Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

До Центрального районного суду м. Миколаєва звернулась представник позивача [PERSON] - адвокат Максименко С.В. з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, В обґрунтування своєї позовної заяви представник позивача вказала, що [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 31.03.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом ММНО Коноваленко В.В. та зареєстрованого в реєстрі за №603. У жовтні 2023 року відбулося залиття квартири [PERSON] . Згідно акту №2 про наслідки залиття житлового приміщення, складеного 05.10.2023 року комісією із мешканців багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] та затвердженого ОСББ «Чкалова 98» встановлено, що внаслідок залиття у квартирі [ADDRESS] пошкоджені стеля, стіни та підлога по всій квартирі (кімната, коридор, кухня, санвузол, вбудована шафа), внаслідок залиття замкнуте електроживлення. Також зазначеним актом встановлено, що причиною залиття квартири [ADDRESS] стала недбалість мешканців квартири [ADDRESS] , а саме те, що у квартирі [ADDRESS] не було перекрито подачу води, внаслідок цього вона текла цілу ніч. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Позивачем в рамках підготовки до судового розгляду було замовлено судову будівельно- технічну експертизу з метою встановлення пошкоджень квартири [ADDRESS] внаслідок пошкодження та вартості ремонтно-будівельних робіт, необхідних для усунення спричиненої матеріальної шкоди внаслідок затоплення квартири. Відповідно до Висновку експертного дослідження №EД-19/115-23/16783-БТ від 08.12.2023 року встановлено, що технічною причиною залиття квартири [ADDRESS] , що сталося 05.10.2023 року, є витоки чистої води з внутрішніх інженерних мереж, внаслідок порушення норм технічної експлуатації будівель, а саме при відсутності мешканців в вище розташованій квартирі [ADDRESS] не було перекрито подачу води. 01.12.2023 року на момент дослідження за результатами візуального огляду встановлено, що в квартирі [ADDRESS] візуально видимі сліди протікання рідини через елементи перекриття, та результати дії вологи на поверхню внутрішнього оздоблення стін та стелі в кімнатах, що спричинило появу грибка та плісняви. Внаслідок залиття квартири експертом встановлено пошкодження таких кімнат, як: коридор 4,2 кв.м., вбудована шафа 1,4 кв.м. , ванна кімната (поєднана з вбиральнею) 3,4 кв.м. (зображення 8 висновку): плями жовтого кольору від дії рідини, пліснява а стелі окремими місцями, кухня 7,6 кв.м., житлова кімната 18,0 кв.м., балкон. Згідно висновку експерта розмір матеріальної шкоди, завданої квартирі [ADDRESS] , внаслідок залиття, що сталося 05.10.2023 становить 105 243,00 грн. [PERSON] відшкодувати завдані збитки в позасудовому порядку відмовилася, а тому [PERSON] змушена звертатись до суду з позовом. Крім стягнення матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири в розмірі 105243,00 грн. позивачка просила стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 10 000, 00 грн., витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 6883,20 грн., витрати по сплаті судового збору - 1211,20 грн. та витрати на правничу допомогу у сумі 12000 гривень. На думку позивача, моральна шкода, яка завдана відповідачем полягає у душевних стражданнях, яких [PERSON] зазнала у зв?язку із залиттям квартири (в тому числі майна, яке там знаходилося), власником якої є остання. Залиття квартири позивачки порушило нормальний рим життя, спричинило неможливість користування належним позивачці майном, призвело до психологічного дискомфорту, зниженому та нестійкому настрою, постійної емоційної напруги. Також позивачка повинна витрачати значний час та зусилля для проведення ремонту (відновлення стану квартири після залиття). 08.04.2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідча - адвоката Ремешевського Є.