Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що 24.01.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і відповідачем за допомогою веб-сайту (creditcasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1145-3613. Згідно змісту кредитного договору разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Відповідно до норм ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» кредитний договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 7000,00грн, строк кредитування 300 днів, базовий період 14 днів; знижена % ставка 2,50% в день; стандартна процентна ставка 3,00% в день. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору. Проте відповідач, усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед позивачем, не повернув кредитні кошти кредитодавцю, а також не виконав всі інші свої зобов`язання перед кредитодавцем. Станом на 25.08.2025 загальний розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором становить 58170,00грн та складається з: простроченої заборгованості за кредитом - 7000грн; простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 51170,00грн. Проте, позивач просить суд стягнути з відповідача не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом - 7000,00грн; та прострочену заборгованість за нарахованими процентами - 18130,00грн, що разом становить 25130,00грн, а також судові витрати в розмірі 2422,40грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі представника ТОВ «Укр кредит фінанс», не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, направила відзив на позов, в якому просила відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що позивачем не доведено факту видачі кредиту та руху коштів, розміру заборгованості загального та по її складовим. Надана позивачем копія листа АТ КБ Приватбанк про перерахування через систему Liqpay платежів без зазначення реквізитів відправника, отримувачів та призначення платежів не може бути доказом видачі позики, оскільки не відповідає ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні. Позивачем не надано ні будь-якого первинного бухгалтерського документа, ні виписки з власного рахунку про переказ коштів по договору. Нараховані позивачем суми не відповідають законодавству України, у тому числі про воєнний стан, ст.1048 ЦК України, ст.12, 21 Закону України Про споживче кредитування та заявленим самим позивачем у наданих копіях договорів та графіків платежів умовам кредитування і є непропорційно великою сумою, не відповідають засадам справедливості, добросовісності та розумності цивільно-правових відносин та правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду. Сторони у судові засідання не з`явились, позивач клопотав про розгляд справи у відсутність його представника, відповідачка скористалась своїм право на подання відзиву на позов. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі доказів, які додані до справи, та ухвалити рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. 24.01.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і [PERSON] був укладений Договір про відкриття кредитної лінії №1145-3613 продукту «СreditKasa» за допомогою веб-сайту сreditкasa.com.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», згідно з умовами якого відповідачці було відкрито кредитну лінію шляхом надання грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб. Сума кредиту 7000,00грн, дата видачі кредиту 24.01.2023, останній календарний день першого Базового періоду - 06.02.2023, мета відкриття кредитної лінії - для задоволення особистих потреб позичальника. Договір підписано [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А1800. В п. 3.1 цього Договору зазначено, що цей Договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 19.11.2023. Строк договору є рівним строку кредитування (п. 4.8). Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає 1139965% (п.4.9). Орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладення Договору (за весь строк кредитування складає 70000,00грн та включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом 63000грн (п.4.10). Договір №1145-3613 та додатки до нього підписані відповідачем одноразовим ідентифікатором А1800. Відповідно до п.5, 6, 7 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем. Згідно з ч.2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» (в редакції станом на дату укладення договору) накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.. У відповідності до ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексомУкраїни істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Місцем укладення електронного договору є місцезнаходження юридичної особи або місце фактичного проживання фізичної особи, яка є продавцем (виконавцем, постачальником) товарів, робіт, послуг. Момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар визначається згідно з положеннями Цивільного кодексуУкраїни про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі якщо предметом електронного договору є надання послуг у сфері електронної комерції, обов`язок постачальника перед споживачем вважається виконаним у момент, коли надана постачальником послуга відповідає властивостям, визначеним договором або законодавством. У разі якщо предметом електронного договору є виконання робіт у сфері електронної комерції, обов`язок виконавця перед замовником вважається виконаним у момент, коли результат виконаної роботи відповідає вимогам, встановленим договором або законодавством. Електронним договором може бути визначено інший момент виконання зобов`язань між сторонами. Покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар. Підтвердження вчинення електронного правочину повинно містити такі відомості: умови і порядок обміну (повернення) товару або відмови від виконання роботи чи надання послуги; найменування продавця (виконавця, постачальника), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії щодо товару, роботи, послуги; гарантійні зобов`язання та інформація про інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом товару або з виконанням роботи чи наданням послуги; порядок розірвання договору, якщо строк його дії не визначено. Дія цього положення не поширюється на електронні правочини, пов`язані з одноразовим наданням інформаційних електронних послуг або послуг проміжного характеру в інформаційній сфері, оплата яких здійснюється дистанційно. Постачальник таких послуг має надати змогу споживачеві ознайомитися з найменуванням постачальника, його місцезнаходженням та порядком прийняття претензії щодо послуги. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. Пропозиція укласти електронний договір (оферта), текст електронного договору, електронні повідомлення укладаються державною мовою. За бажанням покупця електронний договір може укладатися іншою мовою за згодою сторін. Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, судом встановлено, та доказів іншого відповідачем не надано, що кредитний договір між відповідачем та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» було укладено відповідно до приписів указаних вище норм закону, в Інформаційно-телекомунікаційній системі первісних кредиторів в електронній формі. У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір, укладений між сторонами в електронній формі, має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та Первісним Кредитором (Позикодавцем) не було б укладено. За змістом статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. За ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти. Відповідно до ч.1, 2 ст.1056-1 ?ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Перерахування кредитних коштів за договором № 1145-3613 від 24.01.2023 [PERSON] в розмірі 7000,00грн підтверджується довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», згідно якої 24.01.2023 були перераховані кошти через систему платежів LiqPay в сумі 7000,00грн за договором № 1145-3613 від 24.01.2023 на платіжну картку № [NUMBER] , а також копією листа АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів на платіжну картку № [NUMBER] від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay. Вказані докази є належними, допустимими, послідовними, узгоджуються між собою та підтверджують перерахування кредитних коштів в розмірі 7000,00грн за договором № 1145-3613 від 24.01.2023 на платіжну картку [PERSON] № [NUMBER] , вказану нею в кредитному договорі, від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay. Підстав для визнання їх неналежними та недопустимими не вбачається. Відповідачка не спростувала тих обставин, що грошові кошти в сумі 7000грн, що надійшли 24.01.2023 на її картку № [NUMBER] , були перераховані їй саме позивачем. Крім того не заслуговують на увагу доводи відповідачки, що нараховані відсотки за кредитним договором є завищеними. Так, судом перевірений розрахунок заборгованості, зроблений позивачем. Він є вірним, узгоджується з умовами договору та підписаний відповідачкою. Також відсотки нараховані в межах строку договору. При цьому свого контррозрахунку відповідачкою надано не було. Отже, кредитодавець свій обов`язок перед відповідачем по перерахуванню кредитних коштів виконав, проте відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого в нього перед кредитором виникла заборгованість. Згідно поданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № 1145-3613 від 24.01.2023 станом на 25.08.2025 заборгованість відповідача становить 58170,00грн та складається з: простроченої заборгованості за кредитом - 7000грн; простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 51170,00грн. При цьому позивач просить суд стягнути з відповідача не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом - 7000,00грн; та прострочену заборгованість за нарахованими процентами - 18130,00грн, що разом становить 25130,00грн. Отже, з огляду на те, що відповідачем не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Відповідно до вимогст.141ЦПКУкраїни судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача в сумі 2422,40грн.

Outcome: approved