Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ»), в інтересах якого діє представник за довіреністю Алієва Н., звернулася до Згурівського районного суду Київської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за Кредитним договором № 37653-12/2024 у розмірі 21420,00 гривень, а також понесені судові витрати. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.12.2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (далі - ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП») та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 37653-12/2024, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит на умовах строковості, зворотності, платності та зобов`язувалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обовязки, передбачені договором. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Право вимоги до боржника [PERSON] за Кредитним договором № 37653-12/2024 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» відповідно до договору факторингу № 250425 від 25.04.2025. ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 21420,00 гривень, з яких: 5100,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6120,00 гривень сума заборгованості за відсотками; 10200,00 гривень сума заборгованості за штрафом. Всупереч умовам кредитних договорів, незважаючи на повідомлення про відступлення права вимоги, відповідач не виконав своїх зобов`язань. Відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунок позивача, ні на рахунок попередніх кредиторів. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідачем [PERSON] до суду подано відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування відзиву посилається на те, що відповідач не може нараховувати штрафи та пеню, оскільки це суперечить п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Позивачем не доведено перехід права вимоги до позивача, у тому числі докази оплати договору факторингу. Також позивачем не доведено правильність нарахування суми заборгованості. Строк кредитування складає 30 календарних днів. Право кредитодавця нараховувати проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Крім того, розмір щоденної процентної ставки не може перевищувати 1 %. Відсутні докази видачі відповідачу кредитних коштів. Представником позивача [PERSON] до суду подано відповідь на відзив, в якому на спростування аргументів відзиву зазначено наступне. Кредитний договір укладено в електронній формі в Інформаційно-телекомунікаційній системі (ІТС) товариства. Перед укладенням договору відповідач пройшов верифікацію та був ідентифікований товариством. На виконання умов договору, відповідачу були перераховані кредитні кошти. Розмір заборгованості підтверджується детальним розрахунком первинного кредитора. Щодо відступлення права вимоги, то в матеріалах справи міститься платіжна інструкція про оплату згідно договору факторингу. Договір факторингу укладений після виникнення кредитних правовідносин. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 12 вересня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання, встановлено відповідні строки для подання заяв по суті справи. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 11 листопада 2025 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію про емітовану на імя відповідача банківську картку, наявність відкритих рахунків відповідача, підтвердження фінансового номера відповідача, а також виписку по картковому рахунку відповідача за визначений період. У судове засідання учасники справи повторно не зявились. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Представник позивача Ясницька Н.О. у письмовій заяві просила проводити розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не направив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність сторін, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. З досліджених письмових доказів по справі судом встановлено, що 17.12.2024 ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] підписали Договір про надання фінансового кредиту № 37653-12/2024. Відповідно до п. 2.18 Договору укладення договору відбувається згідно Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з п.1.1 Договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5100,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобовязується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Згідно п. 1.2. тип кредиту кредит. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 17.12.2024, наданий кредит клієнт зобовязаний погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата погашення кредиту 15.04.2025. Пунктом 1.4 Договору визначено, що за користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. Денна процентна ставка становить 1 % та застосовується в межах строку кредитування (п. 1.4.1). Кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4149-62хх-хххх-3897 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту (п. 1.6) Відповідно до Паспорту споживчого кредиту до Договору, реальна річна процентна ставка складає 2428,90 %, орієнтовна загальна вартість кредиту 11220,00 гривень. Договір та Додаток № 1 (Графік платежів) підписані позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором Y627. Паспорт споживчого кредиту підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором W975 (а.с. 6-13 копія Договору з додатками). Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Цивільний кодекс України у статтях 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини п`ятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до пункту шостого частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ч. 1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Первісний кредитор ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кошти в сумі 5100,00 гривень шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] , яка емітована АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на імя відповідача. Факт надання кредитних коштів відповідачу підтверджується повідомленням платіжного онлайн сервісу iPay.ua, підтвердженням АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та випискою по картковому рахунку відповідача (а.с. 14 повідомлення, а.с. 100 - підтвердження, а.с.101 виписка). АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підтверджено, що мобільний номер, на який був направлений одноразовий ідентифікатор є фінансовим номером відповідача (а.с. 100). З наведеного вбачається, що кредитний договір, на підставі якого позивачем заявлено про стягнення заборгованості був укладений в електронній формі із застосуванням верифікації та наданням персональних даних відповідача. Отже, виходячи з вищенаведених положень законодавства та встановлених обставин справи, посилання представника відповідача на те, що відповідач не укладав кредитний договір, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказаний договір підписаний електронним підписом, використання якого не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу ним на веб-сайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінету. На виконання умов кредитного договору на картковий рахунок відповідача 17.12.2024 були перераховані кредитні кошти в сумі 5100,00 гривень, а відтак аргументи відповідача щодо не укладення кредитного договору є неспроможними. За розрахунками ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» заборгованість відповідача за Кредитним договором № 37653-12/2024 становить 21420,00 гривень, з яких: 5100,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6120,00 гривень сума заборгованості за відсотками; 10200,00 гривень сума заборгованості за штрафом. Заборгованість розрахована у межах строку кредитування 120 календарних днів за відсотковою ставкою 1 % в день. Відтак посилання відповідача на те, що строк кредитування становить 30 календарних днів, заборгованість нарахована за межами цього строку, а розмір щоденної відсоткової ставки перевищує 1 % не відповідає дійсності (а.с. 20-21). 25.04.2025 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (Клієнт) та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (Фактор) укладено Договір факторингу № 250425, у відповідності до п. 1.1. якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною Договору. Згідно з п. 1.2 договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до розділу 3 «Порядок розрахунків» договору факторингу загальна сума прав вимоги, що відступається за відповідним реєстром боржників, ціна продажу та одинична ціна визначаються в додаткових угодах до цього договору окремо для кожного реєстру боржників і вказується в таких реєстрах боржників (а.с.15-19 копія договору Факторингу з додатками). Відповідно до Реєстру боржників від 25.04.2025, [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) є боржником за Кредитним договором № 37653-12/2024 в загальній сумі заборгованості 21420,00 гривень, з яких: 5100,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 6120,00 гривень сума заборгованості за відсотками; 10200,00 гривень сума заборгованості за штрафами (а.с. 19). Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому у зв`язку із заміною кредитора у зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише суб`єктний склад у частині кредитора. Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Суд не приймає аргументи відповідача щодо відсутність доказів переходу права вимоги до позивача. В матеріалах справи знаходиться копія платіжної інструкції № 22703 від 29.04.2025, якою підтверджується оплатність Договору факторингу № 250425. Крім того, Договір факторингу укладений 29.04.2025. В свою чергу, Кредитний договір №37653-12/2024 був укладений 17.12.2024. Відтак, кредитне зобовязання вже існувало на момент відступлення права вимоги. Отже, відповідач [PERSON] має перед позивачем ТОВ "ФК "ЄАПБ" кредитну заборгованість, яку не погашає, чим порушує права позивача, до якого перейшло право вимоги до відповідача. Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи наведене вище, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення суми заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту) та заборгованості за відсотками, а тому такими, що підлягають до задоволення та з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" заборгованість за Кредитним договором № 37653-12/2024 в розмірі 11220,00 гривень, з яких: 5100,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6120,00 гривень сума заборгованості за відсотками. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу, суд зазначає наступне. 24.02.2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України,Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022. Дія воєнного стану в Україні неодноразово продовжено. Відповідно до Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також Законом № 2120-ІХ від 15.03.2022 року внесені зміни до Закону України «Про споживче кредитування» та відповідно до п. 6-1 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Із зазначеного слідує, що законодавець звільнив позичальників від неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24.02.2022 та такі нарахування підлягають списанню. З огляду на вищевикладене, суд доходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача [PERSON] суми заборгованості за штрафом у розмірі 10200,00 гривень, оскільки ці суми нарахована у період дії в Україні воєнного стану, а відтак в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Щодо розподілу судових витрат суд приходить до наступного. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн (а.с. 1 платіжна інструкція). На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з огляду на часткове задоволення позовних вимог, з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 1586,09 гривень, решта судового збору залишається за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: partial