А. в якому останній вказав, що факт залиття квартири позивача, протиправна бездіяльність відповідача та причинно-наслідковий зв`язок між цією бездіяльністю підтверджується лише Актом № 2 від 05.10.2023 р. та складеним на його підставі Висновком експертного дослідження. Складання цього Акту відбувається у відповідності із п. 2.3.6 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 р. згідно із додатком № 4 до цих Правил. Акт № 2 від 05.10.2023 р. цьому Додатку не відповідає, зокрема не містить в собі чітких причин залиття, висновків та рекомендацій комісії. Зазначив, що Акт № 2 складено у відсутність представника власника квартири [ADDRESS] (відповідача) та найголовніше без доступу та фактичного огляду квартири [ADDRESS] , що виключає можливість об`єктивного встановлення не тільки чітких причин залиття, але і особу, яка має нести відповідальність за шкоду, спричинену цим залиттям. Відповідач вважає, що доданий до позовної заяви Висновок експертного дослідження №ЕД-19/115-23/16783-БТ від 08.12.2023 р. не може вважатися допустимим доказом у справі, оскільки він складений на підставі відомостей неналежним чином складеного Акту № 2 та без огляду квартири відповідача. Вказав, що для визначення розміру шкоди необхідні спеціальні знання у будівельній галузі, а тому просять суд призначити судову будівельно технічну експертизу. Щодо розміру моральної шкоди зазначив, що у даній справі позивачем має бути доведено факт душевних страждань, погіршення чи позбавлення його здібностей внаслідок заливання квартири. Зазначені в позові «негативні емоції та переживання з приводу пошкодження квартири водою, порушення звичайного способу життя, хвилювання та думки як відновити квартиру, нервова напруга» є нормальними і властивими всім людям проявами психіки при зіткненні з неприємністю, але не є душевними стражданнями за ст. 22 ЦКУ. Для людини природно думати, як відновити пошкоджене майно, це звичайний процес мислення. Але наявність при цьому негативних емоцій, хвилювання та нервової напруги залежать від психологічних особливостей, темпераменту і знань конкретної людини і не свідчать про наявність душевних страждань. Відтак, Позивач має подати медичні документи на доведення небезпечних для здоров`я переживань, хвилювань чи страждань. Крім цього, у створенні хвилювань та переживань як відновити квартиру не повинен бути винен сам позивач. Стосовно судових витрат представник відповідача зазначив, що враховуючи обґрунтовану вище недопустимість Висновку експертного дослідження, як доказу у справі, витрати на його складання не підлягають розподілу між сторонами, а розмір витрат позивача на правову допомогу не відповідає критеріям реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру. Відповідач вважає, що покладення на неї у повному обсязі судових витрат на правову допомогу є безпідставним та просить суд у випадку задоволення позовних вимог зменшити ці витрати до 3000,00 грн. У судове засідання позивач не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. Повідомлялась належним чином. Представник позивача - адвокат Максименко С.В. у судовому засіданні вимоги позову підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Повідомлявся належним чином. Представник відповідача - адвокат Ремешевський Є.А. заперечував, щодо задоволення позовних вимог, просив суд відмовити в позові. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 31.03.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом ММНО Коноваленко В.В. та зареєстрованого в реєстрі за №603 /а.с.12-14/. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за №399799321 від 17.10.2024 року [PERSON] є власником квартири за [ADDRESS] , з розміром частки 1/1, дата реєстрації права власності 19.06.2019 року приватним нотаріусом Миколаївського місткого нотаріального округу Душейко О.М./а.с.19/. Згідно Акту №2 від 05.10.2023 року комісія у складі: Мироненко Ю.М. (голови правління ОСББ "Чкалова 98 б", [PERSON] мешканця кв. [ADDRESS] , [PERSON] мешканця кв. [ADDRESS] , [PERSON] мешканця кв. [ADDRESS] , склали цей акт про те, що даною комісією було обстежена квартира [ADDRESS] (власником якої є [PERSON] ), на предмет залиття з вищерозташованої квартири [ADDRESS] , що розташована на 3 поверсі і знаходиться в приватній власності [PERSON] . На день обстеження комісія встановила, що під час залиття квартири [ADDRESS] постраждали: кухня, санвузол, коридор, кімната, вбудована шафа. Доступу до квартири [ADDRESS] комісія не мала. Також комісією було зазначено, що були порушені такі норми технічної експлуатації, як відсутність мешканців в квартирі [ADDRESS] , а тому не було перекрито подачу води, остання текла усю ніч. А тому комісією вказана причина залиття квартири [ADDRESS] - недбалість мешканців квартири [ADDRESS] . Також комісія вказала що ремонт, який необхідно провести повинен бути силами власників квартири [ADDRESS] , з вини якого сталося залиття. Акт №2 від 05.10.2023 року був складний за зовнішнім оглядом в присутності комісії та за відсутності власника квартири [ADDRESS] [PERSON] /а.с.20/. Згідно наданого експертом Грищенко Є.В. Висновку експертного дослідження №ЕД-19/115-23/16783-БТ від 08.12.2023 року вбачається, що технічною причиною залиття квартири [ADDRESS] , що сталося 05.10.2023, є витоки чистої води з внутрішніх інженерних мереж, внаслідок порушення норм технічної експлуатації будівель, а саме при відсутності мешканців в вищерозташованій квартирі [ADDRESS] не було перекрито подачу води. 01.12.2023 року на момент дослідження за результатами візуального огляду встановлено, що в квартирі [ADDRESS] візуально видимі сліди протікання рідини через елементи перекриття, та результати дії вологи на поверхню внутрішнього оздоблення стін та стелі в кімнатах, що спричинило появу грибка та плісняви. Внаслідок залиття експертом встановлено наступні пошкодження по кімнатах окремо: - Коридор 4,2 м2 :здуття лінолеуму на підлозі по всій площі; плями жовтого кольору від дії рідини, пліснява на стелі по всій площі окремими місцями; розкриття стиків шпалер, шпалери вкриті грибком та пліснявою окремими місцями по всій площі стін; укоси вхідної двері вкриті пліснявою, спостерігається розшарування шарів оздоблення укосів. - Вбудована шафа 1,4 м2 : здуття лінолеуму на підлозі по всій площі; плями жовтого кольору від дії рідини, пліснява на стелі по всій площі окремими місцями; деформовано дерев?яні двері; розкриття стиків шпалер, шпалери вкриті грибком та пліснявою окремими місцями по всій площі стін. - Ванна кімната (поєднана з вбиральнею) 3,4 м2: плями жовтого кольору від дії рідини, пліснява на стелі окремими місцями. - Кухня 7,6 м2 : здуття лінолеуму на підлозі по всій площі; плями жовтого кольору від дії рідини, пліснява ,розшарування шарів оздоблення на стелі по всій площі окремими місцями; розкриття стиків шпалер, шпалери вкриті грибком та пліснявою окремими місцями по всій площі стін. - Житлова кімната 18,0 м2: здуття лінолеуму на підлозі по всій площі; плями жовтого кольору від дії рідини, розшарування шарів оздоблення, здуття шарів, пліснява на стелі по всій площі окремими місцями; розкриття стиків шпалер, шпалери вкриті грибком та пліснявою окремими місцями по всій площі стін. - Балкон : плями жовтого кольору від дії рідини, пліснява окремими місцями по стінах та стелі. Експертом зазначено, що розмір матеріальної шкоди, завданої квартирі [ADDRESS] , внаслідок залиття, що сталося 05.10.2023 становить 105 243,00 грн. /а.с.22-49/. 11.10.2024 року [PERSON] надіслала на адресу місця реєстрації [PERSON] , [ADDRESS] , повідомлення (досудове врегулювання спору) про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, про що свідчать фіскальні чеки та квитанції про відправлення повідомлення /а.с.50-51, 56-57/. Матеріали справи не містять відповідь відповідача на повідомлення позивача. У судове засідання 25.11.2025 року був запрошений експерт для надання роз`яснення щодо зробленого ним Висновку експертного дослідження №ЕД-19/115-23/16783-БТ від 08.12.2023 року. Судом приведено експерта [PERSON] до присяги та повідомлено про кримінальну відповідальність. Експерт [PERSON] роз`яснив суду, що для проведення даного експертного дослідження він особисто оглядав кв. [ADDRESS] . Дане експертне дослідження проводилось відповідно до норм діючого законодавства, а саме відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України №591 від 17.07.2017 року "Про затвердження Інструкції з організації проведення та оформлення експертних проваджень у підрозділах Експертної служби Міністерства внутрішніх справ України". Пояснив, що для проведення даного дослідження є у користуванні експертів певна програма, в яку вносяться дані та вона враховує всі затверджені державні норми та стандарти і відповідно робить кошторис на ремон чи будівництво приміщення, також програма вказує автоматично ресурси, які потрібні для здійснення робіт. Щодо вивозу сміття на відстань 30 км, пояснив, що дана відстань передбачена нормами і вона є усередненими радіусами, а не точною відстанню, згідно норм відстань для міста - 30 км, для сільської місцевості 80 км. Вказав, що вартість робіт створюється на підставі кошторисної заробітної плати, що створюється державою, а вартість матеріалів береться середня ринкова. Зауважив, що кошторис для виконання робіт є інвесторським і може бути не точним. Також повідомив, що кошторис, який був наданий ним для виконання робіт є передбачений законодавством бюджетний варіант, оскільки вартість робіт і ресурсів в ньому в рази чотири нижча за комерційний, який пропонують підприємства, що виконують подібні роботи. Допитана у судовому засіданні 25.11.2025 року свідок [PERSON] повідомила, що вона є сусідкою сторін у справі, проживає за адресою [ADDRESS] 05.10.2023 року приблизно о 05:00 год. ранку хтось з сусідів спускався на сходинковій клітці і побачив між 3 та 2 поверхом воду. Було викликано голову ОСББ. У [PERSON] були ключі від квартири [ADDRESS] , власниця квартири залишила їх, оскільки виїхала за кордон. Свідок зайшла до квартири [ADDRESS] та побачила що на підлозі даної квартири стояла вода висотою по кісточку. Після чого [PERSON] разом з іншими сусідами піднялись на 3 поверх, щоб зрозуміти звідки йде вода. Вони зайшли до кв. [ADDRESS] , а потім до кв. [ADDRESS] . Двері від квартири [ADDRESS] відчинили невідомі їм жінки. Зайшовши до кв. [ADDRESS] з правої сторони від вхідних дверей була комірчина, а в ній висів бойлер. Шланга подачі води, яка йшла до бойлера була розірвана і потік води бив у стіну. Було дуже багато води, навіть затоплена щитова, що знаходилась на сходинковій клітці. Після виявлення причини затоплення свідок [PERSON] зателефонувала своїй подрузі, щоб та допомогла прибрати воду з кв. [ADDRESS] прибирали ті дві жінки, що прийшли відчиняти в ній двері. Вказала, що в квартирі [ADDRESS] було мокрі стіни від численних потьоків, після там стали чорні плями плісняви. Зазначила, що її квартира по сусідству з кв. [ADDRESS] , у них спільна стіна на кухні. Внаслідок затоплення квартири [ADDRESS] стіна кухні в квартирі свідка [PERSON] також була волога Допитана у судовому засіданні 25.11.2025 року свідок [PERSON] повідомила, що вона є сусідкою сторін у справі, проживає за адресою [ADDRESS] , що розташована на 8 поверсі. 05.10.2023 року вона разом з [PERSON] прибирала кв. [ADDRESS] . Вказала суду, що кв. [ADDRESS] була вся затоплена водою, води було по кісточку в кухні, кімнаті та комірчині. Вода лилася, наче йшов дощ. Також, окрім квартири [ADDRESS] , був затоплений і тамбур. Крім того зазначила, що вона була присутня в коридорі квартири [ADDRESS] і бачила, що з цієї квартири вода виливалась у під`їзд. За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. 08.04.2025 року представником відповідача - адвокатом Ремешевським Є.А. було заявлено клопотання про призначення експертизи. Ухвалою суду від 19.06.2025 року призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу. Витрати з проведення даної експертизи покладено на відповідача [PERSON] . Провадження у справі зупинено. В подальшому від експерта надійшло повідомлення про сплату експертизи та погодження строків її виконання, на що 15.09.2025 року представником відповідача - адвокатом Ремешевським Є.О. було надіслано клопотання про поновлення провадження у справі, оскільки у відповідача [PERSON] відсутня можливість здійснити оплату вартості експертизи в сумі 17302,46 грн. /а.с.186-192/. Відповідно до статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)показаннями свідків. Положеннями статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи з вищевикладеного, суд вважає що відповідачем [PERSON] не доведено відсутність її вини у завданні шкоди, а також не надано будь яких доказів, що спростовують її вину у завданні матеріальної шкоди [PERSON] , внаслідок залиття квартири останньої. Водночас позиція позивача підтверджується оглянутими у судовому засіданні матеріалами справи, в тому числі і Висновком експертного дослідження №ЕД-19/115-23/16783-БТ від 08.12.2023 року, показами свідків [PERSON] та [PERSON] . При вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу та витрат на проведення експертизи суд виходить з наступного. Відповідно до пункту 1, 3 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача суду надано: Витяг з Договору про надання правової допомоги від 09.10.2024 року, квитанція до прибуткового касового ордера від 18.10.2024 року №3/10-24. /а.с.52,53/. Згідно частини четвертої статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначені суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру (Постанова від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц). Так, позивачем ставилось питання про стягнення з відповідача на її користь суми понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн. При цьому, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було надано правову допомогу, складено позовну заяву та зібрано необхідні документи та відповідно подані до суду, також адвокат була присутня у судових засіданнях з розгляду даної справи, а тому суд вважає, що розмір гонорару в 12 000,00 грн. є обґрунтованим та не завищеним. Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн., оскільки суд вважає, що вона буде об`єктивно відповідати вимогам співмірності, а тому вимога позивача підлягає задоволенню, а вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Згідно наданої представником позивача платіжної інструкції 0.0.3342111349.1 від 06.12.2023 року сума витрат за наданий Висновок експертного дослідження №EД-19/115-23/16783-БТ від 08.12.2023 року склала 6883,20 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат за наданий Висновок експертного дослідження №EД-19/115-23/16783-БТ від 08.12.2023 року в розмірі 6883,20 грн. Також позивач просила в позовній заяві стягнути з відповідача на її користь судовий збір, то суд вважає, що є підстави згідно ст. 141 ЦПК України для стягнення з відповідача на користь позивача 1211,20 гривень судового збору, розмір якого підтверджено платіжною інструкцією 0.0.3950559239.1 від 17.10.2024 року. При вирішенні питання про стягнення з відповідача моральної шкоди суд виходить з наступного. Відповідно до ст.56 Конституції України, ст 23 Цивільного кодексу України(далі - ЦК України) особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справа про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995(далі- ППВСУ №4 від 31.03.1995) відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №464/3789/17 від 10.04.2019). Суд вважає підтвердженим заподіяння позивачу моральної шкоди, що полягала у душевних стражданнях, яких [PERSON] зазнала у зв?язку із залиттям квартири (в тому числі майна, яке там знаходилося), власником якої є. Залиття квартири позивачки порушило нормальний рим життя, спричинило неможливість користування належним позивачці майном, призвело до психологічного дискомфорту, зниженому та нестійкому настрою, постійної емоційної напруги, крім того остання повинна витрачати значний час та зусилля для проведення ремонту. На підставі викладеного, виходячи з принципу розумності та співмірності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди заявлених [PERSON] до [PERSON] в сумі 10 000 грн.

Outcome: approved