Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

Короткий зміст вимог Заявник [PERSON] через свого представника - адвоката Симонець Антона Олександровича звернувся до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про встановлення факту народження, в якій зазначив, що він народився в пологовому будинку №7 м.Запоріжжя у липні 1996 року, натомість факт народження не було зареєстровано, відповідно відсутній запис про народження. Батьками заявника є мати [PERSON] , [INFO] та батько [PERSON] , який помер [INFO] . Згодом заявник звернувся до органів реєстрації щодо видачі свідоцтва про народження, проте йому було відмовлено через відсутність запису та ідентифікуючих документів, що змусило його звернутися до суду з даною заявою. Встановлення зазначеного факту заявнику необхідно для оформлення паспортного документу. На підтвердження зазначеного юридичного факту заявником було долучено копії медичних документів та паспорт матері - [PERSON] та копія паспорта батька - [PERSON] , заявлено клопотання про допит свідків. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 04.11.2025р. заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 26.11.2025р. відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження, справу призначено до розгляду. Представник заявника - адвокат Симонець Антон Олександрович просив суд задовольнити заяву, розгляд справи провести у відсутність заявника та представника заявника. Представником заінтересованої особи - Шевченківський ВДРАЦ у м.Запоріжжі письмових пояснень (заперечень) чи клопотань до суду не подано, на запит суду надано відомості про реєстрацію фактів цивільного стану. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Відповідно п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п.7 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Встановлені судом фактичні обставини Відповідно до паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії [NUMBER] , виданого 22.10.2019р. органом 5101, паспортизовано громадянку України [PERSON] , [INFO] , місце народження - Казахстан. Довідкою ДПІ Суворівського району ГУ ДПС в Одеській області видано довідку про присвоєння/підтверджено внесення 22.10.2019р. у Державний реєстр відповідний реєстраційний номер облікової картки платника податків [PERSON] за № [NUMBER] , [INFO] . Також судом досліджено документ - паспорт громадянина України серії [NUMBER] виданий Комунарським РВ Запорізького МУ УМВС України в Запорізькій області червні 2010 року, відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , місце народження м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області. Відповідно до примірника Медичного свідоцтва про народження за №565, [PERSON] (місце проживання [ADDRESS] ) у пологовому будинку [ADDRESS] у стаціонарі народила 1996 році липень місяць 17 число 02:10 год хлопчика. При вирішенні зазначеного провадження, судом також досліджено медичний висновок ВКК №1040 від 11.09.2012р. відносно хворого [PERSON] . На запит суду Шевченківським відділом державної реєстрації цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) було надано інформацію про реєстрацію актів цивільного стану, зокрема: -актовий запис про шлюб №23 від 13.05.1987, складений Виконавчим комітетом Дар`ївської сільської ради Білозерського району Херсонської області на ім`я [PERSON] та [PERSON] ; -актовий запис про народження №3-В (реєстрація з пропуском строку) від 22.01.1992, складений Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУ юстиції Донецької області про народження [PERSON] , [INFO] (матір`ю записана [PERSON] , [INFO] ); -актовий запис про народження №4-В (реєстрація з пропуском строку) від 22.01.1992, складений Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУ юстиції Донецької області про народження [PERSON] , [INFO] (матір`ю записана [PERSON] , [INFO] ); -актовий запис про народження №1-В (реєстрація з пропуском строку) від 22.01.1992, складений Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУ юстиції Донецької області про народження [PERSON] , [INFO] (матір`ю записана [PERSON] , [INFO] ); Також судом допитано в якості свідка [PERSON] , яка надала суду пояснення з приводу народження дитини та відсутність реєстрації. Судом з`ясовано та констатовано, що встановлення факту народження дитини не пов`язане з вирішенням спору про право, а породжує для заявника юридичні наслідки, пов`язані з реалізацією цивільних прав. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами першою-другою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Верховний Суд у постановах від 07.07.2021 року у справі №420/370/19, від 02.10.2018 року у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 року у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 року у справі №902/761/18, від 04.12.2019 року у справі № 917/2101/17 неодноразово наголошував на необхідності застосування категорія стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягара доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 23.08.2016 року у справі «Дж.К.» та інші проти Швеції» зазначив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника вимога цього заявника заслуговує довіри». За таких обставин у суду не виникає сумнівів щодо факту народження дитини, оскільки подані письмові докази підтверджують такі обставини та на переконання суду, є достатнім для встановлення пов`язаних між собою юридичних фактів. Таким чином, оцінивши всі наявні по справі докази в їх сукупності, з метою практичної реалізації прав заявника, реалізація яких залежить від доведеності зазначеного факту, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про встановлення юридичного факту народження дитини.

Outcome: approved