Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі - ТОВ «Факторинг Партнерс») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про надання фінансових послуг №21067862436589 від 08 березня 2021 року, Договором позики №0961196184/1 від 12 березня 2021 року у загальній сумі 88050,52 грн. Свої вимоги мотивувало тим, що 08 березня 2021 року відповідач уклав з ТОВ «Служба миттєвого кредитування» договір про надання фінансових послуг №21067862436589, а 12 березня 2021 року - з ТОВ «Інфінанс» договір позики №0961196184/1. 08 березня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем укладено договір про надання фінансових послуг №21067862436589 із використанням електронного підпису відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором). Згідно п.1.1. Договору за цим договором товариство зобов`язалось надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 2300 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Відповідно до п. 1.9., граничний строк кредитування 1 рік. Згідно п. 1.4. проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64%; починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується ще на 1,38%; починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується ще на 2,65%. Тип процентної ставки фіксована. 01 грудня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 1-12, у відповідності до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» передало (відступило) ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників в тому числі за кредитним договором №21067862436589 від 18 березня 2021. В свою чергу 10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект центр» укладено Договір факторингу № 10-03/2023/01 у відповідності до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» передало (відступило) ТОВ «Коллект центр» право вимоги до позичальників в тому числі за кредитним договором №21067862436589 від 18 березня 2021. Надалі 18 лютого 2025 року між ТОВ «Коллект центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір факторингу №18-05/25 у відповідності до умов якого ТОВ «Коллект центр передало (відступило) ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги до позичальників в тому числі за кредитним договором №21067862436589 від 18 березня 2021, укладеним з відповідачем [PERSON] . Крім того, 12 березня 2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та відповідачем укладено договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0961196184/1 на отримання кредиту згідно заявки - анкети №3527299 на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики, що акцептована відповідачем шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 ЦК України). Пропозиція (оферта), Акцепт оферти, Правила та заявка-анкета становлять єдиний договір. Відповідно до умов договору, кредит надано у розмірі 3900,00 грн, строк дії договору 3 роки, відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом. 22 червня 2022 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №11.02.2022, відповідно до умов якого ТОВ «Інфінанс» відступило належне йому право вимоги до боржників за договорами позики, в тому числі і за договором №0961196184/1 від 12 березня 2021 року. В свою чергу ТОВ «ФК «ЄАПБ» відступило право вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» на підставі договору факторингу №23/05/24 від 23 травня 2024 року, в тому числі і за договором №0961196184/1 від 12 березня 2021 року, укладеним з відповідачем. Позивач вказує, що відповідач не виконав умови кредитного договору у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість становить 88050,52 грн, з яких: 6200,00 грн - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту), 81850,52 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги. Заборгованість не погашена ні на рахунок попередніх кредиторів, ні на рахунок позивача. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за Договором про надання фінансових послуг №21067862436589 від 08 березня 2021 року, Договором позики №0961196184/1 від 12 березня 2021 року у розмірі 88050,52 грн, а також 3028,00 грн судового збору та 25000,00 грн витрат на правничу допомогу. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 вересня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідач повідомлений про розгляд справи, що підтверджується поштовим відправленням (R067013550805), яке повернулося до суду з відміткою «закінчення встановленого терміну зберігання», що є належним повідомлення, на що вказував Верховний Суд в постанові від 13 травня 2024 року в справі №755/4829/23. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України. Судом установлено, що 08 березня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладений договір про надання фінансових послуг №2106762436589 «Стандартний» (зворотній бік а.с. 14-17). Сторонами погоджено умови договору, відповідно до яких товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 2300,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил (п. 1.1 договору). Пунктом 1.2 договору передбачено, що кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною. Орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів (п. 1.3 договору). Відповідно до п. 1.4 договору, проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі - «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.б); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в); д) тип процентної ставки - фіксована. За змістом п.1.4.1, п.1.4.2 нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом. Пунктом 1.9 договору передбачено, що граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) становить 1 рік. У заяві-анкеті (для отримання кредиту), яка є додатком №1 до договору про надання фінансових послуг №2106762436589 від 08 березня 2021 року, підписаній позичальником, сторони погодили, що позичальник просить надати йому кредит на особисті потреби в розмірі 2300,00 грн, орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту; строком на 365 днів. Розмір процентів: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.б); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в). Дата початку нарахування процентів за користування кредитом 08 березня 2021 року. Також відповідачем підписано Паспорт споживчого кредиту, який є додатком №3 до кредитного договору. Підписуючи вищевказаний договір, відповідач підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Служба миттєвого кредитування», текст яких розміщений на сайті smk.zp.ua та www.bistrozaim.ua (п. 4.1. договору). Також відповідач підтвердив, що до укладення цього договору від товариства він отримав: інформацію, вимоги надання якої передбачені законодавством України, в тому числі інформацію, що міститься у ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; підписаний сторонами екземпляр договору, графіку платежів, паспорт кредиту (п. 4.9. договору). При укладенні договору відповідач сам надав відомості, які його ідентифікують: свої прізвище, ім`я, по батькові, паспортні дані, ідентифікаційний номер, адресу проживання, номер телефону, картки. Саме на вказаний ним номер телефону кредитором було направлено одноразовий ідентифікатор, яким відповідач скористався, ввівши у відповідне поле на сайті товариства, тим самим підписавши договір. З матеріалів справи слідує, що відповідач вчинив ряд дій, спрямованих на укладення кредитного договору, і підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором. В свою чергу кредитодавцем було проведено ідентифікацію та верифікацію клієнта - відповідача. Суд бере до уваги, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт фінансових установ за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між кредитодавцем та відповідачем не був би укладений. Відповідно укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України або ГК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Цей договір укладений в електронній формі, підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, при його укладенні сторонами було погоджено усі істотні умови договору, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами договору про надання фінансових послуг №2106762436589 від 08 березня 2021 року. Згідно з копією повідомлення від 06 січня 2025 року ТОВ Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» підтвердило про успішність переказу грошових коштів 08 березня 2021 року на картку № [NUMBER] у сумі 2300,00 грн згідно договору №2106762436589. Відповідно до наданого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» розрахунку за період з 08 березня 2021 року по 30 листопада 2021 року заборгованість відповідача становить 20424,00 грн, з яких: 2300,00 грн - тіло кредиту та 18124,00 грн - проценти. 01 грудня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» був укладений договір факторингу №1-12, відповідно якого останньому відступлено права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором №2106762436589 від 08 березня 2021 року, укладеним з відповідачем (зворотній бік а.с. 42-44). Згідно з п. 6.1.4. вищевказаного договору факторингу, право вимоги переходить до фактора після оплати фінансування з моменту підписання акту приймання-передавання Реєстру Боржників (додаток № 2), який є підтвердженням передачі фактору права грошової вимоги до боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги. Відповідно до п. 2.3 з дати відступлення прав вимоги фактор має право здійснювати нарахування процентів (у тому числі за період користування коштами до моменту переходу прав за цим договором, якщо вони не були нараховані клієнтом) за договорами фінансових послуг за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржником грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів та комісій, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов договорів фінансових послуг. 03 грудня 2021 року на виконання умов вищевказаного договору факторингу ТОВ «Вердикт Капітал» сплатило фінансування, що підтверджується платіжним дорученням №307600018 та в цей же день підписаний акт приймання-передавання Реєстру боржників (а.с. 44, зворотній бік а.с. 45). Із Реєстру боржників від 03 грудня 2021 року слідує, що ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги, зокрема, до боржника [PERSON] за договором №2106762436589 від 08 березня 2021 року на суму 20424,00 грн (а.с. 11). Згідно з розрахунку, наданого ТОВ «Вердикт Капітал», станом на 10 березня 2023 року заборгованість відповідача становить 37535,77 грн, з них: 2300,00 грн- основний борг; 18124,00 грн- заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги та 33287,80 грн - нараховані проценти згідно кредитного договору (а.с. 9). 10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» був укладений договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» набуло права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2106762436589 від 08 березня 2021 року (а.с. 58-61). Так, згідно із п. 5.2. цього договору право вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором на набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі Реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (додаток № 4). 10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було складено вищевказаний акт (а.с. 61). З моменту відступлення (передачі) первісним кредитором новому кредитору прав вимоги, новий кредитор є таким, що замінив первісного кредитора у правовідносинах з боржниками, що існують на дату відступлення (передачі) прав вимоги та мають відношення до прав вимоги. До нового кредитора переходить права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема новий кредитор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів та/чи процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання (відповідно до статті 625 ЦК України) за договорами позики (кредитними договорами) (в тому числі за періоди, що передували відступленню прав вимоги, якщо такі нарахування не були здійсненні первісним кредитором) за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов договору позики (кредитних договорів)(п. 5.4.) Із Реєстру боржників від 10 січня 2023 року слідує, що ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» права вимоги, зокрема, до боржника [PERSON] за договором №2106762436589 від 08 березня 2021 року на суму 37535,77 грн, з яких: 2300,00 грн - сума заборгованість за основним зобов`язанням, 35235,77 грн - сума заборгованості за нарахованими процентам (зворотній бік а.с. 13, 62-63). Виконання зобов`язань ТОВ «Коллект Центр» перед ТОВ «Вердикт Капітал» щодо сплати ціни вищевказаного договору факторингу підтверджується актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 31 березня 2023 року (зворотній бік а.с. 61). 18.02.2025 між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» букладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №18-02/25, у відповідності до якого ТОВ «Коллект Центр» передало (відступило) ТОВ «Факторинг Партнерс» належні йому права вимоги до боржників, зокрема, до [PERSON] за договором №2106762436589 від 08 березня 2021 року (а.с. 64-68). Так, згідно із п. 5.2. вищевказаного договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, право вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором на набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді (додаток № 4). 18.02.2025 між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було складено вищевказаний акт (зворотній бік а.с. 68). Із Реєстру боржників вбачається відступлення ТОВ «Коллект Центр» ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги, зокрема, до боржника за договором №2106762436589 від 08 березня 2021 року на суму 37535,77 грн, з яких: 2300,00 грн - сума заборгованість за основним зобов`язанням, 35235,77 грн - сума заборгованості за нарахованими процентам (а.с. 13, зворотній бік а.с. 69-71). Виконання зобов`язань ТОВ «Факторинг Партнерс» перед ТОВ «Коллект Центр» щодо сплати ціни вищевказаного договору факторингу підтверджується актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 18.03.2025 (а.с. 69). Окрім того, 12 березня 2021 року між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] укладено договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0961196184/1 згідно заявки-анкети на отримання кредиту №3527299 на умовах пропозиції (оферти) на укладення договору позики, що акцептована [PERSON] шляхом підписання електронним підписом (а.с. 22-24). Підписавши цей договір, відповідач підтвердив, що інформація, зазначена у частині другій статті 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» товариством надана. За змістом заявки-анкети на отримання кредиту №3527299 [PERSON] просив надати йому кредит у розмірі 3900,00 грн для використання в споживчих цілях, строком на 14 днів шляхом переказу на банківську платіжну картку, вказавши її реквізити - 5168745101800867. Заявку підписано в електронному вигляді одноразовим ідентифікатором [PERSON] 5s2j0r, вона містить його паспортні дані, індивідуальний податковий номер, адресу та номер мобільного телефону, реквізити банківської картки. Пропозиція (Оферта) на отримання кредиту згідно заявки-анкети №3527299 від 12 березня 2021 року в рамках договору про надання позики №0961196184/1 від 12 березня 2021 року підписана позивачем електронним цифровим підписом. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення договору позики шляхом заповнення заявки на сайті з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору. Таким же одноразовим ідентифікатором 5s2j0r підписано акцепт оферти від 12 березня 2021 року на укладення договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0961196184/1 від 12 березня 2021 року та отримання кредиту згідно заявки-анкети №3527299 від 12 березня 2021 року, за змістом якого [PERSON] згоден з умовами оферти ТОВ «ІНФІНАНС», умовами Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «Pozichka Loyal», затверджених наказом №15/2 від 18 листопада 2020 року, згоден укласти договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0961196184/1 від 12 березня 2021 року для надання йому кредиту на нижчевикладених умовах в цьому акцепті та дає згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора в якості аналога його власноручного підпису. Акцептом оферти передбачені основні умови кредиту, а саме розмір кредиту 3900,00 грн, строк користування кредитом 14 днів, строк дії договору 3 роки, відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, яка застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації. Річна відсоткова ставка становить 638,75%, яка застосовується на тих умовах, що й відсоткова. Загальна вартість кредиту у грошовому виражені становить 955,50 грн за умов належного виконання умов договору та відсутності пролонгації, аналогічні умови при використані номінальної відсоткової ставки, а реальна річна процентна ставка за тих же умов становить 23810,65%. Номінальна відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом та номінальна річна відсоткова ставка 638,75%, застосовуються у випадках передбаченими Правилами. Максимальна відсоткова ставка 3,5% за один день користування кредитом, яка застосовується за умови неналежного виконання умов договору, а максимальна річна відсоткова ставка в умовах неналежного виконання 1277,5%. З довідки про ідентифікацію ТОВ «Інфінанс» слідує, що клієнт [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , з яким укладено договір №0961196184/1 від 12 березня 2021 року, ідентифікований товариством за одноразовим ідентифікатором 5s2j0r (а.с. 37). Отже сторони погодили умови, порядок виконання зобов`язання, визначили розмір процентів за користування коштами, строк кредитування та досягли згоди з усіх істотних умов договору №0961196184/1 від 12 березня 2021 року. З листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вих. №2632_250611113111 від 11.06.2025 вбачається, що 12.03.2021 о 16:44:59 було успішно перераховано кошти в сумі 3900,00 грн на платіжну картку клієнта, маска картки [NUMBER] (зворотній бік а.с. 37). 22 червня 2022 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №22/06-22, за яким право вимоги за договором про надання фінансового кредиту №0961196184/1 від 12 березня 2021 року відступлено позивачу (зворотній бік а.с. 47, зворотній бік а.с. 48). Відповідно до п. 1.2 вищевказаного договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому - передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору. 22 червня 2022 року сторони договору факторингу підписали акт прийому - передачі реєстру боржників до договору факторингу №22/06-22 від 22 червня 2022 року та скріпили його печатками (а.с. 48). Відповідно до витягу з реєстру боржників від 22 червня 2022 року до договору факторингу №22/06-22 від 22 червня 2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до відповідача на загальну суму 50514,75 грн, з яких: 3900,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 46614,75 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 49-50). 23 травня 2024 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №23/05/24, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» свої права грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором, у тому числі і за договором №0961196184/1 від 12 березня 2021 року (а.с. 51-53). Перехід від клієнта до фактора прав вимоги за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання актів прийому-передачі реєстру заборгованостей (з одночасною передачею реєстру заборгованостей в електронному вигляді), після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно портфеля заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Підписані сторонами акти прийму передачі реєстру заборгованостей (в електронному та паперовому вигляді) підтверджують факт переходу від клієнта до фактора відповідних прав вимоги та є невід`ємними частинами цього договору, акти прийому передачі реєстру заборгованостей (в електронному та паперовому вигляді) підписуються в день укладення цього договору (п. 5.2 Договору). 23 травня 2024 року сторони підписали Акт прийому-передачі реєстру заборгованостей за договором факторингу №23/05/24 (а.с. 54). Відповідно до реєстру заборгованостей №4 від 23 травня 2024 року, із змінами внесеними додатковою угодою №1 до договору факторингу №23/05/24 від 23.05.2024, ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №№0961196184 від 12 березня 021 року на загальну суму заборгованості 50514,75 грн, з яких: 3900,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 46614,75 грн - сума заборгованості за відсотками (зворотній бік а.с. 55-57). Вищевказані договори факторингу є правомірними, тобто такими, що породжують, змінюють або припиняють цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Доказів про неправомірність цих договорів матеріали справи не містять. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Матеріали справи не містять належних доказів повідомлення боржника про заміну кредитора. Разом з тим, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Такого висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 6 лютого 2019 року в справі №361/2105/16-ц. Отже до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право кредитора за вищевказаними кредитними договорами, що підтверджується дослідженими судом доказами. Позичальник неналежно виконує умови кредитних договорів. Щодо суми заборгованості та розрахунків заборгованості по вищевказаних кредитних договорам, то суд зазначає наступне. Так, за договором про надання фінансових послуг №2106762436589 від 08 березня 2021 року, відповідно до розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Факторинг Партнерс» станом на 18 лютого 2025 року загальний розмір заборгованості становить 37535,77 грн, з яких: 2300,00 грн - заборгованості за тілом кредиту, 35235,77 грн - заборгованості по процентам (зворотній бік а.с. 10). Дана сума заборгованості встановлена судом на підставі наданих доказів. Сума заборгованості заявлена до стягнення та розрахована в межах погодженого сторонами строку користування. При цьому суд враховує, що пунктом 1.2 договору передбачено, що кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів. В заяві-анкеті для отримання кредиту зазначено, що [PERSON] просить надати кредит, орієнтовний строк повернення якого 16 днів з моменту отримання, при цьому зазначено, що позичальник просить надати такий кредит «строком на 365 днів». Такі ж умови містяться і в п. 1.3 договору - орієнтовний строк повернення кредиту становить 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. Пунктом 1.9 договору визначено, що граничний строк кредитування становить 1 рік. При розрахунку заборгованості застосована погоджена сторонами процентна ставка. Так, зі змісту п.1.4 договору слідує, що протягом орієнтовного строку кредиту (16 днів) проценти нараховуються у розмірі 2% за кожен день користування кредитом. Починаючи з першого дня, наступним, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, тобто з 17 дня, процентна ставка збільшується на 1,64%, починаючи з 31 дня - на 1,38%, а починаючи з 46 дня - на 2,65%. У разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, тобто 23 березня 2021 року, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом. Зі змісту позову слідує, що позивач просить стягнути заборгованість за процентами у розмірі 46614,75 грн і, як слідує із розрахунку заборгованості, вказаний розмір процентів розрахований станом 23 лютого 2022 року. Тобто проценти, які просить стягнути позивач, нараховані у відповідності до умов договору і з урахування ставки, про яку йде мова у п.п.а)-п.г) п.1.4 договору: Розмір нарахованих процентів узгоджується із порядком нарахування процентів, який визначений умовами договору. Окрім того, за договором позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0961196184/ від 12 березня 2021 року, відповідно до розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Факторинг Партнерс» станом на 15 серпня 2025 року загальний розмір заборгованості становить 50514,75 грн, з яких: 3900,00 грн - заборгованості за тілом кредиту, 46614,75 грн - заборгованості по процентам (а.с. 10). Суд погоджується із визначеним позивачем розміром заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Дана сума заборгованості встановлена судом на підставі наданих доказів, відповідачем не спростована, а тому сума заборгованості по тілу кредиту підлягає стягненню. Що стосується розміру заборгованості по процентам, даний розмір є необґрунтований з урахуванням визначеного сторонами строку кредитування. Згідно п. 8.1, 8.6 Правил, первинний строк користування кредитом в рамках фінансового кредиту встановлений сторонами у відповідному договорі фінансового кредиту може бути пролонгований на строк, що відповідає кількості днів, на яку було первинно видано кредит та який вказаний при оформленні відносин між сторонами в договорі. Підтвердження волевиявлення позичальника щодо застосування пролонгації кредиту на умовах договору фінансового кредиту є факт погашення нарахованих процентів за користування кредитом, в т.ч. прострочених, на момент платежу та сплати на вимогу товариства, неустойки та штрафних санкцій (в разі їх наявності) за фактичне користування фінансовим кредитом у повному обсязі. Відомостей про виконання відповідачем вимог п. 8.6 Правил, що підтверджують волевиявлення відповідача щодо застосування пролонгації кредиту на умовах договору фінансового кредиту, матеріали справи не містять, а тому строк кредитування за вищевказаним договором становить 14 днів. Враховуючи, що сторони договору погодили, що у разі належного виконання умов договору та відсутності пролонгації клієнт сплачує за користування кредитом проценти у розмірі 1,75% за один день користування кредитом, а у разі неналежного виконання умов договору максимальна відсоткова ставка становить 3,5% за один день користування кредитом, тому сума заборгованості по процентамв межах строку кредитування становить 1911,00 грн (3900,00 грн ? 3,5% ? 14 днів). Суд звертає увагу на те, що поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. 252 ЦК України). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України). Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору. Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у ст. 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц (провадження №14-318цс18) зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 та у постанові від 18 січня 2023 року у справі №686/13446/15. Враховуючи те, що сторони узгодили строк кредитування (строк виконання зобов`язання), який є відмінним від строку дії договору, а тому нарахування відсотків поза межами узгодженого сторонами 14-денного строку кредитування є неправомірним, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти за користування кредитом у сумі 1911,00 грн. Отже, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість: за договором про надання фінансових послуг №2106762436589 від 08 березня 2021 року в сумі 37535,77 грн, з яких: 2300,00 грн - заборгованості за тілом кредиту, 35235,77 грн - заборгованості по процентам; за договором позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0961196184/ від 12 березня 2021 року в сумі 5811,00 грн, з яких: 3900,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 1911,00 грн - заборгованість по процентам. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1192,53 грн судового збору (пропорційно задоволеним вимогам). Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то відповідно до положень статті 265 ЦПК України, суд підчас ухвалення судового рішення вирішує питання про судові витрати склад та розмір яких входить до предмета доказування в справі. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата ), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом з тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За змістом ст. 137, 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу мають бути дійсними (реальними), необхідними, а їх розмір розумним з огляду на складність справи. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини наведеної, зокрема, у пункті 95 рішення від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», пункті 80 рішення від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», пункті 88 рішення від 30 березня 2004 року в справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При цьому, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини (рішення від 23 січня 2014 року у справі «East|WestAlianceLimited» проти України», заява № 19336/04), обґрунтованим слід вважати розмір витрат, що є співмірним до складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим на виконання таких робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також з ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05 вересня 2019 року у справі №826/841/17 (провадження №К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial