Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

представник позивачки [PERSON] - адвокат Савчук Наталія Володимирівна звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] , [INFO] , (зареєстрованого за адресою [ADDRESS] ) в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 18.11.2015 року Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис 772. А також стягнути судовий збір у розмірі 1211.20 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що за час перебування у шлюбі спільне життя у них не склалось, спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе. Від спільного шлюбу народилась донька [PERSON] , [INFO] . Сім`я розпалася остаточно і поновлена бути не може, шлюб існує формально, тому просить його розірвати. Ухвалою суду від 09.12.2025 відкрито спрощене позовне провадження. 23.12.2025 представник позивача [PERSON] подала заяву про розгляд справи у їх з позивачем відсутності, позов підтримує та просить його задоволити. 07.01.2026 представник відповідача [PERSON] подала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу відповідач визнає, просить шлюб розірвати, розгляд справи проводити без їхньої участі. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. зазначила, що просить такі зменшити. У зв`язку з неявкою сторін та з врахуванням поданих заяв фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, постановляючи рішення, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.11.2015 року у Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис 772, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18.11.2015, від шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , шо підтверджується свідцтівом про народження серії [NUMBER] віл 26.05.2019, проте міцної сім`ї не створили. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинило спільне проживання, сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб. За таких обставин суд вважає доведеними доводи позивача про відсутність згоди на примирення, та вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Отже, суд дійшов висновку, що на даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Що стосується стягнення судових витрат. З матеріалів справи вбачається, що стороною позивача заявлено розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. На підтвердження розміру витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, адвокатом Савчук Н.В. надано копію договору про надання правничої допомоги від 18.11.2025 року,акт виконаних робіт від 18.11.2025 року, платіжну інструкцію від 18.11.2025. Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи складність справи, зважаючи на неприбуття адвоката у судові засідання, беручи до уваги принцип співмірності, реальності та розумності розміру витрат, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру витрат на правову допомогу з 5000 грн. до 2500 грн, оскільки такий розмір витрат на оплату послуг адвоката відповідатиме критеріям, закріпленим ЦПК України. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат та з врахуванням визнання позову відповідачем, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача підлягають стягненню 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову у розмірі 605,60 грн. На підставі ст.ст. 105, 109, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved