Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

У провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що між сторонами припинені шлюбні стосунки, примирення є неможливим, шлюб існує формально. У сторін є спільні діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Володимирського міського суду Волинської області від 13 листопада 2025 року позовну заяву [PERSON] , представник позивачки - адвокат Лесик С.І. до [PERSON] про розірвання шлюбу передано за підсудністю до Рівненського міського суду Рівненської області. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 11 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, справу призначено до розгляду в судовому засіданні. Представник позивача - адвокат Лесик С.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач, перебуваючи в судовому засіданні в режимі відеоконференції, позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Заслухавши сторони, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов необхідно задоволити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстрацйної служби Шевченківського районного управління юстиції 29 квітня 2014 року, актовий запис № 383, сторони зареєстрували шлюб 29 квітня 2014 року. За приписами ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Стаття 112 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи те, що сторони подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, після розірвання шлюбу не будуть порушені її особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved