Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 67028,20 грн., з яких 49364,00 грн. сума заборгованості, 15302,84 грн. -інфляційні втрати, 2361,36 грн. три відсотки річних, а також просить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2147,20 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що 07 липня 2021 року між первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та відповідачем [PERSON] було укладено електронний договір №4429344 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого сторони погодили, що сума кредиту складає 15050,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, строк кредиту - 30 днів. 08.08.2021 року відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахуваних процентів за користування кредитом на суму 6576,85 коп., у зв`язку з чим відповідно до п.1.4 та.п.4.2. договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 30 днів. 07.09.2021 року відповідач своїх зобов`язань перед кредитором не виконав, а тому відповідно до п.4.3 договору кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено ще на 90 днів, зі сплатою процентів за стандартною ставкою в 1,90% в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит шляхом перерахунку на його банківську карту. Однак відповідач оплати за договором не здійснював. 03 травня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», як фактором, укладено договір факторингу №03-05/2022, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту відповідача зазначену при укладенні кредитного договору, відповідного повідомлення. Таким чином до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі 49364 грн., яка складає 15050 грн.- тіло кредиту, 34314,00 грн. нараховані проценти. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту №4429344 від 07 липня 2021 року становить 49364 грн., яка складає 15050 грн.- тіло кредиту, 34314,00 грн. нараховані проценти. Неможливість в досудовому порядку врегулювати спір, наявність непогашеної заборгованості, зумовило звернення позивача до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 17 липня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 02 серпня 2023 року зупинено провадження у справі на підставі п. 2 ч.1 ст. 251 ЦПК України - до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України. 06 жовтня 2025 року до суду надійшло повідомлення командира військової частини [NUMBER] , про те, що наказом командира військової частини старшого солдата [PERSON] , водія інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти звільнено з військової служби у запас, виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 08 жовтня 2025 року провадження у справі поновлено. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю та просить задовольнити, з підстав викладених у ньому, проти заочного рішення не заперечує. Представник відповідача адвокат Василюк В.В. подала до суду клопотання про відкладення розгляд справи на іншу дату у зв`язку зайнятістю в іншому судовому засіданні, однак належних доказів на підтвердження не надала, а тому протокольною ухвалою відмовлено у задоволенні даного клопотання. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, а тому суд в порядку ст. 280 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує позивач. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем склались відносини зобов`язального характеру, що підтверджується укладеними договором кредиту/ та договором факторингу. 07 липня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №4429344, який позичальником підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором А 512328 (07.07.2021 o 13:35), відповідно до умов якого товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування ними та виконати інші обов`язки передбачені договором (п 1.2 Договору). Сума кредиту (загальний розмір) складає 15050,00 гривень. Тип кредиту кредит. Строк кредиту 30 днів (п. п.1.3, 1.4 Договору). Тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору, якщо не виконанні умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку, якщо відбулась пролонгація за ініціативою споживача відповідно до п. 4.2 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулась автопролонгація, відповідно до п.4.3 Договору (п. п. 1.5.1 Договору). Метою кредиту є споживчі (особисті) потреби (п.п. 1.6 Договору). Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] (п. 2.1 Договору). Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за реквізитами, згідно п. 2.1 договору (п. 2.4 Договору). Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт» (п. 3.1 Договору). Строк кредиту може бути продовжено: за ініціативою споживача на кількість днів, зазначених у п.1.4 Договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження в порядку п.4.2 Договору; в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов визначених у п.4.3 Договору (п.4.1 Договору). Сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль (п.4.3 Договору). Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором. Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором доведено до відома [PERSON] інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом, таблиця підписана електронним підписом - одноразовим ідентифікатором. ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий Дім» повідомило ТОВ «Авентус Україна» про успішне перерахування коштів на платіжні карти клієнтів за списком, в тому числі 13 вересня 2021 року перераховано на платіжну карту № [NUMBER] кошти у сумі 15050 гривень. Зазначені реквізити банківської карти № [NUMBER] в повідомленні ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий Дім» співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача, вказаними останнім у п. 2.1 Договору. 03 травня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу №03-05/2022, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №03-05/2022 від 03 травня 2022 року ТОВ «ФК» Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №4429344 в загальному розмірі 49364,00 гривень, з яких: 15050,00 гривень - заборгованість за основною сумою боргу; 34314,00 грн - заборгованість за відсотками. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором було повідомлено відповідача, шляхом направлення відповідного листа на електронну пошту, зазначену останнім при укладенні кредитного договору. Згідно з наданими позивачем розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором за період з 07.07.2021 року до 06.12.2021 року становить 49364,00 гривень, з яких: 15050,00 гривень - заборгованість за основною сумою боргу; 34314,00 грн - заборгованість за відсотками. При застосуванні норм права до спірних правовідносин судом враховується наступне. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ст.11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Частиною 2 статті 639 ЦК України також визначено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно правової позиції Верховного Суду викладеної в постанові від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19: «Встановивши, що без отримання листа на адресу електронної пошти і смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано вважав, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача, цей правочин відповідно до Закону України "Про електронну комерцію" вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі». [PERSON] уклав кредитний договір в електронному вигляді, первісний кредитор умови договору виконав та надав відповідачу кредит в сумі 15050,00 грн. строком на 30 днів. 08.08.2021 року відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахуваних процентів за користування кредитом на суму 6576,85 коп., у зв`язку з чим відповідно до п.1.4 та.п.4.2. договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 30 днів. 07.09.2021 року відповідач своїх зобов`язань перед кредитором не виконав, а тому відповідно до п.4.3 договору кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено ще на 90 днів, зі сплатою процентів за стандартною ставкою в 1,90% в день, проте в порушення умов означеного договору він не виконав своїх зобов`язань щодо повернення кредиту в повному обсязі, доказів зворотнього матеріали справи не містять. Згідно ст. ст. 526, 529 ч. 1 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Тобто, належним виконанням зобов`язання з боку відповідачки є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором та сплата процентів за користування ним. За нормою ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Уклавши договір факторингу№03-05/2022 від 03 травня 2022 року, позивач у встановленому законом порядку набув право вимоги до відповідача за кредитними зобов`язаннями за договором №4429344 від 07 липня 2021 року. Отже, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження сплати суми заборгованості та узгоджених відсотків за кредитними договорами в межах строку кредитування ні позивачу ні первісному кредитору, за таких обставин позовні вимоги щодо повернення отриманих кредитних коштів, відсотків підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі. Щодо вимог про стягнення в порядку статті 625 ЦК України 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач просив стягнути із відповідача суму інфляційних втрат за період за грудень 2021 року по травень 2023 року в загальному розмірі 15302,84 грн, а також стягнути 3 відсотки річних за прострочення виконання зобов`язання за період 07.12.2021 року по 12.07.2023 року в загальному розмірі 2361,36 грн. Разом з тим, згідно Закону України № 2120-IX від 15.03.2022 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" розділ Прикінцевих та перехідних положень ЦК України доповнено п. 18, яким регламентовано, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума інфляційних втрат за період 07 груденя 2021 року до 23 лютого 2022 року (78 днів) в загальному розмірі 2288,51 грн., а також стягнути 3 відсотки річних за прострочення виконання зобов`язання за вказаний період в загальному розмірі 316,47 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Задовольняючи позовні вимоги частково суд також враховує, що відповідач не скористався своїм правом та не подав до суду відзиву на позовну заяву, не спростував розрахунки суми позовних вимог, не подав доказів на погашення заборгованості за кредитними договорами, отже сума заборгованості ним не заперечується. Відповідно до ч. 1. п. 1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаний з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження надання правової допомоги, позивачем надано договір про надання правничої допомоги №10/07-2023 від 10.07.2023 року, звіт про надання правової допомоги згідно договору №10/07-2023 від 10.07.2023 року на суму 10 000 грн., копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС №9422/10 від 18.09.2020 року та платіжна інструкція №718. Відповідно ч. 2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд доходить висновку про необхідність стягнення витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог та стягнути із [PERSON] на корить Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» понесені у даній справі витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді у розмірі 7753,00 грн із розрахунку: ціна позову 67028,20 грн., задоволено на суму 51968,98 грн = 77,53% х 10 000 грн : 100% = 7753,00 грн. За подання позову Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» сплачено 2147,20 грн. судового збору, оскільки позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» задоволено на 77,53 %, то із [PERSON] на користь ТОВ «КЛТ Кредит» необхідно стягнути понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1664,72 грн. (2147,20 грн х 77,53% :100%).

Outcome: partial