом Камінською Л.В. до майна померлої [PERSON] було заведено спадкову справу № 198/2025 (а.с.56). Зі змісту постанов приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Камінської Л.В. від 21.10.2025 вбачається, що позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у вигляді права на земельну частку (пай), у зв`язку з тим, що спадкоємцями не був наданий сертифікат на право на земельну частку (пай), так як він втрачений (а.с.19-20, 21-22, 23-24, 25-26). Разом з тим, згідно довідки Мірчансько-Меньківського старостинського округу Радомишльської міської ради Житомирського району Житомирської області №392 від 05.11.2025 вбачається, що [PERSON] була внесена в списки земельних паїв бувших членів КДПНВ селекційного центру «Росія» с. Велика Рача за №1113, сертифікат на земельну ділянку (пай) серія ЖТ №0322717, площею 2,98 умовних кадастрових гектарів (а.с.27). Також у матеріалах спадкової справи № 198/2025, заведеної до майна померлої [PERSON] міститься повідомлення Відділу №1 Головного управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних правовідносин Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №3001/35-25 від 08.10.2025 про наявність запису за №2/124 в «Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку (пай), що видавалися Радомишльською районною державною адміністрацією Меделівка, Чудин, Велика Рача» щодо реєстрації сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0322717 на гр. [PERSON] , на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА від 14.03.2000 №78. У графі Книги «Підпис власника сертифіката на земельну частку (пай)» наявний підпис про його отримання. Також зазначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) видавалися в одному екземплярі особисто громадянину, тому неможливо видати його копію (а.с.82). За правилами ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Згідно з абз. 2, 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 у «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У частині другій статті 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, визначені в Законі України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Згідно ст. ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є, зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пункту 1 Указу Президента від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі - Указ Президента № 720/95) паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). У пункті 2 Указу Президента № 720/95 зазначено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. У частині дев`ятій статті 5 ЗК України 1990 року передбачено, що кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 22 ЗК України 1990 року право власності на землю виникає після одержання документа, що посвідчує це право. У частині другій статті 23 ЗК України 1990 року зазначено, що державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Таким чином, право особи на земельну частку (пай) виникає за наявності трьох умов: одержання КСП державного акта на право колективної власності на землю, перебування такої особи в членах КСП на час передачі державного акта та включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом колективного сільськогосподарського підприємства на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. У разі неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Враховуючи наведене, [PERSON] набула за життя право на земельну частку (пай), тому воно входить до складу спадщини після її смерті. Отже, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги позивачів є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved