Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15.10.2029 року відповідач ознайомився з умовами кредитування АТ КБ «ПриватБанк» та підписав Паспорт кредиту, а 23.06.2023 року підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, уклавши з АТ КБ «ПриватБанк» договір про надання банківських послуг б/н, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом до 200 000 грн строком на 12 місяців з пролонгацією та з умовою сплати процентів в розмірі 40,8% річних. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом. Оскільки відповідач істотно порушує умови угоди та не виконує взяті на себе зобов`язання, тому виникла заборгованість, яка станом на 15.10.2025 року становить 127 848,16 грн., з них 103 360,72 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 24 487,44 грн. заборгованість за процентами. Від представника позивач надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулось поштове відправлення, що вказує на відсутність відповідача за зареєстрованим у встановленому порядку місцем його проживання, тому він відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (розрахунок заборгованості; виписку за договором № б\\н за період 01.07.2023 15.10.2025; копію заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 23.06.2023 року; копію паспорта споживчого кредиту від 15.10.2019 року), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 23.06.2023 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг. На підставі вказаного договору позивач надав відповідачу кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом до 200 000 грн, строком на 12 місяців з умовою сплати процентів в розмірі 40,8% річних. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом, що є підставою для стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитом. Заборгованість відповідача згідно з розрахунками позивача станом на 15.10.2025 року становить 127 848,16 грн., з них 103 360,72 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 24 487,44 грн. заборгованість за процентами. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 526; 530 ч.1; 1054 ч.1 ЦК України, ст. 2 ЗУ «Про банки та банківську діяльність». Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банківський кредит це будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином, діями відповідача були порушені встановлені законодавством правила виконання цивільно-правових правочинів і права позивача на отримання виконання зобов`язання за вищезазначеним договором, що є підставою для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 15.10.2025 року становить 127848,16 грн., з них 103360,72 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 24487,44 грн. заборгованість за процентами. Оскільки відповідач є стороною, котра порушила договірні зобов`язання та позов підлягає задоволенню, тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору. На підставі ст.ст. 526; 530 ч.1; 1054 ч.1 ЦК України та

Outcome: approved