Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

08.09.2025 року ТОВ «Юніт Капітал» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач в обґрунтування позовних вимог вказує, що 24.03.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 941863947 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, який підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора MPPG-8863 24.03.2024 року о 10:51:04 та одночасно з підписанням Кредитного договору, первісний кредитор відправив на електронну адресу, вказану [PERSON] у Заявці, електронного листа з повідомленням про успішне підписання Кредитного договору та вкладеним у нього примірником електронного Кредитного договору, у формі, що унеможливлює зміну його змісту. Відповідно до умов Кредитного договору позикодавець надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 9 800,00 грн, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відразу після цього ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало кошти в сумі 9 800,00 грн на банківську картку відповідача № 5168-74XX-XXXX-3718, що свідчить про прийняття відповідачем пропозиції кредитодавця. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 941863947 від 24.03.2024 року. У подальшому до Договору факторингу від 28.11.2018 року укладались додаткові угоди, у тому числі й щодо продовження терміну його дії. 19.12.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 19/1224-01, відповідно до якого до останнього перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 941863947 від 24.03.2024 року. 04.06.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю. Відповідно до Реєстру боржників №б/н від 04.06.2025 РОКУ ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 38855,00 грн, з яких: 9800,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 29055,00 грн - сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. На підставі викладеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за Кредитним договором № 941863947 від 24.03.2024 року в розмірі 38855,00 грн та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 10.10.2025 року дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Витребувано у АТ КБ «Приват Банк» інформацію чи емітувалась на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) платіжна картка №5168-74хх-хххх-3718; - факт зарахування коштів на картковий рахунок - маска картки № [NUMBER] хх-хххх-3718 у період з 24.03.2024 по 29.03.2024 у сумі 9800,00 грн.; - чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); - чи є/був номер телефону [NUMBER] фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска Картки № [NUMBER] хх-хххх-3718 та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). У судове засідання представник позивача ТОВ «Юніт Капітал» не з`явився, однак в прохальній частині позовної заяви зазначав, що просить розглянути справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів прохав задовольнити позов у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Разом з цим судом додатково вживались заходи виклику відповідача до суду шляхом розміщення оголошення про його виклик на сайті Подільського районного суду міста Полтави. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки не повідомив, неподання відповідачем відзиву на позов, згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення у даній справі. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.03.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 941863947 на суму 9800, 00 грн. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора MPPG-8863 24.03.2024 року о 10:51:04 та одночасно з підписанням Кредитного договору, первісний кредитор відправив на електронну адресу, вказану [PERSON] у Заявці, електронного листа з повідомленням про успішне підписання Кредитного договору та вкладеним у нього примірником електронного Кредитного договору, у формі, що унеможливлює зміну його змісту. Відповідно до умов Кредитного договору позикодавець надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 9800,00 грн, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відразу після цього ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало кошти в сумі 9800,00 грн на банківську картку відповідача № 5168-74XX-XXXX-3718, що свідчить про прийняття відповідачем пропозиції кредитодавця. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 941863947 від 24.03.2024 року. У подальшому до Договору факторингу від 28.11.2018 року укладались додаткові угоди, у тому числі й щодо продовження терміну його дії. 19.12.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 19/1224-01, відповідно до якого до останнього перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 941863947 від 24.03.2024 року. 04.06.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю. Відповідно до Реєстру боржників №б/н від 04.06.2025 РОКУ ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 34855,00 грн, з яких: 9800,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 29055,00 грн - сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Факт переходу прав вимог за кредитними договорами, які зазначені у Реєстрі Боржників № б/н від 04.06.2025 року до позивача підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу від 04.06.2025 року. У силу ст. 526, ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі Закон) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до змісту ч. 1-5 ст. 11 Закону, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. За ч. 6 ст. 11 Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. На підставі ч. 8 ст. 11 Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону, електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. За п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ст. 610, ст. 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із вищевикладеного слідує, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строки та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 9800 грн, строком на 20 днів. Так, відповідно до отриманої судом інформації з АТ КБ «Приват Банк», на ім`я я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ). Також підтверджено, що номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою № [NUMBER] був/є фінансовим та знаходився в анкетних даних [PERSON] . При цьому Кредитодавцем були виконані умови договору та перераховані 24.03.2024 року грошові кошти у розмірі 9800,00 грн на рахунок позичальника, а саме № [NUMBER] . Судом встановлено, що загальна заборгованість [PERSON] , згідно з розрахунком, станом на 25.06.2025 року становить 38855,00 грн, з яких: 9800,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 29055,00 грн - сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Відповідачем не надано будь яких доказів на спростування достовірності наданого банком розрахунку або помилковості обрахованої заборгованості за тілом кредиту та простроченими процентами, яка підтверджується наданими позивачем доказами. З письмових доказів, які надані позивачем в обґрунтування позовних вимог вбачається, що між сторонами виникли саме кредитні відносини, а тому до стягнення підлягає як сума отриманого кредиту так і відсотки, які підлягають сплаті за його користування. Розрахунок розміру відсотків, які підлягають до стягнення, у повній мірі відповідає умовам договору кредитування, що були у встановленому порядку погоджені із позичальником. У суду відсутні докази про те, що відповідач мав перешкоди для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості, однак він належним чином не виконав свої зобов`язання по поверненню кредиту, сплаті відсотків, порушивши умови кредитного договору. При цьому суд враховує те, що відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався і жодних доказів на спростування доводів позивача не надав. Отже, суд, з`ясувавши фактичні обставини у справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 38855,00 грн. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Згідно ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. У ч. 4 ст. 137 ЦПК України зазначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. У ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Судом встановлено, що на підтвердження здійснених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу надано: копію договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025 року, копію Додатку № 1 до Договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025 року, копію Додаткової угоди № 25770850695 до Договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025 року, копію акту прийому -передачі наданих послуг від 25.06.2025 року на суму 7 000 грн. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Всупереч вимог ст. 81 ЦПК України, відповідач не довів обставин щодо неспівмірності витрат позивача на оплату правничої допомоги адвоката. Враховуючи викладене, у відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422, 40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved