Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

25.07.2025 представник заявника [PERSON] адвокат Писко С.І. звернулася до Старосамбірського районного суду Львівської області із зазначеною заявою, покликаючись на те, що [INFO] у селі Болозів Старосамбірського району Львівської області померла двоюрідна бабуся заявниці [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ААГ ім. Мічуріна, розміром 1,29 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Земельна частка (пай) належала останній на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №056839 від 06.08.1996 року, що виданий на підставі розпорядження голови Старосамбірської районної державної адміністрації №164 від 07.06.1996р. та зареєстрований 20.02.1997р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №410. Зазначає, що [PERSON] , [INFO] , на момент смерті [INFO] була зарестрована і фактично проживала в [ADDRESS] . Крім неї в даному житловому будинку з 1994 року до дня її смерті була зареєстрована і проживала двоюрідна онука [PERSON] , [INFO] , яка здійснювала за нею догляд. Після смерті [PERSON] її двоюрідна онука доглядала за житловим будинком та іншим майном, сплачувала комунальні послуги та земельний податок, обробляла земельну ділянку. Від імені померлої [PERSON] Болозівською сільською радою, яка ввійшла до складу Добромильської міської ради, заповіт не посвідчувався. Стверджує, що оскільки, за життя [PERSON] не склала заповіту, то спадкування після її смерті здійснюється за законом. Вказує, що [PERSON] , [INFO] , була донькою [PERSON] . [PERSON] 25.05.1966 році уклала шлюб з [PERSON] та при реєстрації шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище " [PERSON] " на прізвище чоловіка " [PERSON] ". [PERSON] відповідно є донькою [PERSON] та [PERSON] . 20.05.1978 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та при реєстрації шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище " [PERSON] " на прізвище чоловіка " [PERSON] ". [PERSON] була донькою [PERSON] . [PERSON] була одружена з [PERSON] , при реєстрації шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище " [PERSON] " на прізвище чоловіка " [PERSON] ". [PERSON] померла [INFO] . Таким чином дідусь заявниці [PERSON] є рідним братом спадкодавця [PERSON] . Також зазначає, що будучи двоюрідною онукою померлої та маючи право на спадкування за законом, заявник звернулася до Старосамбірської державної нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав, однак нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальних дій, надавши письмового листа №211/01-16 від 14.02.2025р. про те, що [PERSON] було пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті її двоюрідної бабусі, [PERSON] , яка померла [INFO] . У зв`язку з вищесказаним, нотаріус не вправі зареєструвати від її імені заяву та видати свідоцтво про право на спадщину за законом. За захистом своїх прав слід звертатись до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Проте заявник вважає, що на неї не поширюється встановлений строк для прийняття спадщини, оскільки на час відкриття спадщини вона постійно проживала із спадкодавцем за однією адресою: [ADDRESS] . [PERSON] жила спільно з [PERSON] , вела сільське господарство, доглядала її, оскільки двоюрідна бабуся на той час була похилого віку, хворіла. Проживає в цьому будинку безперервно до цього часу. Вважає зазначений будинок своїм постійним житлом з 1994 року. З огляду на вищенаведене, просить суд встановити факт її постійного проживання разом із [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2025 року справу передано для розгляду судді Кушніру А.В. Ухвалою судді від 04.08.2025 відкрито провадження у даній справі та розгляд справи постановлено проводити в порядку окремого провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Заявниця [PERSON] та її представник адвокат Писко С.І. в судове засідання не з`явилися, проте представник заявниці подала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, зазначає, що заяву підтримують та просять її задовольнити. Представник заінтересованої особи Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги заявниці, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] у віці 82 роки, про що в книзі реєстрації актів про смерть 06.02.2003 зроблено запис за №5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 06.02.2003року (а.с.15). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема, земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ААГ ім. Мічуріна, розміром 1,29 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, який належав спадкодавцю на праві власності, що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №056839 від 06.08.1996 року (а.с.26, 27). Заявниця [PERSON] , [INFO] , є онучкою [PERSON] , який є рідним братом спадкодавця [PERSON] , що підтверджуються копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.19), в якому зазначено, що [PERSON] являється матір`ю [PERSON] , копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.21), в якому зазначено, що [PERSON] являється батьком [PERSON] , та копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.16), в якому зазначено, що [PERSON] являється батьком [PERSON] . Згідно довідки, виданої старостою округу №7 Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області №110 від 30.01.2024 (а.с.28) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , на момент смерті [INFO] була зарестрована і фактично проживала в [ADDRESS] . Крім неї в даному житловому будинку з 1994 року до дня її смерті була зареєстрована і проживала племінниця [PERSON] , [INFO] , яка здійснювала за нею догляд. Після смерті [PERSON] її племінниця доглядала за житловим будинком та іншим майном, сплачувала комунальні послуги та земельний податок, обробляла земельну ділянку. Від імені померлої [PERSON] Болозівською сільською радою, яка ввійшла до складу Добромильської міської ради, заповіт не посвідчувався. Племінниця спадкодавця [PERSON] [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.01.2004 (а.с.24). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №82104721 від 05.08.2025 (а.с.42) вбачається, що спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] в нотаріальній конторі не заводилася, що свідчить про те, що із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті останньої до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Заявниця [PERSON] звернулася до Старосамбірської державної нотаріальної контори для того, щоб подати заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , проте листом Вих. №211/01-16 від 14.02.2025 (а.с.25) нотаріусом було відмовлено у подачі такої заяви, оскільки було пропущено строк для прийняття спадщини і було запропоновано звернутися до суду. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Крім того, відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно положень ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Отже, статтями 1268 та 1269 ЦК України презюмується, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.п.2, 23 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах спадкування» виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Враховуючи вищенаведене та встановлені судом обставини справи, з огляду на те, що заявником надані суду належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження факту про який просить заявник, суд вважає можливим задовольнити заяву та встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом з [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved