Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів та індексації аліментів, посилаючись на те, що згідно рішення Малиновського районного суду від 18 березня 2021 року з відповідачки стягнуто на його користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що на підставі виконавчого листа від 11 травня 2021 року було відкрите виконавче провадження № 65363971 Другим Малиновським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 08.06.2023 року, 05.03.2024 року та 20.06.2025 року у ВП № 65363971 відповідачка не сплачувала аліменти та відповідно заборгованість продовжила формуватися. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 26.04.2024 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 13.09.2024 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано з Малиновського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) завірений належним чином Витяг з актового запису на підтвердження зміни прізвища [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] ). Згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26 лютого 2025 року № 4273-IX назву Малиновського районного суду міста Одеси змінено на Хаджибейський районний суд міста Одеси. Згідно листа № 40330/06 від 24.09.2025 року Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виявлено актовий запис про шлюб № 16 від 23.01.2024 року, складений Чорноморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за яким [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] ; актовий запис № 00145309022 від 23 січня 2024 року та змінила прізвище на [PERSON] . 26 серпня 2025 року представник позивача звернувся до суду із заявою про зменшення/збільшення позовних вимог в наступній редакції: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] за прострочення сплати аліментів неустойку (пеню) у сумі 47144 грн. 46 коп., суму індексації аліментів у розмірі 1764 грн. 20 коп., відсотки за прострочення сплати додаткових витрат у розмірі 3% річних у сумі 1273 грн. 02 коп., інфляційні витрати у сумі 357,64 грн. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, надали заяви у яких просили розглянути справу за їх відсутності, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала, до суду не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином шляхом направлення судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації відповідача. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та індексацію аліментів, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до судового наказу Малиновського районного суду м. Одеси від 18 березня 2021 року у справі № 521/3295/21 з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] ) стягнуто на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ) аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого Законом України «Про державний бюджет», щомісячно, починаючи з 04.03.2021 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . 11 травня 2021 року Другим Малиновським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було відкрито виконавче провадження № 65363971 з виконання судового наказу Малиновського районного суду м. Одеси від 18 березня 2021 року у справі № 521/3295/21. Згідно з Довідкою № 103186 та Розрахунком заборгованості зі сплати аліментів у межах виконавчого провадження №65363971 станом на 20 червня 2025 року наявна заборгованість зі сплати аліментів у сумі 71070 грн. 50 коп. (сімдесят одна тисяча сімдесят грн. 50 коп.) На підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15 березня 2023 року по справі № 521/17559/22 з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] ) стягнуто на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ) половину фактично понесених витрат на навчання дитини [PERSON] , [INFO] , у загальному розмірі 14275 грн. (чотирнадцять тисяч двісті сімдесят п`ять грн.). 09 травня 2023 року Другим Малиновським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було відкрито виконавче провадження № 71763188 на підставі виконавчого листа № 521/17559/21 від 25.04.2023 року. За змістом ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більш 100 відсотків заборгованості. Як зазначено у ч. 1 ст. 196 СК України, неустойка може бути стягнута з того, хто винен у простроченні сплати аліментів. За аналогією з цивільним законодавством, у цьому разі слід виходити з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання. У зв`язку з цим на неї покладено тягар доказування протилежного. Відповідно до правової позиції, висловленої в постанові Великої Палати Верховного Суду України від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пені за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1 х 1% х Q1)+(A2 х 1% х Q2)+……….(An х 1% х Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у якій мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена оплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у якому вони мати бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мають бути сплачені, але не сплачувались аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Зазначене твердження узгоджується з правовою позицією викладеною в Постанові Великої Палати Верховного Суду України від 03.04.2019 року по справі № 333/6020/16-ц. Пеня нараховується на всю суму несплати аліментів (заборгованості) за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тим місяцем, протягом якого не проводилось стягнення. Пеня нараховується до дня ухвалення судом рішення. Наданий позивачем розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у межах виконавчого провадження №65363971 станом на 20 червня 2025 року суд приймає до уваги, оскільки останній відповідає вимогам закону. Враховуючи те, що позивач просить стягнути пеню нараховану на заборгованість за прострочення сплати аліментів, яка на час звернення до суду з даним позовом існувала, та те, що боржник була обізнана зі змістом рішення суду про стягнення з неї аліментів на утримання дитини та знала про свій обов`язок їх сплати, доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти, у зв`язку з чим заборгованість утворилась з незалежних від неї причин, відповідач не надала, а тому, суд приходить до висновку що заявлені позовні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Позивач посилається на необхідність індексації аліментів. Верховний Суд України у своїй постанові від 06 листопада 2013 року, прийнятій у справі N 6-113цс13, висловив позицію про те, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч.2 ст. 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно з п. 8 ст. 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України "Про індексацію грошових доходів населення". Індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення"). Частиною п. ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення"встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру. Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені у Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року N 1078(далі - Порядок N1078). Відповідно до положень чч. 3-4 ст. 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади,що реалізує державну політику у сфері статистики,і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Індексація грошових доходів населення проводиться в разі,коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком,починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у ч. 1 цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця,що настає за місяцем,у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому, з огляду на Порядок N1078, зокрема Додаток 1 "Приклад обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації" до Порядку, індексація проводиться щомісячно (колонка "Величина приросту індексу споживчих цін для проведення індексації" у таблиці Додатку 1), починаючи з місяця, у якому величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації і подальша зміна розміру індексації відбувається у разі, коли індекс споживчих цін наростаючим підсумком знову перевищить поріг індексації. Відповідно до абз. 1, 2 п. 104 Порядку N 1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти. Позивачем здійснено та надано суду розрахунок суми індексації аліментів за період з 01 вересня 2022 року по 01 березня 2024 року, відповідно до якого сума індексації становить 1764 грн. (тисяча сімсот шістдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.. Наданий позивачем розрахунок суд приймає до уваги, оскільки останній відповідає нормам закону. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в межах уточнених позовних вимог, згідно із заявою від 26 серпня 2025 року про зменшення/збільшення позовних вимог в наступній редакції: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] - за прострочення сплати аліментів за судовим наказом Малиновського районного суду м. Одеси по справі № 521/3295/21 неустойку (пеню) у сумі 47144 грн. 46 коп., суму індексації аліментів у розмірі 1764 грн. 20 коп.; - відсотки за прострочення сплати додаткових витрат на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси по справі № 521/17559 у розмірі 3% річних у сумі 1273 грн. 02 коп., інфляційні витрати у сумі 357,64 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пункту 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (постанова від 17 жовтня 2014 року№10) вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому із відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 1215,2 (одна тисяча двісті п`ятнадцять грн. 20 коп.). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що загальна сума вимог по сплаті пені за прострочення сплати аліментів за судовим наказом Малиновського районного суду міста Одеси від 18 березня 2021 року у справі № 521/3295/21 за період з 01 вересня 2022 року по квітень 2025 року становить 66628 (шістдесят шість тисяч шістсот двадцять вісім) гривен 08 (вісім) копійок та суму індексації аліментів у розмірі 1764 20 коп, однак враховуючи положення ст. 196 СК України, с. 49 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 47144 (сорок сім тисяч сто сорок чотири) гривні 46 (сорок шість) копійок, згідно уточнених позовних вимог [PERSON] , що не перевищує 100 % суми заборгованості по аліментах. Щодо позовних вимог про стягнення індексації аліментів суд зазначає наступне Частинами 1 та 2 ст. 184 СК України визначено, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (постанова від 17 жовтня 2014 року №10) вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому із відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 1215,2 грн. (одна тисяча двісті п`ятнадцять грн.. 20 коп.)

Outcome: approved