Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

ТОВ «ФК "Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором, в якому просить стягнути із відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за Кредитними договорами №5585461472 від 11.06.2021 в розмірі 27648.38 грн. та №2251800662/442228 від 29.06.2021 в розмірі 16000 грн., а всього стягнути заборгованість за договорами у загальному розмірі 43648.38 грн. та понесені судові витрати (судовий збір за кожну позовну заяву). На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що [PERSON] та ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» уклали Кредитний договір №5585461472 від 11.06.2021, цей договір, паспорт кредиту та умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» (розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якими позичальник ознайомився до укладання договору та до яких позичальник приєднався підписавши договір) складають єдиний кредитний договір. 07.10.2016 між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено Договір відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, за яким первісний кредитор передає (відступає) за плату, а новий кредитор набуває належні Права Вимоги до первісного кредитора. 15.05.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №НІ/11/19-Ф у відповідності до умов якого, АТ «ТАСКОМБАНК» передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні АТ «ТАСКОМБАНК» Права Вимоги до Боржників, вказані в Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 15.05.2024 до Договору факторингу №НІ/11/19-Ф, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 27648.38 грн., з яких: 8364.83 грн. сума заборгованості по тілу кредиту; 0.92 грн. заборгованість по відсоткам; 19282.63 заборгованість по комісії. Позивач вказує, що відповідач не виконала свого обов`язку та не повернула наданий їй кредит в строки, передбачені Кредитним договором. Також, з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 15.05.2024 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. 29.06.2021 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2251800662/442228. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до п.п.1.4. п.1 Кредитного договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом в п.7 Кредитного договору. Відповідно до п.п.1.6. п.1 Кредитного договору, клієнт підтверджує, що усвідомлює, що на правовідносини за цим Договором не розповсюджується дія ЗУ «Про споживче кредитування», Відповідно до п.п.2.3. п.2 Кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Відповідно до п.п.1.5. п.1 Кредитного договору, невід`ємною частиною цього Договору є Публічна пропозиція (оферта) ТОВ на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті ТОВ https://www.gofingo.com.ua/. Приймаючи умови Кредитного договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 19.04.2022 між АТ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №19042022-Г у відповідності до умов якого АТ «ГОУФІНГОУ» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» Права Вимоги за Кредитними Договорами, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення Прав Вимоги. Відповідно до Реєстру боржників від 19.04.2022 до Договору факторингу №19042022-Г, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 16000 грн., з яких: 4000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 12000 грн. заборгованість за відсотками. Позивач вказує, що відповідач не виконала свого обов`язку, не повернула кредит в строки, передбачені Кредитним договором. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 19.04.2022 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Всупереч умовам кредитних договорів, відповідач не виконала свої зобов`язання. Вказані обставини змушують позивача звернутися до суду з цим позовом. 05 грудня 2025 року відповідно до ухвали судді відкрито спрощене позовне провадження у цій справі. Призначено судове засідання для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Сторони у судове засідання не з`явилися, так як не викликалися. Лише повідомлялися належним чином про проведення судового засідання. Відповідач відзив на позовну заяву не подала, хоча про розгляд справи повідомлялася належним чином рекомендованим повідомленням вих.№R067051799078, яке повернулося із відміткою «вручено 12/12» (а.с.69). Відповідно до ч.3 ст.223, ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Заяви, клопотання: заява представника позивача про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні за відсутності представника позивача (а.с.4 на зворотній стороні). Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.64-66), про що постановлено ухвалу окремим процесуальним документом. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із копії Кредитного договору №5585461472 від 11.06.2021, паспорту кредиту та Заяви-анкети на отримання кредиту судом встановлено, що 11.06.2021 ТОВ «ФК`ЦФР» надало [PERSON] кредит у сумі 36398.70 грн., строк кредитування 30, Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту складає 65886.69 грн. Реальна річна процентна ставка, % річних 76.53. Погашення проводити згідно п.6 Паспорту кредиту. Із копії виписки по особовим рахункам та розрахунку заборгованості судом встановлено, що станом на 15.05.2024 заборгованість за кредитом не погашена, залишок заборгованості складає 27648.38 грн. Із копії Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 судом встановлено, що АТ «Таскомбанк» передає (відступає) ТОВ "ФК "Центр фінансових рішень" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "Центр фінансових рішень"приймає належні ПАТ «Таскомбанк» права вимоги до боржників. Із копії Договору факторингу №НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 судом встановлено, що АТ «Таскомбанк» передає (відступає) ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «Таскомбанк» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, що підтверджено актом прийому-передачі реєстру боржників від 15.05.2024. Із копії витягу з реєстру прав вимог до Договору факторингу №НІ/11/17-Ф від 15.052024 судом встановлено, що АТ «Таскомбанк» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» боржника [PERSON] , яка має заборгованість у сумі 27648.38 грн. за кредитним договором №5585461472. Із копії Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту, додатку №1 до Договору про надання фінансового кредиту №2251800662/442228 та інформації та контактних даних кредитодавця судом встановлено, що ТОВ «ГОУФІНГОУ» надало [PERSON] фінансовий кредит у сумі 4000 грн., строк кредитування 30 днів. Процентна ставка фіксована 912.5% річних. Відповідач погодилась з умовами, договір підписано одноразовим ідентифікатором R11000. Із копії розрахунку заборгованості судом встановлено, що з 19.04.2022 по 30.06.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» нарахувало [PERSON] 16000.00 грн. загальну заборгованість станом на 30.11.2025. Із копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 02.04.2001 судом встановлено, що відповідач [PERSON] народилася [INFO] в місті Донецьк, зареєстрована Вінницька область Ямпільський район село Дорошівка. Із копії Договору факторингу №19042022-Г від 19.04.2022 та Акту прийому-передачі від 19.04.2022 судом встановлено, що ТОВ «ГОУФІНГОУ» передає (відступає) ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ГОУФІНГОУ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Із копії реєстру боржників від 19.04.2022 судом встановлено, що ТОВ «ГОУФІНГОУ» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» боржника [PERSON] , яка має заборгованість у сумі 16000 грн. за кредитним договором №2251800662/442228. Дослідивши усі докази в їх сукупності, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими відповідачу надано грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договорами, відповідач зобов`язалася повернути кредити та проценти за користування кредитом, однак у повному обсязі та вчасно свої зобов`язання не виконала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК України зобов`язує його сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що договори про надання кредитів укладалися між сторонами в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 №675-УІІІ визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» №851-ІУ від 22.05.2003, електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно ч.ч.1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Порядок укладення електронного договору визначений ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», згідно якої пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст.12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України доведення умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі №751/861/17 (провадження №61-28582ск18). Згідно правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 у справі №161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження №61-517св18), банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Виходячи зі змісту ст.22 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів України» документами, які можуть підтвердити факт проведення розрахункових операцій, є такі види розрахункових документів, як платіжні доручення, платіжна вимога-доручення, розрахунковий чек, платіжна вимога та меморіальний ордер. Відповідно до п.62 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, виписка по рахунку, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом, і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц, від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20, від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20, від 01 червня 2022 року у справі № 175/35/16-ц, від 04вересня 2024 року у справі №426/4264/19. Матеріали справи містять виписку по особовим рахункам та розрахунки заборгованості за кредитними договорами, в яких зазначено про те, що загальна заборгованість 27648.38 грн. (а.с.16), - 16000.00 грн. (а.с.21). Тобто, суду позивачем надано докази користування відповідачем кредитними коштами. Доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Подібні за змістом висновки, викладені і у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами по даній справі в установленому законом порядку були укладені договори про надання кредитів в електронній формі, на підставі яких між ними виникли відповідні кредитні правовідносини. Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. А саме, суд має підстави стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість по кредитам у сумі 43648.38 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені платіжними інструкціями №144053, №144055 від 07.11.2025, за правилами ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача у сумі 6056,00 гривень, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у сумі 6056,00 грн.

Outcome: approved