Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

15 жовтня 2025 року АТ «Акцент-Банк», в інтересах якого діє представник за довіреністю Шкапенко Олександр Віталійович, через підсистему «Електронний суд», звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 116 348,34 грн та судові витрати (вхідний №41352, а.с.1-4). Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 01 квітня 2014 року [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в «А-Банку» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «А-Банку» відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 27,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідно до п. 2.1.2.3 та 2.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг в «А-Банку», клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг в «А-Банку» разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконало в повному обсязі, а саме: надало відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку з цим, позивач робить висновок, що відповідач, у порушення умов кредитного договору, а також ст. 509, 526, 1054 ЦК України, зобов`язання за вказаним договором не виконала, а тому, станом на 15 жовтня 2025 року, має заборгованість за кредитним договором в розмірі 116 348 грн 34 коп, з яких: 98 001,01 грн - заборгованість за кредитом, та 18 347,33 грн - заборгованість за відсотками. Посилаючись на те, що [PERSON] умови, укладеного кредитного договору, не виконує в зв`язку з чим у неї утворилася вказана заборгованість, тому АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду та просить стягнути з відповідача вказану заборгованість. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 жовтня 2025 заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с.86). Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 жовтня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом АТ «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 12 год 30 хв 03 грудня 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси (а.с.95-96). Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 грудня 2025 року розгляд справи відкладений до 11 год 00 хв 05 січня 2026 року (а.с.108). Представник позивача Шкапенко О.В. у судове засідання, що призначено о 11 год 00 хв 05.01.2026, не з`явився, причин не прибуття у судове засідання суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронного кабінету як безпосередньо позивача, так і його представника Шкапенка О.В., що були отримані цими учасниками справи 04.12.2025 (а.с.110 зворот, 111 зворот). Водночас представник позивача Шкапенко О.В. у клопотанні про розгляд справи за відсутності позивача від 15.10.2025, що було подане разом із позовною заявою (а.с.78), просив суд, розгляд означеної справи проводити без участі представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення у разі виникнення обставини, викладених у ч.1 ст.280 ЦПК України. Відповідач [PERSON] , у судове засідання 05 січня 2026 року о 11 год 00 хв не з`явилася, про причини неявки не повідомила, хоча про місце, день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без її участі до суду не подала, відзиву до суду не направила (відповідно до вимог ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами). У зв`язку з цим, 05 січня 2026 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом акціонерного товариства «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки справа слухалась у відсутність всіх учасників справи, тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, що ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 24.09.2013 [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку (а.с.14). Згідно дослідженої судом виписки по картці клієнта [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , встановлено, що відповідач, у період 01.04.2014 до 01.10.2025, активно користувалася кредитними коштами, а витрати за цей період відповідача становили 824 330,41 грн, водночас кошти, що повернуті позивачу, складають 709 298,04 грн, сума комісії - 20 834,26 грн, та сума кешбеку - 0,85 грн (а.с.15-55). Із довідки за картками АТ «Акцент-Банк» суд встановив, що відповідачу [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та видано наступні картки: № [NUMBER] - строком дії до березня 2028 року, № [NUMBER] - строком дії до січня 2018 року, № [NUMBER] - строком дії до грудня 2031 року, № [NUMBER] - строком дії до грудня 2031 року, № [NUMBER] - строком дії до грудня 2031 року, та № [NUMBER] - строком дії до грудня 2031 року (а.с.57). Крім того з довідки АТ «Акцент-Банк» за лімітами суд встановив, що [PERSON] були встановлені такі грошові ліміти у період з 01.04.2014 до 15.10.2025: 1) 28000 грн (з 10.03.2023); 2) 35000 грн (з 07.04.2023); 3) 46000 грн (з 28.07.2023); 4) 50000 грн (з 23.09.2023); 5) 61000 грн (з 28.05.2024); 6) 66000 грн (з 26.06.2024); 7) 71000 грн (з 03.08.2024); 8) 76000 грн (з 17.09.2024); 9) 80000 грн (з 24.10.2024); 10) 85000 грн (з 05.11.2024); 11) 90000 грн (з 04.01.2025); 12) 95000 грн (з 28.01.2025); 13) 98100 грн (з 28.01.2025) (а.с.56). Із Витягу з умов та Правил банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» суд встановив, що даний документ містить інформацію про права банку, умови обслуговування, обов`язки банку, а також права та обов`язки клієнта банку. Крім того з означеного документа суд встановив, що він не містить підпису, в тому числі електронно-цифрового, відповідача [PERSON] (а.с. 59-65). Також із Витягу з умов та Правил банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», тарифи користування кредитною карткою «Універсальна» та «Універсальна GOLD», суд встановив, що даний засіб доказування містить інформацію про умови користування означеними кредитними картками, зокрема, розмір базової процентної ставки, розмір комісії, умови поповнення картки без її наявності, вартість оформлення картки з фото тощо. Крім того з означеного документа суд встановив, що він також не містить підпису, в тому числі електронно-цифрового, відповідача [PERSON] (а.с. 65 зворот - 66). Водночас, із дослідженого у судовому засіданні розрахунку заборгованості за договором б/н від 01.04.2014, станом на 15.10.2025, суд встановив, що позивачем визначено загальну суму заборгованості відповідача в розмірі 116 348,34 грн, що складається з: 98001,01 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), та 18 347,33 грн - залишок заборгованості за процентами на прострочену заборгованість (а.с.5-8). Відповідно до ч.1,2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно з ч.1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє, зокрема банківська установа (в даному випадку - АТ «Акцент-Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. На підставі викладеного, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ст.1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Як встановлено судом, в анкеті-заяві позичальника від 24.09.2013 процентна ставка за кредитом не зазначена, а відповідно сторонами не погоджена. Крім того означений засіб доказування не містить інформації про те, яку конкретно банківську картку виявила волю отримати відповідач як позичальник: «Універсальну», «Gold», «Пенсійну картку» тощо. Відповідно до ч.1,2,4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин, тобто станом на 24.09.2013 (оскільки Закон України «Про споживче кредитування» прийнятий 15.11.2016, а набрав чинності 10.06.2017), договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. Договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору був переданий споживачеві, покладається на кредитодавця. Споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Проте суд, дослідивши у судовому засіданні всі засоби доказування, що подані позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог, дійшов висновку, що позивачем, всупереч положенням ч.1 ст.81 ЦПК України, на підтверджується визначення між сторонами, зокрема розміру відсоткової ставки за кредитом, не долучено жодного належного і допустимого засобу доказування. За відсутності узгодження у письмовому вигляді зазначених умов, не є можливим встановити дійсні умови кредитування в частині плати за кредит (відсотків) на відповідний період, відсоткової ставки і сплати підвищених процентів тощо. У матеріалах справи відсутні докази про погодження з відповідачем, у встановленому законом порядку, відповідних умов користування наданими банком коштами з фіксацією цих умов як в Анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил банківських послуг в «А-Банку», так і в будь-якому іншому засобі доказування. Позивач не надав суду доказів укладання з відповідачем договору саме на тих умовах, виходячи з яких пред`явив до неї вимогу про стягнення боргу з відповідними його складовими, зокрема процентами. Отже, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком витяг з тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» через їх мінливий характер та відсутність підпису позичальника про їх нею погодження, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Ураховуючи вищенаведені обставини справи, які встановлені на підставі належних доказів, що надані сторонами, суд дійшов висновку, що правові підстави для нарахування та сплати процентів за користування коштами, що надані банком відповідачу в якості кредиту, відсутні. У зв`язку з цим, відсутні правові підстави для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача процентів за користування коштами в сумі 18 347,33 грн, а тому у цій частині суд дійшов висновку про відмову в задоволенні означеної позовної вимоги. Разом з тим, реалізуючи право вимоги повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, банком заявлено до стягнення 98001,01 грн заборгованості за кредитом. Обґрунтовуючи підстави стягнення такої заборгованості, банком, окрім її розрахунку, надано виписку по картковому рахунку, в якій міститься повна інформація про рух коштів, відображено всі операції за кредитним договором за даним балансом, суми надходжень та їх розподіл на погашення складових кредиту. Оскільки фактично отримані та використані позичальником кредитні кошти в повному обсязі повернуті не були, банк вправі вимагати захисту своїх прав у судовому порядку шляхом зобов`язання відповідача виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача лише суми тіла кредиту. Що стосується прохання позивача, викладеного у п.2 прохальної частини позовної заяви від 15.10.2025, про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на сплату судового збору, то суд зазначає про таке. Із досліджених судом матеріалів позовної заяви вбачається, що витрати позивача по сплаті судового збору складають 2422,40 грн (з урахуванням понижуючого коефіцієнта 0,8), що підтверджується платіжним дорученням №6005315516705 від 15.10.2025 (а.с.77). Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд визнав позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №б/н від 01.04.2014 частково обгрунтованими і задовольнив їх на суму 98 001,01 грн (заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту)), що складає 84,23% від ціни позову (98001,01 грн / 116 348,34 грн), тому з відповідача на користь позивача,

Outcome: partial