Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

У листопаді 2025 року представник позивачки адвокат Селезньов М. В. звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Позов мотивовано тим, що сторони зареєстрували шлюб 20 червня 2019 року, мають неповнолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] . Останнім часом любні відносини між сторонами фактично припинені, спільного господарства - не ведуть. Подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 грудня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання у справі призначено на 18 грудня 2025 року 09-30 год. У подальшому судове засідання відкладено на 26 грудня 2025 року 12-00 год. У матеріалах справи мвститься клопотання представника позивачки адвоката Селезньова М. В., в якому він просив розглянути справу без його та позивачки участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, при цьому належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відзиву на позов, жодних заяв/клопотань відповідач не подавав до суду. З урахуванням вимог ст. 128, 223, 280 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За вимогами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що з 20 червня 2019 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Ніжинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, за актовим записом № 183. Сторони мають спільну неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . За твердженням позивачки, що не спростовано відповідачем, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбно-сімейних відносин. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що рішення позивачки про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим; причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати шлюбно-сімейні відносини позивачка наміру не має, і такого наміру не висловив відповідач. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах СК України, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір.

Outcome: approved