Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-30 00:00:00

В провадженні суду розглядалась вказана справа, за наслідками розгляду якої було ухвалено рішення. 12.12.2025 року в системі «Електронний суд» представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] - адвоката Нечитайленко Н.О. звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, а саме просить стягнути з ДП «Дослідне господарство «Южний» Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства» Національної академії аграрних наук України судові витрати на правову допомогу в розмірі 6 000,00 грн. (шість тисяч гривень, 00 коп.). Додаткове судове рішення увалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.3, 4 ст. 270 ЦПК України). Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ДП «Дослідне господарство «Южний» Інституту кліматичного орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України» - адвокат Чабан О.О. підтримала поданні нею заперечення щодо ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат. По-перше, вважає, що заява подана з порушенням п`ятиденного строку, а саме рішення у справі ухвалено 05.12.2025 року та того ж дня доставлено до Електронного кабінету. Водночас заявник, звертаючись із заявою про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на правничу допомогу, посилається на те, що рішення суду нібито було доставлено лише 10 грудня, що обґрунтовується виключно повідомленням з електронної пошти про надходження документа в підсистемі «Електронний суд». По-друге, сторона не зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів. Витрати на правничу допомогу, що надані адвокатом Нечитайленко Н.О., підтверджуються на підставі наступних доказів: договір про надання правової допомоги від 01.02.2025 року, рахунку на оплату від 05.12.2025 року, акту про надання послуг від 05.12.2025 року. Згідно наданого акту про надання послуг від 05.12.2025 року адвокатом надані наступні послуги: судові засідання по ВКЗ- 20.02.2025 року, 28.04.2025 року, 22.07.2025 року, 07.08.2025 року, 26.08.2025 року, 01.12.2025 року по справі № 496/3111/24. Вказані послуги надані адвокатом Нечитайленко Н.О., яка представляла інтереси [PERSON] і брала участь у справі на підставі ордеру серії АН № 1508191. З наданого до матеріалів справи Ордеру серії АН № 1508191 вбачається, що його видано на підставі договору про надання правничої допомоги № 22/HO-1 від 22.07.2024 року. Разом із тим, звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на правничу допомогу, заявник не надав договір про надання правничої допомоги № 22/HO-1 від 22.07.2024 року, на підставі якого було видано ордер та в межах якого адвокат здійснювала представництво у справі. Натомість до заяви додано інший договір про надання правничої допомоги - № 01/02-НО від 01.02.2025 року, який не зазначений в ордері серії АН № 1508191 та не підтверджує правову підставу участі адвоката у судових засіданнях, перелічених в акті про надання послуг від 05.12.2025 року. Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом - адвокат Нечитайленко Н.О. в судовому засіданні підтримала свою заяву та заначила, що у договорі про надання правничої допомоги не зазначається конкретна справа, у якій адвокат бере участь. Вона є представником [PERSON]. з самого початку розгляду справи, що підтверджується наданими суду повноваженнями, які є чинними на даний час. Відповідно до договору про надання правничої допомоги адвокатом безпосередньо через адвокатський кабінет було виписано ордер. Ордер був наданий суду та виданий з дотриманням вимог законодавства про адвокатуру, зокрема Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». На підставі договору був виставлений рахунок, на підставі якого [PERSON]. було здійснено оплату. Після цього сторонами було підписано акт виконаних робіт. Щодо надання іншого договору - строк дії попереднього договору закінчився, у зв`язку з чим на тих самих умовах [PERSON]. було підписано новий договір про надання правничої допомоги. Дослідивши заяву представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом - адвоката Нечитайленко Н.О., яка просила задовольнити заяву про стягнення витрат на правничу допомогу в повному обсязі, матеріали справи, докази щодо надання правничої допомоги суд дійшов наступних висновків. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.2 ст.270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Відповідно до ч.3 ст. 246 ЦПК України у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Заява про ухвалення додаткового рішення надійшла до суду в системі «Електронний суд» 12.12.2025 року. Рішення ухвалено 05.12.2025 року, без проведення судового засідання та внесно до реєстру його «вступна та резолютивна частини» 10.12.2025 року. Як встановлено з довідок про доставлення «Рішення суду (вступна та резолютивна частини» від 05.12.2025 року, рішення доставлено до Електронного кабінету Нечитайленко Н.О. , ДП «Дослідне господарство «Южний» Інституту кліматичного орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України» та адвокат Чабан О.О. 10.12.2025 року о 21:30:59. Відповідно ст. 123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Отже, оскільки Нечитайленко Н.О. не була присутньою в судовому засіданні 05.12.2025 року, то про рішення дізналась 10.12.2025 року, що підтверджується довідками про доставлення вступної та резолютивної частини рішення до електронного кабінету учасників, звернувшись до суду 12.12.2025 року із заявою про ухвалення додаткового рішення, не пропустила п`яти денний строк, в порядку передбаченому ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Щодо надання доказів про судові витрати або зазначення про такі докази до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На вимогу ст. 175 ЦПК України представником відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом було зазначено про понесенні витрати у виді судового збору та інших витрат про які буде зазначено при розгляді справи. Згідно висновків у Постанова ВС від 08.04.2021 року у справі № 161/20630/18, визначено, що аналіз частини другої статті 134 ЦПК України свідчить про те, що у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто, у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. На підтвердження понесених [PERSON] витрат до заяви додано Договір № 01/02-НО від 01.12.2025 року, рахунок на оплату послух за договором № 01/02-НО від 01.12.2025 року, акт надання послуг № 01/02-НО-2 від 05.12.2025 р. за участь в судових засіданнях вкз по справі № 496/3111/24 20.02.2025 р., 28.04.2025 р., 22.07.2025 р., 26.08.2025 р., 01.12.2025 р., платіжну інструкцію № @2PL378272 на суму 6 000 грн. (платник [PERSON] , отримувач адвокат Нечитайленко Н.О.). Заява подана в «Електронному судді» на підставі ордеру серії АН № 150819 виданого на підставі договору про надання правничої допомоги № 22/НО-1 від 22.07.2024 р. Згідно ч. 4, 5, 6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом - адвокат Чабан О.О. просить відмовити у стягненні судових витрат, посилаючись на те, що адвокатом надано інший договір про надання правничої допомоги, на підставі якого не видавався ордер, згідно якого вона приймала участь у справі. Задовольняючи заяву про стягнення судових витрат, суд керується наступним. Відповідності до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Верховний Суд у своїй постанові від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 дійшов висновку, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Отже, безумовною підставою для стягнення судових витрат є: договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, які наявні у вказаній заяві адвоката Нечитайленко Н.О. При цьому, одночасне надання ордеру та договору про надання правничої допомоги не вимагається. Дійсно, при зверненні до суду із заявами в «Електронному судді», адвокат діяла на підставі ордеру серії АН № 150819 виданого на підставі договору про надання правничої допомоги № 22/НО-1 від 22.07.2024 р., який станом на проведенні судові засідання (20.02.2025 р., 28.04.2025 р., 22.07.2025 р., 26.08.2025 р., 01.12.2025 р.,) міг втратити силу. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04). Відповідно до Рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 року у справі "East/West Alliance Limited проти України", заява №19336/04, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відповідно до Рішення ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії», заява № 58442/00 відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Отже, адвокат просить стягнути 6 000 грн. витрат на правничу допомогу за участь в судових засіданнях вкз по справі № 496/3111/24 20.02.2025 р., 28.04.2025 р., 22.07.2025 р., 26.08.2025 р., 01.12.2025 р. Перевіривши матеріали справи, суд встановив, що адвокат Нечитайленко Н.О. дійсно приймала участь у вказаних судових засідання в режимі відеоконфереренції. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону N 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Отже, зважаючи на вищезазначене, суд вважає, що заявлені судові витрати є співвмірними, неминучими, з огляду на кількість судових засідань, які призначались судом та в яких приймала участь адвокат. Так, оцінюючі складність справи, ціну позову, обсяг матеріалів у справі, кількість підготовлених процесуальних документів, кількість засідань, тривалість розгляду справи судом тощо, суд вважає, що спів мірним є гонором у розмірі 6 000 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved