Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 04.03.2020 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та відповідачем був укладений кредитний договір №22038000311605, відповідно до умов якого банк надає позичальнику грошові кошти у розмірі 134760,83 грн., а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит в строк до 02.03.2025 року. У порушення кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконувала, станом на 23.01.2024 року має заборгованість 164620,98 грн., з яких залишок простроченого кредиту становить 108915,93 грн., залишок нарахованих строкових відсотків 1,90 грн., залишок прострочених комісій -55703,15 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором у розмірі 164620 грн. 98 коп. та понесені ним судові витрати. Ухвалою про відкриття провадження від 15.07.2024 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Вказана ухвала з копією позову та додатками до нього була направлена за зареєстрованим місцем проживання відповідача (а.с.71), до суду повернувся конверт з копією цієї ухвали, як не вручений у зв`язку із закінченням терміну зберігання (а.с.77). Ухвала про відкриття провадження у відповідності до ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 131 ЦПК України, вважається доставленою. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача на підставі ст.ст. 525, 526, 610-612, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1056-1 ЦК України підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що 04.03.2020 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та відповідачем був укладений кредитний договір № 22038000311605, відповідно до умов якого банк надав відповідачу грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених цим Договором розмірах і строках та виконати зобов`язання за даним договором у повному обсязі. За договором банком надано відповідачу 134760,83 грн. кредитних коштів строком до 02.03.2025 року. Банк виконав свої зобов`язання за договором № 22038000311605 від 04.03.2020 року в повному обсязі. Проте, відповідач всупереч умов цього договору не виконав свої зобов`язання. Згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 23.01.2024 року відповідач має заборгованість за договором № 22038000311605 від 04.03.2020 року в розмірі 164620,98 грн., з яких залишок простроченого кредиту становить 108915,83 грн., залишок прострочених відсотків 1,90 грн., залишок прострочених комісій 55703,15 грн. (а.с. 11-12). Загальна заборгованість відповідача перед банком становить 164620,98 грн. Згідно ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до вимог ст.ст.6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ч. 1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. До теперішнього часу заборгованість не погашена. За таких обставин, оскільки заборгованість в розмірі 164620,98 грн. відповідачем в добровільному порядку не сплачена, дана сума підлягає стягненню в примусовому порядку на користь позивача . Відповідно дост.141 ЦПК України,з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 2 422 грн. 40 коп. які були сплачені позивачем при подачі позову до суду (а.с.1). На підставі викладеного, ст.ст. 526-530, 533, 536, 598, 610-615, 638-643, 1046-1056-1 ЦК України;

Outcome: approved