Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

06 червня 2025 року [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області як представник Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради з позовом до [PERSON] про стягнення надміру нарахованих та виплачених коштів. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачка, [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради як одержувач державних соціальних допомог. На підставі звернення [PERSON] про призначення тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме (далі тимчасова допомога) від 29.08.2024, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 №189 «Про затвердження Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме» (далі-Порядок) [PERSON] призначено та виплачено тимчасову допомогу за період з 01.08.2024 по 31.01.2025 в розмірі 3196,00 грн щомісячно. 24 січня 2025 року [PERSON] звернулась з повторним зверненням про призначення тимчасової допомоги у якому зазначила відомості про отриманні аліменти в період отримання тимчасової допомоги у вересні 2024 року в розмірі 7800,00 грн. Факт отримання аліментів підтверджено довідкою про розмір сплачених аліментів від 22.01.2025 № 762 виданою Старокостянтинівським відділом державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області. Згідно поданої заяви від 29.08.2024 [PERSON] проінформована про умови призначення та підстави припинення тимчасової допомоги та зобов`язалась повідомити про отриманні аліменти, в разі отримання в період одержання тимчасової допомоги, у десятиденний термін, що підтверджено її особистим підписом у заяві, про те нею дані зобов`язання не виконано. Відповідно до п. 2 Порядку тимчасова допомога призначається у разі, коли: відомості про одного з батьків (платника аліментів), які внесено до Єдиного реєстру боржників у зв`язку з несплатою ним аліментів; стосовно одного з батьків здійснюється кримінальне провадження або він перебуває на примусовому лікуванні, у місцях позбавлення волі, якого визнано в установленному порядку недієздатним, а також перебуває на строковій військовій службі; місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено. Згідно з пунктом 7 Порядку встановлено, що тимчасова допомога призначається кожні шість місяців, починаючи з місяця, в якому подано заяву з усіма необхідними документами. Відповідно до пп. 16 пункту 10 Порядку виплата тимчасової допомоги припиняється у разі сплати аліментів одним з батьків. Про виникнення зазначених у цьому пункті обставин одержувач зобов`язаний повідомити у десятиденний строк орган соціального захисту населення (ч.2 п.10 Порядку) Виплата тимчасової допомоги припиняється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникла одна із зазначених обставин (ч.3 п.10 Порядку) Згідно п. 12 Порядку якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину, або встановлено місце проживання (перебування) одного з батьків, у зв`язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган соціального захисту населення: визначає суму сплаченої тимчасової допомоги, яка підлягає поверненню, та встановлює строки її повернення (протягом місяця); повідомляє одному з батьків про суму сплаченої тимчасової допомоги, яка підлягає поверненню, та строк її повернення; у разі неповернення коштів добровільно в установлені строки вирішує питання про їх стягнення у судовому порядку. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету. Кошти, перераховані одним з батьків на рахунок органу соціального захисту населення, протягом 10 календарних днів зараховуються на рахунок органу Казначейства. Враховуючи викладене, Управлінням праці та соціального захисту населення здійснено перерахунок виплачених сум допомоги та виявлено переплату у розмірі 12784,00 грн. за період з 01.10.2024 р. по 31.01.2025 р. На виконання вимог постанови КМУ від 22.02.2006 №189 управлінням праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради направлено повідомлення [PERSON] про обов`язок відшкодування коштів по переплаченій допомозі (повідомлення від 03.03.2025). З метою досудового врегулювання спору [PERSON] направлено лист від 25.04.2025 № 2550 про необхідність повернення надміру виплачених коштів проте станом на момент звернення з цією позовною заявою до суду зазначена сума не повернута. Станом на момент звернення із цією позовною заявою розмір надміру виплачених коштів [PERSON] становить 12784,00 грн, що підтверджується результатами перевірки правильності нарахування допомоги від 03.03.2025 року. Враховуючи викладене, Управлінням праці та соціального захисту населення здійснено перерахунок виплачених сум допомоги та виявлено переплату у розмірі 12784,00 грн. за період з 01.10.2024 р. по 31.01.2025 р. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2025 року головуючим суддею визначено суддю Хараджу Н.В. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 13.06.2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу термін на усунення недоліків. 18.06.2025 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про усунення недоліків. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 20.06.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. 16.07.2025 року до суду надійшов відзив представника відповідача [PERSON] , у якому зазначено, що позов не визнає повністю. У відзиві вказано, що під час звернення до управління праці та соціального захисту населення 29.08.2024, відповідачка не повідомляла неправдивих відомостей, не приховувала інформацію, яка б могла вплинути на призначення державної соціально допомоги. Представник відповідача зазначає, що під час підписання заяви від 29.08.2024 вказаної заяви відповідачці не було роз`яснено п.16 і остання зрозуміла його, що виплата тимчасової допомоги припиняється в разі сплати всієї суми аліментів, а не лише якось конкретного платежу. Також зазначено, що аліменти були отримані одноразово з часу січня 2021 року. Більше того, при повторному зверненні 24.01.2025 [PERSON] самостійно повідомила про отримання аліментів у вересні 2024. Вважає, що позивач при зверненні до суду із вищевказаним позовом наведено обов`язкових умови повернення надмірно виплаченої соціальної допомоги, ознаки (обставини) навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та визначення її розміру. Більше того, позивач при призначенні та на весь час призначення допомоги не був позбавлений права перевірити достовірність відомостей, що були подані (до прикладу зробивши відповідний запит до державного виконавця), що своєчасно зроблено не було. Також звертає увагу суду, що всі відомості про вказані аліменти відповідачки наявні у виконавчому провадженні, що виключає факт приховування останньою таких відомостей. 23.09.2025 року до суду надійшли додаткові пояснення представника позивача [PERSON] , у яких зазначено, що підстави та порядок виплати тимчасової державної соціальної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів визначені Законом України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми", Порядком призначення і виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженим постановою КМУ N 189 від 22.02.2006. Відповідно до п. 2 вищевказаного Порядку, тимчасова допомога призначається у разі, коли: відомості про одного з батьків (платника аліментів), які внесено до Єдиного реєстру боржників у зв`язку з несплатою ним аліментів; стосовно одного з батьків здійснюється кримінальне провадження або він перебуває на примусовому лікуванні, у місцях позбавлення волі, якого визнано в установленому порядку недієздатним, а також перебуває на строковій військовій службі; місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено. Згідно п.п. 16 п.10 вказаного Порядку, виплата тимчасової допомоги припиняється у разі сплати аліментів одним з батьків. Відповідно до ст. 22 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми", одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. У заяві про призначення усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, а саме, тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме від 29.09.2024 [PERSON] своїм підписом засвідчила, що їй повідомлено, що в разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги вона зобов`язана повідомити про це орган соціального захисту (скан-копія заяви додана до позовної заяви) . Також зобов`язання повідомити в десятиденний термін про сплату аліментів під час отримання допомоги [PERSON] взято відповідно заяви наданою нею 29.08.2024 (скан-копія заяви додана до позовної заяви). Тому ствердження Відповідача про те що їй не було роз`яснено п.п.16 п.10 Порядку не відповідає дійсності. Про сплату частини аліментів, отриманих у вересні 2024 року Відповідачем повідомлено самостійно 24.01.2025 при повторному зверненні про призначення допомоги Окрім того п. 6 Порядку зазначено, що і у разі поновлення виплати аліментів один з батьків зобов`язаний у триденний строк письмово повідомити про це органу соціального захисту населення для припинення виплати (перерахунку) раніше призначеної тимчасової допомоги. Представник позивача Бурбан Н.М. у судове засідання не з`явилася, разом з тим від представника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник в судовому засіданні підтримали відзив, поданий представником до суду. Додатково [PERSON] зазначила, що вона неуважно віднеслася до вказівки у своєї заяви щодо обов`язковості повідомлення УПСЗН в 10 денний термін з дати отримання аліментів, у зв`язку з чим не повідомила їх вчасно. Проте повідомила про ці обставини в січні 2025 року під час складання нової заяви на отримання соціальної допомоги. Добровільно повернути сплачені кошти не має можливості, оскільки не працює, має малий дохід, як опікун за догляду за батьком. Заслухавши думку сторін та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради та отримувала державну допомогу на дитину у випадку, коли один з батьків ухиляється від сплати аліментів, не має можливості утримувати дитину або місце його проживання невідоме, на підставі заяви від 29.08.2024 року. У зазначеній заяві відповідачка зобов`язалася повідомляти орган соціального захисту населення про зміну обставин, що можуть вплинути на право на отримання соціальної допомоги, та була попереджена про можливу відмову у призначенні або припинення виплати допомоги, а також про обов`язок повернення надміру виплачених коштів у разі подання недостовірних або неповних відомостей. 24.01.2025 року [PERSON] повторно звернулася із заявою про призначення усіх видів державної соціальної допомоги та компенсацій, у якій також підтвердила обов`язок повідомляти про зміну обставин. Разом із заявами до справи подано декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням державної соціальної допомоги [PERSON] . Згідно з довідкою Старокостянтинівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області від 26.08.2024 року, за період з 01.01.2024 року по 30.06.2024 року аліменти від [PERSON] на користь [PERSON] не сплачувалися. Водночас відповідно до довідки того ж органу від 22.01.2025 року встановлено, що у вересні 2024 року було сплачено аліменти в сумі 7 806,28 грн, а у жовтні 2024 року 4,41 грн. згідно з виконавчим листом № 6/686/460/16, виданим 13.12.2016 року Хмельницьким міськрайонним судом. Актом перевірки правильності та повноти інформації, наданої для призначення соціальної допомоги, від 03.03.2025 року встановлено факт надміру виплаченої [PERSON] допомоги у розмірі 12 784,00 грн. 03.03.2025 року Управлінням праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради направлено відповідачу повідомлення про необхідність повернення надміру виплачених коштів за період з 01.10.2024 року по 31.01.2025 року. Вказані обставини сторонами не оспорюються. Механізм та умови надання державної допомоги сім`ям з дітьми регулюється Законом України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" та Порядком призначення і виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року № 189. Відповідно до п.2 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року № 189 тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв`язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернуто стягнення. Згідно п.6 вказаного Порядку для призначення тимчасової допомоги одержувач подає органу соціального захисту населення в тому числі декларацію про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї ). Згідно п.8 вказаного Порядку розмір тимчасової допомоги розраховується як різниця між 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Виплата тимчасової допомоги припиняється в томі числі у разі виявлення обставин, що свідчать про можливість одного з батьків утримувати свою дитину ( п.10 Порядку). Якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину, або встановлено місце проживання (перебування) одного з батьків, у зв`язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган соціального захисту населення: визначає суму сплаченої тимчасової допомоги, яка підлягає поверненню, та встановлює строки її повернення (протягом місяця); повідомляє одному з батьків про суму сплаченої тимчасової допомоги, яка підлягає поверненню, та строк її повернення; у разі неповернення коштів добровільно в установлені строки вирішує питання про їх стягнення у судовому порядку (п.12 Порядку). Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Тобто зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна. Вiдсутнiсть правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18). Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18). З матеріалів справи вбачається, що особистим підписом в заяві відповідачка засвідчила той факт, що вона усвідомлює, що в разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання нею соціальної допомоги, компенсації, вона зобов`язується повідомити орган соціального захисту населення. Про відмову у призначені або припинення виплати призначеної соціальної допомоги та/або повернення надміру виплачених коштів у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім`ї її попереджено. Вказаний факт позивачкою не оспорюється. При цьому суд критично ставиться до посилання представника відповідачки у відзиві на позовну заяву про те, що під час підписання заяви від 29.08.2024 відповідачці не було роз`яснено п.16 і остання зрозуміла його, що виплата тимчасової допомоги припиняється в разі сплати всієї суми аліментів, а не лише якось конкретного платежу, оскільки вказане спростовується написаною нею власноруч заявою, де чітко вказано, що [PERSON] зобов`язується у разі сплати аліментів на користь дітей повідомити органи соціального захисту населення у 10денний термін. Також суд не бере до уваги доводи сторони позивача, що аліменти були отримані одноразово з січня 2021 року, оскільки це не впливає на результат вирішення справи. Інші обставини, які б вказували на підстави для відмови в задоволенні позову, судом не встановлені. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради підлягають задоволенню. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №315 від 04.06.2025 року. Разом з тим, суд враховує, що позовну заяву подано в електронній формі через підсистему «Електронний суд». Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі подання процесуальних документів до суду в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для визначення розміру ставки судового збору. З огляду на викладене, належний до сплати розмір судового збору у даній справі становить (3028,00 грн. ? 0,8 = 2422,40 грн.) 2422,40 грн. Таким чином, саме 2422,40 грн. є розміром судового збору, який підлягає стягненню з відповідачки у розумінні статей 133, 141 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Надмірно сплачена сума судового збору не є предметом розподілу судових витрат у даній справі та може бути вирішена позивачем у порядку, передбаченому Законом України «Про судовий збір».

Outcome: approved