Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

Адвокат М. Темнюкова, яка діє в інтересах позивачки [PERSON] , звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно. В обґрунтування позову зазначила, що 20.12.2019 року між позивачкою та відповідачем Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . Станом на день подання позову позивачка разом із дочкою проживає в [ADDRESS] . Згоди щодо добровільного матеріального утримання дочки між сторонами не досягнуто. Відповідач сплачує деякі кошти на утримання дочки, однак такі виплати мають нестабільний характер. Оскільки дочка проживає разом із позивачкою і перебуває на утриманні матері, а відповідач зобов`язаний допомагати їй утримувати дитину, позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 05.09.2025 цивільну справу направлено за підсудністю до Зміївського районного суду Харківської області. 17.10.2025 цивільна справа надійшла до Зміївського районного суду Харківської області та розподілена в провадження судді В. Філіп`євої. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 26.11.2025 року позовну заяву прийнято до провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. В судове засідання учасники справи не з`явилися. Представник позивачки [PERSON] - адвокат М.Темнюкова у поданій до суду заяві просила судовий розгляд проводити без її участі та без участі позивачки. Заперечень проти ухвалення по справі заочного рішення не висловила. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позов не подавав. На підставі статті 280 ЦПК України, ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 06.01.2026 року постановлено ухвалити заочне рішення по справі. В зв`язку з неявкою учасників, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області, актовий запис № 11 від 10.06.2020 року (а. с. 9). Згідно Витягу з реєстру Зміївської територіальної громади № 2025/010535053 від 30.07.2025 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 7 зворот). Згідно Витягу з реєстру Зміївської територіальної громади № 2025/000192255 від 07.01.2025 року, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 9 зворот). З копії акта про фактичне проживання, складеного депутатом Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області О.Гаврютіною, в присутності свідків: [PERSON] , [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , окрім зареєстрованих осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , проживає малолітня дитина [PERSON] , [INFO] (а. .с. 8). Доказів на спростування факту проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом із матір`ю [PERSON] , відповідачем суду не надано. Дослідивши доводи позовної заяви та письмові докази, додані до неї, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень статті 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та /або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно статті 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З матеріалів цивільної справи вбачається, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] проживає разом із позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Згідно зі статтею 141 ЦПК України, з відповідача стягнути на користь державного бюджету належить стягнути судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved