Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

Представник позивача через «Електронний суд» подав позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 55 889,09 грн. та судових витрат у розмірі 2422,40 грн. сплаченого судового збору. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 03.02.2024 року здійснено ідентифікацію клієнта та [PERSON] підписано Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Підпис відповідачкою здійснено власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України. Відповідачкою погоджено використання OTP пароля в якості підпису та інших видів простого електронного підпису, а саме при здійсненні будь-якої операцій та правочинів між Сторонами за допомогою ОТР паролю як простого електронного підпису Сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу Клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження Клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону Клієнта. У подальшому відповідачка виявила бажання отримати послугу Кредит готівкою, ознайомилася із актуальними умовами кредитування та 31.10.2024 року підписала Паспорт кредиту з використанням Простого електронного підпису. Після чого із відповідачкою з використанням Простого електронного підпису було підписано Кредитний договір № б/н від 31.10.2024 р. про надання строкового кредиту у розмірі 50000,00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника на строк 36 міс. із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 31 %. Додатково із відповідачкою з використанням простого електронного підпису підписаний Графік кредиту. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, однак відповідачка, в порушення умов вказаного договору, не виконала належним чином зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на 22.09.2025 загальна заборгованість перед банком становить 55 889,09 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 47 363,98 грн. та заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 8 525,11 грн. Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 30.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, 06.01.2026 від представника позивача до суду надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Відповідно до частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачки та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідачкою [PERSON] 03.02.2024 підписано Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Розділом 8 Заяви про приєднання визначено, що підписанням цієї Заяви на підставі статті 634 Цивільного кодексу України клієнт приєднується до розділу "Загальні положення", підрозділів "Кредитні картки", "Поточні рахунки", "Використання картки", "Віддалені канали обслуговування", "Оплата частинами та Миттєва розстрочка", "Система переказів PrivatMoney", "Операції у відділеннях (умови та правила проведення операцій у відділеннях Банку)", "Автоплатежі", "Сервіс BankID" Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять змішаний договір: договір банківського рахунка, споживчого кредиту та обслуговування платіжного інструменту та Генеральний кредитний договір в частині надання споживчих кредитів "Кредитна картка", "Оплата частинами", "Миттєва розстрочка" (далі Договір), приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати. В розділі 14 вказаної Заяви про приєднання вказано, що Сторони узгодили при наданні Банком будь-яких послуг Клієнту, в т.ч., але не виключно, платіжних послуг, укладення між Сторонами кредитних договорів, будь-яких інших правочинів, підписання електронних документів використання Простого електронного підпису. При підписанні електронних документів, здійсненні будь-яких платіжних операцій та правочинів між Сторонами за допомогою ОТР-паролю або Одноразового ідентифікатора як Простого електронного підпису Сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу Клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку дію, платіжну операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження Клієнтом здійснення будь-якої дії, платіжної операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту Банку цифрової або алфавітно-цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком OTPпаролю або Одноразовому ідентифікатору на Фінансовий номер телефону Клієнта або в особистий кабінет Клієнта в Системі «Приват24», доступ до якого можливий виключно з використанням Фінансового номера телефону. Сторони визнають правочини у вигляді електронних документів із використанням зазначених Простих електронних підписів дійсними та обов`язковими для Сторін та такими, що не потребують додаткового підтвердження. 31.10.2024 сторони уклали кредитний договір, що підписаний відповідачкою [PERSON] з використанням простого електронного підпису. Згідно умов кредитного договору сума кредиту - 50 000,00 грн., строк кредитування 36 місяців, процентна ставка 31% річних. Крім того, відповідачкою [PERSON] з використанням простого електронного підпису підписаний Графік платежів (обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит), що є додатком до кредитного договору від 31.10.2024, згідно якого загальна вартість кредиту становить 77 770,42 грн. З банківської виписки [PERSON] за період з 31.10.2024 по 24.09.2025 вбачається зарахування кредитних коштів в сумі 50 000,00 грн. 31.10.2024, нарахування відсотків за користування кредитом та часткова сплата відповідачкою кредиту та відсотків. Згідно вказаної виписки баланс на кінець періоду: -55 889,09 грн. З розрахунку заборгованості за кредитним договором від 31.10.2025 у відповідачки [PERSON] наявна заборгованість перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в загальному розмірі 55 889,09 грн., з яких 47 363,98 грн. заборгованість за тілом кредиту, 8 525,11 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 1 ст. 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом. Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як визначено у ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 610 Цивільного Кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію»(далі - Закон). У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як вбачається з матеріалів справи, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] підписали кредитний договір разом з додатком Графіком платежів за допомогою електронних підписів, що свідчить про укладення кредитного договору з дотриманням встановленої Законом форми правочину. З банківської виписки та розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка користувалася наданими банком грошовими коштами в межах кредитного ліміту та в порушення умов кредитного договору, не сплачувала обов`язкові платежі у встановлені строки, що і стало підставою для нарахування відсотків за користування кредитом. У відповідності до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд зазначає, що відповідачка відзив на позов не подала, будь-яких доказів на спростування вимог позивача не надала. Розрахунок суми заборгованості Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК», наданий до позовної заяви, відповідачкою не спростований. Власного розрахунку відповідачка до суду не надала. З банківської виписки вбачається часткова сплата відповідачкою заборгованості, що є підтвердженням визнання відповідачкою наявності кредитних зобов`язань. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідачки на користь позивача суми заборгованості за кредитним договором № б/н від 31.10.2024 в загальному розмірі 55 889,09 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в сумі 47 363,98 грн. та заборгованості за простроченими відсотками в сумі 8 525,11 грн. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № BOJ69В4DYG від 09.10.2025. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, то понесені позивачем судові витрати за подання позовної заяви відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача в сумі 2422,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved