Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що вона перебуває у шлюбі з [PERSON] , який був зареєстрований 13.12.2006 року. У вказаному шлюбі у них народилося двоє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Внаслідок різних поглядів на життя та сімейні відносини їх стосунки поступово погіршувалися, що з рештою призвело до фактичного припинення сімейних відносин. За таких обставин вважала, що їх сім`я розпалася остаточно та відновленню не підлягає, а шлюб носить формальний характер. На підставі викладеного просила розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб. В судове засідання позивач не з`явилася. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Просила справу розглядати за її відсутності, про що подала письмову заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив на позов не подав. За таких обставин, зважаючи на повторну неявку відповідача в судове засідання без поважних причин та неподання останнім відзиву на позов, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини. За приписами ч.2 ст. 2, ч.9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. За приписами ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що шлюб може бути розірвано у разі встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 13 рудня 2006 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований Правдівською сільською радою Ярмолинецького району Хмельницької області, актовий запис №3. Сторони мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] . На даний час родина розпалася остаточно, відновити її неможливо. Сторони втратили почуття кохання, тривалий час не підтримують сімейні стосунки. За таких обставин, зважаючи на причини припинення шлюбних стосунків, категоричну позицію позивача стосовно не бажання перебувати у шлюбі, виходячи із засад добровільності як укладення так і перебування у шлюбі, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам сторін та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved