Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що з 22 липня 2021 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що складено відповідний актовий запис № 1228. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Попри те, що шлюб між нею та відповідачем не розірвано, фактичні шлюбно-сімейні відносини припинені, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, фінансову участь у забезпеченні дитини разом не здійснюють. Дитина постійно проживає з нею. Дитина перебуває на її повному утриманні. Усі витрати, пов`язані з її харчуванням, побутом, розвитком, медичним забезпеченням та навчанням несе вона. Відповідач не надає матеріальної допомоги у визначеному та регулярному розмірі, у зв`язку з чим виникла необхідність у судовому врегулюванні питання аліментів. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. 31.12.2025 року через підсистему «Електронний суд» представником відповідача адвокатом Ленартовичем О.В. в інтересах [PERSON] подано до суду зустрічний позов до [PERSON] про визначення місця проживання дитини та поділ майна подружжя. В обгрунтування зустрічного позову вказує, що 22 липня 2021 року між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Рівненським відділом реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 22.07.2021 року було зроблено відповідний актовий запис за № 1228 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з наявністю спору між батьками щодо місця проживання дитини та з метою захисту її прав і законних інтересів, він змушений звернутися до суду з вимогою про визначення місця проживання дитини разом з ним. Зазначає, що шлюб між ними на даний час не розірвано, однак вони не дійшли згоди щодо справедливого розподілу спільного сумісного майна, у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду за захистом своїх майнових прав та інтересів. Протягом подружнього життя сім`я набувала численні об`єкти нерухомого майна. Формально частина була зареєстрована на нього - [PERSON] , частина на [PERSON] . Майно яке зареєстроване на [PERSON] : - земельна ділянка, кадастровий № 5624681500:04:016:0313, площею 0.0403 га (22.01.2025 року); - земельна ділянка, кадастровий № 5624681500:04:016:0310, площею 0.0223 га (13.12.2024 року); - земельна ділянка, кадастровий № 5624681500:04:016:0311, площею 0.0332 га (13.12.2024 року); - земельна ділянка, кадастровий № 5624681500:04:016:0299, площею 0.0488 га (21.11.2024 року); - земельна ділянка, кадастровий № 5624681500:04:016:0292, площею 0.0627 га (25.09.2024 року); - земельна ділянка, кадастровий № 5624681500:04:016:0279, площею 0.053 га (29.03.2024 року); - земельна ділянка, кадастровий № 5624681500:04:016:0280, площею 0.0511 га (29.03.2024 року); - земельна ділянка, кадастровий № 5624681500:04:016:0282, площею 0.0532 га (29.03.2024 року); - земельна ділянка, кадастровий № 5624681500:04:016:0274, площею 0.1116 га (28.03.2024 року); - земельна ділянка, кадастровий № 5624681500:04:016:0269, площею 0.053 га (26.03.2024 року); - земельна ділянка, кадастровий № 5624681500:04:016:0259, площею 0.053 га (21.08.2025 року); - земельна ділянка, кадастровий № 5624681500:04:016:0260, площею 0.053 га (21.08.2025 року); - земельна ділянка, кадастровий № 5624681500:04:016:0265, площею 0.0511 га (21.03.2024 року); - земельна ділянка, кадастровий № 5624681500:04:016:0266, площею 0.0511 га (21.03.2024 року); - земельна ділянка, кадастровий № 5624681500:04:016:0250, площею 0.053 га (21.03.2024 року); - земельна ділянка, кадастровий № 5624681500:04:016:0247, площею 0.522 га (16.03.2024 року); - земельна ділянка, кадастровий № 5624681500:04:016:0245, площею 0.4713 га (13.12.2023 року); - земельна ділянка, кадастровий № 5624687400:04:010:1740 (с. Обарів), площею 0.0534 га (28.12.2019 року). Майно, яке зареєстроване на [PERSON] : - земельна ділянка, кадастровий №5624681500:08:001:1248, площею 0.0221 га (11.06.2025 року); - земельна ділянка, кадастровий № 5624681500:08:001:1237, площею 0.0768 га (27.05.2025 року); - земельна ділянка, кадастровий № 5624681500:08:001:0904, площею 0.2263 га (07.08.2023 року, із сервітутом); - земельна ділянка, кадастровий № 5624681500:08:001:0767, площею 0.5732 га (17.08.2022 року); - земельна ділянка, кадастровий № 5624681500:08:001:0749, площею 0.1912 га (04.08.2022 року); - нежитлове приміщення (комора) у [ADDRESS] , площею 2.9 м.кв. (29.11.2019 року). Усе вищенаведене майно було набуте під час шлюбу та є об`єктом права спільної сумісної власності. Поділ у натурі рівними частками є неможливим, оскільки земельні ділянки відрізняються за площею та цільовим призначенням. Вказує, що оскільки основна частина коштів, за рахунок яких у період шлюбу було набуто спірне нерухоме майно, була зароблена ним особисто, вважає справедливим та таким, що відповідає принципам розумності і добросовісності, визнання за ним права приватної власності на зазначене нижче нерухоме майно, а саме: - земельну ділянку, кадастровий № 5624681500:04:016:0313, площею 0.0403 га (22.01.2025 року); - земельну ділянку, кадастровий № 5624681500:04:016:0310, площею 0.0223 га (13.12.2024 року); - земельну ділянку, кадастровий № 5624681500:04:016:0311, площею 0.0332 га (13.12.2024 року); - земельну ділянку, кадастровий № 5624681500:04:016:0299, площею 0.0488 га (21.11.2024 року); - земельну ділянку, кадастровий № 5624681500:04:016:0279, площею 0.053 га (29.03.2024 року); - земельну ділянку, кадастровий № 5624681500:04:016:0280, площею 0.0511 га (29.03.2024 року); - земельну ділянку, кадастровий № 5624681500:04:016:0282, площею 0.0532 га (29.03.2024 року); - земельну ділянку, кадастровий № 5624681500:04:016:0274, площею 0.1116 га (28.03.2024 року); - земельну ділянку, кадастровий № 5624681500:04:016:0269, площею 0.053 га (26.03.2024 року); - земельну ділянку, кадастровий № 5624681500:04:016:0259, площею 0.053 га (21.08.2025 року); - земельну ділянку, кадастровий № 5624681500:04:016:0260, площею 0.053 га (21.08.2025 року); - земельну ділянку, кадастровий № 5624681500:04:016:0265, площею 0.0511 га (21.03.2024 року); - земельну ділянку, кадастровий № 5624681500:04:016:0266, площею 0.0511 га (21.03.2024 року); - земельну ділянку, кадастровий № 5624681500:04:016:0250, площею 0.053 га (21.03.2024 року); - земельну ділянку, кадастровий № 5624681500:04:016:0247, площею 0.522 га (16.03.2024 року); - земельну ділянку, кадастровий № 5624687400:04:010:1740 ,площею 0.0534 га (28.12.2019 року). - земельну ділянку, кадастровий №5624681500:08:001:1248, площею 0.0221 га (11.06.2025 року); - земельну ділянку, кадастровий №5624681500:08:001:1237, площею 0.0768 га (27.05.2025 року); - земельну ділянку, кадастровий № 5624681500:08:001:0767, площею 0.5732 га (17.08.2022 року); - земельну ділянку, кадастровий № 5624681500:08:001:0749, площею 0.1912 га (04.08.2022 року); - нежитлове приміщення (комора) у [ADDRESS] , площею 2.9 м.кв. При цьому пропонує передати у приватну власність [PERSON] таке нерухоме майно, а саме: - земельну ділянку, кадастровий № 5624681500:04:016:0245, площею 0.4713 га; - земельну ділянку, кадастровий № 5624681500:04:016:0292, площею 0.0627 га; - земельну ділянку кадастровий № 5624681500:08:001:0904, площею 0.2263 га. Вважає запропонований порядок поділу обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам сторін, оскільки земельні ділянки, зареєстровані за [PERSON] , фактично нею не використовуються, а поділ спільного майна у рівних частках у натурі є неможливим через різні характеристики об`єктів. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 05.01.2026 року прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини та поділ майна подружжя до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 08.01.2026 року зустрічні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини та поділ майна подружжя в частині визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] залишено без розгляду. Позивачка-відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом підтримала, просить їх задоволити, за зустрічним позовом визнала, не заперечує щодо їх задоволення. Відповідач-позивач та його представник адвокат Ленартович О.В. в судовому засіданні зустрічні позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити, позовні вимоги за первісним позовом визнали, не заперечують щодо їх задоволення. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що первісні позовні вимоги та зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 22 липня 2021 року та по даний час перебувають у зареєстрованому шлюбі Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що було зроблено відповідний актовий запис № 1228. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Статтею 141 СК України, встановлено рівність батьків щодо прав та обов`язків по відношенню до дитини. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи, а саме, що [PERSON] є працездатним, стягнення по виконавчих документах з нього не проводяться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає. На підставі встановлених і наведених судом фактів, а також з метою недопущення погіршення матеріального становища дитини та одночасно відповідача, суд із урахуванням, положень ст. ст. 141, 180, 183 СК України, приходить до висновку про задоволення первісного позову, а саме про доцільність стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів суд вважає реально можливим для їх сплати відповідачем. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Щодо зустрічних позовних вимог суд зазначає наступне. Судом встановлено, що сторони по справі з 22 липня 2021 року та по даний час перебувають у зареєстрованому шлюбі Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що було зроблено відповідний актовий запис № 1228. Протягом подружнього життя сім`я набувала численні об`єкти нерухомого майна. Частина майна була зареєстрована на [PERSON] , а частина на [PERSON] . Майно яке зареєстроване на [PERSON] : - земельна ділянка, кадастровий № 5624681500:04:016:0313, площею 0.0403 га (22.01.2025 року); - земельна ділянка, кадастровий № 5624681500:04:016:0310, площею 0.0223 га (13.12.2024 року); - земельна ділянка, кадастровий № 5624681500:04:016:0311, площею 0.0332 га (13.12.2024 року); - земельна ділянка, кадастровий № 5624681500:04:016:0299, площею 0.0488 га (21.11.2024 року); - земельна ділянка, кадастровий № 5624681500:04:016:0292, площею 0.0627 га (25.09.2024 року); - земельна ділянка, кадастровий № 5624681500:04:016:0279, площею 0.053 га (29.03.2024 року); - земельна ділянка, кадастровий № 5624681500:04:016:0280, площею 0.0511 га (29.03.2024 року); - земельна ділянка, кадастровий № 5624681500:04:016:0282, площею 0.0532 га (29.03.2024 року); - земельна ділянка, кадастровий № 5624681500:04:016:0274, площею 0.1116 га (28.03.2024 року); - земельна ділянка, кадастровий № 5624681500:04:016:0269, площею 0.053 га (26.03.2024 року); - земельна ділянка, кадастровий № 5624681500:04:016:0259, площею 0.053 га (21.08.2025 року); - земельна ділянка, кадастровий № 5624681500:04:016:0260, площею 0.053 га (21.08.2025 року); - земельна ділянка, кадастровий № 5624681500:04:016:0265, площею 0.0511 га (21.03.2024 року); - земельна ділянка, кадастровий № 5624681500:04:016:0266, площею 0.0511 га (21.03.2024 року); - земельна ділянка, кадастровий № 5624681500:04:016:0250, площею 0.053 га (21.03.2024 року); - земельна ділянка, кадастровий № 5624681500:04:016:0247, площею 0.522 га (16.03.2024 року); - земельна ділянка, кадастровий № 5624681500:04:016:0245, площею 0.4713 га (13.12.2023 року); - земельна ділянка, кадастровий № 5624687400:04:010:1740 (с. Обарів), площею 0.0534 га (28.12.2019 року). Майно, яке зареєстроване на [PERSON] : - земельна ділянка, кадастровий №5624681500:08:001:1248, площею 0.0221 га (11.06.2025 року); - земельна ділянка, кадастровий № 5624681500:08:001:1237, площею 0.0768 га (27.05.2025 року); - земельна ділянка, кадастровий № 5624681500:08:001:0904, площею 0.2263 га (07.08.2023 року, із сервітутом); - земельна ділянка, кадастровий № 5624681500:08:001:0767, площею 0.5732 га (17.08.2022 року); - земельна ділянка, кадастровий № 5624681500:08:001:0749, площею 0.1912 га (04.08.2022 року); - нежитлове приміщення (комора) у [ADDRESS] , площею 2.9 м.кв. (29.11.2019 року). Усе вищенаведене майно було набуте сторонами під час шлюбу та є об`єктом права спільної сумісної власності. Поділ у натурі рівними частками є неможливим, оскільки земельні ділянки відрізняються за площею та цільовим призначенням. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися, обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшенням, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11). Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Спірні земельні ділянки набуті сторонами за час шлюбу, а тому у відповідності до чинного законодавства є об`єктом спільної сумісної власності подружжя сторін. Оскільки основна частина коштів, за рахунок яких у період шлюбу було набуто спірне нерухоме майно, була зароблена [PERSON] , про що позивачка-відповідачка в судовому засіданні підтвердила. З огляду на аргументи учасників справи та обставини встановлені судом, з урахуванням судової практики в ревалентних правовідносинах, суд приходить до висновку, що зустрічний позов слід задовольнити повністю. Відповідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що [PERSON] визнав позовні вимоги за первісним позовом повністю, а [PERSON] визнала зустрічні позовні вимоги повністю, тому за результатами підготовчого провадження у суду є всі підстави ухвалити рішення. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Оскільки, відповідач [PERSON] визнав позовну вимогу про стягнення аліментів, рішення в цій частині також ухвалюється на користь позивачки, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст.ст. 141, 142 ЦПК України стягує з відповідача 50 % судового збору в дохід держави, а саме 605 грн. 60 коп.

Outcome: approved