Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Позивач ТОВ «Новий Колектор» 24.09.2025 через систему «Електронний суд» звернувся до суду із позовною заявою, у якій просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 53025 грн., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 гривні 40 коп. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 07.01.2022 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», та [PERSON] , укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1016-8027, відповідно до умов якого Позичальнику надано кредит у розмірі 7500,00 грн. [PERSON] умови договору не виконує, в зв`язку з чим допустила заборгованість у сумі 53025,00 грн. На підставі викладеного просив позовні вимоги задоволнити. Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 02.12.2025 заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення - задоволено. Заочне рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 03.11.2025 по цивільній справі № 716/1757/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» до [PERSON] про стягнення заборгованості - скасовано. Цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Новий Колектор» до [PERSON] про стягнення заборгованості призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з"явився, з невідомих суду причин, про розгляд справи повідомлені належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі. У подаій заяві про перегляд рішення просила скасувати рішення та розглянути справу у її відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із частинами 1, 2, 3, 4 статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до статті 12 ЦПК України. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення усіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Судом встановлено, що між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», та [PERSON] , 07.01.2022 укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1016-8027, відповідно до умов якого [PERSON] надано кредит у розмірі 7500,00 грн. на наступних умовах: - строк, на який надається кредит, 21 календарних днів з дня надання кредиту (а.с.7-9). Наведене підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту №1016-8027 від 07.01.2022 (а.с.46). Згідно з п. 1.2 Договору Кредитодавець зобов`язується відкрити Кредитну лінію для Позичальника шляхом надання грошових коштів (далі - Кредит) Позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити нараховані Кредитодавцем проценти за користування Кредитом. Тип Кредиту - кредитна лінія. Відповідно п.2.4 договору про відкриття кредитної лінії встановлено, що заявлений строк користування кредитом складає 21 календарних днів з дня надання кредиту. Заявлений строк - це обраний позичальником в момент укладення цього договору, строк користування кредитом протягом якого може бути використано право користування кредитом за пільговою та/або знижкою ставкою. Згідно п.2.6 нарахування процентів за користування Кредитом: здійснюється щоденно починаючи з першого дня видачі кредиту та до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, в наступних розмірах: Стандартна процентна ставка 3% ( три цілих, нуль десятих відсотка) за кожен день користування Кредитом. Знижена процентна ставка 2% . Пільгова процентна ставка 0,01%. П. 2.10 визначено, що орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладення Договору складає: 75000 грн. та включає в себе : суму кредиту та проценти за користування кредитом 67500 грн. Згідно розрахунку заборгованості за договором 1016-8027 від 07.01.2022, станом на 26.12.2024 загальна заборгованість становить 53025,00 грн, з яких: основний борг -7500,00 грн.; залишок відсотків 45525,00 грн. (а.с.32-44). На момент укладення кредитного договору [PERSON] не зверталася до ТОВ «Укр Кредит Фінанс» із заявою про надання роз`яснень незрозумілих їй умов договору або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодилася з усіма умовами такого договору. Також суд зауважує на тому, що [PERSON] не оспорює у судовому порядку факту укладення кредитного договору із посиланням на те, що її персональні дані були використані третіми особами. До правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно неї шахрайських дій [PERSON] не зверталася. Укладений в електронній формі між [PERSON] та ТОВ «Укр Кредит Фінанс», відповідає вимогам Закону і доводить факт існування волевиявлення сторін на їх укладання. Перерахування кредитних коштів у розмірі 7500,00 грн на картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] , підтверджується відповідною довідкою (а.с.46). Таким чином, ТОВ «Новий Колектор» надало належні і допустимі докази укладення із [PERSON] кредитного договору №1016-8027 від 07.01.2022 та отримання позичальником кредитних коштів в сумі 7500,00 грн. Отже, Кредитором виконано свої зобов`язання за Договором в повному обсязі. В свою чергу Позичальник свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 22.09.2025 утворилась заборгованість у розмірі 53025 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становить 7 500,00 грн. та за відсотками - 45525,00 грн., про що підтверджується розрахунок заборгованості за договором №106-8027 (а.с.32-44). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України - зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). За змістом ст. 626, 628 ЦК України - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу - сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 638 ЦК України - договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України - позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 536 ЦК України - за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Також ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Згідно із частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч.3 ст.207 ЦК України - використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Договір про відкриття кредитної лінії та паспорт споживчого кредиту підписаний [PERSON] одноразовим електронним ідентифікатором, містить паспортні дані, номер телефону (номер пароля А679). Відповідно до висноків, викладених у Постанві Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19 від 23.03.2020 у справі №405/502/18 від 07.10.2020, у справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який уклдається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір укладений в електронній формі є таким, що укладеним у письмовому вигляді (ст..205,207 ЦК України). У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, згідно яких позичальника було повідомлено, зокрема, що у разі надання позичальнику кредиту, останній за договором споживчого кредитування зобов`язаний буде сплачувати відсотки, розмір та порядок нарахування яких визначено в договорі, з яким [PERSON] ознайомилася та без будь-яких заперечень підписала в електронному вигляді. Позичальник була повідомлена про загальні витрати, які будуть понесені нею у разі отримання кредиту у відповідній фінансовій установі, зокрема, повідомлено про реальну переплату за кредитом, тобто розмір відсотків, які повинні бути повернуті разом із грошовими коштами, наданими фінансовою установою в кредит. Заявлений стороною позивача факт існування заборгованості за кредитним договором стороною відповідача не спростовано, свого контррозрахунку заборгованості чи її відсутності не надано. Щодо нарахування відсотків, слід зазначити наступне. Як зазначалося, у договорі № 1016-8027 від 07.01.2022 року сторони погодили такі умови: Відповідно п.2.4 договору про відкриття кредитної лінії встановлено, що заявлений строк користування кредитом складає 21 календарних днів з дня надання кредиту. Заявлений строк - це обраний позичальником в момент укладення цього договору, строк користування кредитом протягом якого може бути використано право користування кредитом за пільговою та/або знижкою ставкою. Згідно п.2.6 нарахування процентів за користування Кредитом: здійснюється щоденно починаючи з першого дня видачі кредиту та до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, в наступних розмірах: Стандартна процентна ставка 3% ( три цілих, нуль десятих відсотка) за кожен день користування Кредитом. Знижена процентна ставка 2% . Пільгова процентна ставка 0,01%. П. 2.10 визначено, що орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладення Договору складає: 75000 грн. та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом 67500 грн. Доводи відповідача [PERSON] про те, що проценти нараховані поза межами визначеного договором строку кредитування відхиляються судом, оскільки ґрунтуються на помилковому сприйнятті відповідачем зазначених вище умов кредитного договору зокрема, щодо можливості пролонгації строку користування кредитом. Заявлена до стягнення сума заборгованості не перевищує орієнтовну загальну вартість кредиту, яка узгоджена сторонами при укладенні договору. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч.1ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Судом встановлено, що між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» укладено Договір факторингу № УКФ-261224-2 від «26» грудня 2024 року. На виконання умов зазначеного договору укладено реєстр № 1, згідно з яким відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 1016-8027 від 07.01.2022 на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, та інших, передбачених договором платежів, боржником за яким є [PERSON] . Позивачем 02.01.2025 на фінансовий номер телефону відповідача [NUMBER] було направлено СМС повідомлення наступного змісту: «Укладено Договір факторингу №УКФ-261224-2 від 26.12.2024р. Проведено відступлення права вимоги за кредитним договором №1016-8027 від 07.01.2022. Ваш новий кредитор ТОВ "НОВИЙ КОЛЕКТОР": 43170298;01133; м. Київ; вул. Алмазова Генерала; буд.13; оф.601;0-800-20-33-20;Info@newcollector.com.ua; http://newcollector.com.ua/"; сплачувати необхідно в ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР. Статус зазначеного повідомлення - «DELIVERED». Отже, станом на дату подання даної позовної заяви Позивач є єдиним та належним кредитором за кредитним договором № 1016-8027 від 07.01.2025, укладеним між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] . Відповідно до реєсту боржників №1 до договору факторингу № УКФ261224-2 від 26.12.2024 за номером 10997 боржників зазначено [PERSON] , Договір №1016-8027 від 07.01.2022 на суму 53025, з яких 7500 грн., тіло кредиту, 45525,00 грн проценти. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі з відповідча [PERSON] на користь позивача ТзОВ «Новий Колектор» слід стягнути сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved