Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

Представник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» (далі ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», позивач) адвокат - Усенко М.І. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - «ТОВ «Мілоан») та [PERSON] був укладений в електронній формі кредитний договір № 2439661, відповідно до умов якого відповідачу були надані кошти у сумі - 4000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Укладаючи кредитний договір, відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії, визначені ст. 11 та ст. 12 ЗУ «Про електрону комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, після чого укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача, якій, в свою чергу, були перераховані кошти, відповідно до умов п.2.1 Кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальника, що підтверджується платіжним дорученням на користь відповідача від ТОВ «Мілоан». ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши йому грошові кошти в обсязі та у строки, визначеними умовами кредитного договору. В подальшому 11.03.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» був укладений договір відступлення прав вимоги №64-МЛ, згідно з якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі і до відповідача. Станом на дату звернення до суду заборгованість за кредитним договором становить 17682,60 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 3420,00 грн; заборгованість по відсоткам становить 13102,60 грн, заборгованість по комісіям 1160,00 грн. Відповідач не здійснив погашення заборгованості, що змушує позивача звернутись до суду з цим позовом. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 18.09.2025 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами у справі, у строки передбачені ст. 275 ЦПК України. Визначено відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Вказана ухвала двічі надсилалася відповідачу рекомендованим поштовим відправленням за адресою, за якою остання зареєстрована. Поштове відправлення повернуте з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», яка проставлена 03.12.2025, повторно поштове відправлення повернуте з відміткою «закінчення встановленого терміну зберігання», яка проставлена 25.12.2025, що відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України потрібно вважати днем вручення цього судового рішення. Станом на 29.12.2025 відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходили. За відсутності таких клопотань, суд, у відповідності до ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу за наявними у ній матеріалами. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відзиву на позов та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до такого висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Як було встановлено під час розгляду справи, 27.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] [INFO] , було укладено договір про споживчий кредит №2439661 (далі - договір), відповідно до умов якого кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у сумі 4000,00 грн., строком користування на 15 днів з 27.11.2020, повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом до 12.12.2020. За змістом п. 6.1. кредитного договору, договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та набуває чинності з моменту його укладання в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені - з моменту отримання кредиту. Укладання ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п.6.4 кредитного договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 кредитного договору), та підписаний [PERSON] 2439661, одноразовим ідентифікатором W99241. Відповідно до пунктів 1.3, 1.4, 1.5, 1.5.1, 1.5.2, 1.6 кредитного договору позичальник зобов`язався повернути кредит до 12.12.2020 і сплатити комісію у розмірі 1160,00 грн за надання кредиту та процентів за користування кредитом у розмірі 1800,00 грн. Загальні витрати позичальника за кредитом складають 6960,00 грн в грошовому виразі, та включають у себе складові, визначені у п.п. 1.5.1 - 1.5.2 Договору. Згідно із п. 4.1. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимог кредитодавця. Із дослідженого графіка платежів за кредитним договором № 2439661 від 27.11.2020, який є додатком №1 до Договору про споживчий кредит № 2439661, дата платежу 12.12.2021, загальна вартість кредиту складає 6960,00 грн, розмір кредиту 4000,00 грн, сума процентів за користування кредитом 1160,00 грн та 1800,00 грн комісії за надання кредиту. Аналогічні відомості містяться й у анкеті-заяві на кредит № 2439661, яка містить крім іншого й хронологію вчинення дій щодо укладення кредитного договору у формі електронного правочину. Факт отримання відповідачем грошових коштів у сумі 4000,00 грн підтверджено копією платіжного доручення №34109206 від 27.11.2020 про перерахування ТОВ «Мілоан» на рахунок відповідача [PERSON] грошових коштів за кредитним договором № 2439661, на рахунок №[NUMBER] . Як вбачається з виписки з особового рахунка за кредитним договором № 2439661 від 27.11.2020 станом на 24.07.2025 заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» складає 17682,60 грн, та скадається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3420,00 грн; заборгованості по відсоткам яка становить 13102,60 грн, заборгованість по комісіям 1160,00 грн. Відповідно до розрахунку ТОВ «Мілоан» щодо суми заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 2439661 від 27.11.2020 за період з 27.11.2020 по 06.03.2021 нараховувались платежі процентів та комісії, здійснювалось зарахування коштів в рахунок погашення заборгованості по кредиту, а також здійснено платіж комісії за пролонгацію 14.12.2020 у розмірі 200,00 грн, та в подальшому 20.12.2020 у розмірі 380,00 грн, проте підсумковий розрахунок відсутній. На підтвердження факту набуття права вимоги позивач долучив до позовної заяви копію договору відступлення права вимоги №64-МЛ від 11.03.2021, який укладено між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» , за умовами якого кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі Боржників. Згідно з копії витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимог №64-МЛ від 11.03.2021, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» отримало право грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 2439661 загальна сума заборгованості за вказаним кредитним договором становить 17682,60 грн., з яких: 3420,00 грн залишок заборгованості за тілом кредиту; 13102,60 грн залишок заборгованості по відсотках; 1160,00 грн - залишок заборгованості по комісії. Позивачем проведено в досудовому порядку роботу з вирішення питання погашення наявної заборгованості відповідача та виконання кредитних зобов`язань, а саме: [PERSON] надсилалась письмова претензія про погашення кредитної заборгованості за вих. № 20584429/49 від 15.07.2025. Мотиви та застосовані норми права. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст.5Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст.640 ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно з ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Отже, чинне законодавство України надає можливість укладати кредитні договори у формі електронного документу з використанням електронних підписів сторонами. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Тлумачення ч. 1 ст.512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч.3 ст.656 ЦК України); (б) дарування (ч.2 ст.718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13. Отже ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання 27.11.2020 перед відповідачем за кредитним договором №2439661 виконало, що підтверджується письмовими доказами які містяться у справі, а саме: на картку відповідача [PERSON] перерахувало 4000,00 грн. Враховуючи норми чинного законодавства України, зазначені вище, встановивши що кредитний договір № 2439661 укладений 27.11.2020 між відповідачем та первісним кредитором ТОВ «Мілоан» не виконаний в повному обсязі, й те, що за договором цесії до позивача перейшло право грошової вимоги до [PERSON] , позовна вимога ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» є доведеною та обґрунтованою, а отже залишок заборгованості за тілом кредиту підлягає стягненню у розмірі 3420,00 грн. Щодо вимоги позивача про стягнення заборгованості за відсотками, суд зазначає таке. Частиною першою та другою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором № 2439661 від 27.11.2020, убачається що [PERSON] частково здійснювала оплату заборгованості по тілу кредиту, відсоткам та комісії, що відповідно до вимог п.2.3.1. -2.3.2. кредитного договору вважається вчинення дій скерованих на продовження строку дії цього договору. Отже сплата 20.12.2020 відповідачем суми комісії за пролонгацію договору свідчить що сказаний строк договору продовжений, отже нарахування відсотків за користування кредитними коштами правомірне. Отже, враховуючи узгоджений сторонами строк кредитування, а також наявність належних та допустимих доказів щодо продовження строку дії кредитного договору, позовні вимоги про стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами в розмірі 13102,60 грн та суми залишку заборгованості по комісії у розмірі 1160,00 грн підлягають задоволенню. Частиною першою ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Частина 2 ст. 13 ЦПК України визначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Розмір кредитної заборгованості та її складові відповідач не спростувала, контррозрахунку боргу не надала. З метою з`ясування питання наявності або відсутності заборгованості за кредитним договором клопотань або заяв суду не заявляла. Враховуючи викладене, оскільки відповідач порушив зобов`язання, встановлені кредитним договором № 2439661 від 27.11.2020, докази своєчасної та повної оплати заборгованості за цим договором в матеріалах справи відсутні, а тому суд вважає за правомірне позов задовольнити на загальну суму 17682,60 грн. Щодо судових витрат. Згідно з платіжної інструкції №16757 від 23.07.2025 при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Крім того, позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. На підтвердження повноважень адвоката Усенко М.І. долучено такі документи: копію договору про надання правової допомоги № 0107 від 01.07.2025; копію акту №Д/877 від 24.07.2025 та деталізований опис наданих послуг із зазначенням загальної суми наданих послуг у розмірі 8000,00 грн; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. За умовами ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 30 серпня 2023 року у справі № 911/3586/21, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо. Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009,пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Звернення до суду з позовами про стягнення заборгованості за кредитним договором носить масовий характер, справа є малозначною в силу вимог закону, та не є складною. З цих підстав суд вважає, що послуги адвокатів за даною категорією справ є стандартними послугами і тому не потребують великих професійних затрат. Витрати на послуги адвоката в розмірі 8000,00 грн. за даною справою є неспівмірними із складністю справи та виконаних адвокатами робіт. За таких обставин, дотримуючись принципів розумності, пропорційності та справедливості, суд дійшов висновку про необхідність зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача до 3000,00 грн. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved