Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 54 161 грн 17 коп. та понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп.. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 29.03.2024 відповідач, уклав з позивачем кредитний договір А513СТ155101298909, щодо надання кредиту в розмірі 35 400грн 00 коп. строком на 36 місяців (тобто до 28.03.2027) зісплатою процентів у розмірі 75,00 %щорічно та комісії в розмірі 00 грн 00 коп. (кредитний договір складається із заяви клієнта та графіку погашення кредиту).Позивач свій обов`язок виконав повністю, надав позичальнику кредит згідно до умов кредитного договору. У зв`язку з порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором станом на 03.12.2025 утворилась заборгованість в сумі 54 161 грн 17 коп., з яких: 31 125 грн 69 коп. заборгованість за кредитом, 20 255 грн 72 коп. заборгованість по відсоткам, 2 779 грн 76 коп. загальний залишок заборгованості за пенею. Ухвалою Ковпаківського районного суду від 08.12.2025 відкрито провадження та призначено судове засідання у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про судове засідання о 09-40 год. 12.01.2026. Сторони про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, але в судове засідання не з`явилися. Представник позивача при зверненні до суду з позовом подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач не з`явився і завчасно не повідомив про поважність причин неявки. Судова повістка, копія ухвали направлені відповідачу за зареєстрованим місцем проживання. Відповідач отримав вказані документи 22.12.2025, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Крім того, при подачі позову до суду позивачем надано докази відправлення копії позову відповідачу. Згідно з п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку. Відтак відповідач є таким, що належно повідомлений про дату і місце розгляду справи. Таким чином згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК Українинемає перешкод для судового розгляду. Відзив на позовну заяву відповідач не подав. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, з таких підстав: Судом установлено, що 29.03.2024 відповідач, уклав з позивачем кредитний договір А513СТ155101298909, щодо надання кредиту в розмірі 35 400грн 00 коп. строком на 36 місяців (тобто до 28.03.2027) зісплатою процентів у розмірі 75,00 %щорічно та комісії в розмірі 00 грн 00 коп. (кредитний договір складається із заяви клієнта та графіку погашення кредиту). Позивач свій обов`язок виконав повністю, надав позичальнику кредит згідно до умов кредитного договору, що підтверджується меморіальним ордером від 29.03.2024. Відповідач користувався коштами позивача, однак належним чином не повертав кредит та не сплачував проценти. У зв`язку з порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором станом на 03.12.2025 утворилась заборгованість в сумі 54 161 грн 17 коп., з яких: 31 125 грн 69 коп. заборгованість за кредитом, 20 255 грн 72 коп. заборгованість по відсоткам, 2 779 грн 76 коп. загальний залишок заборгованості за пенею. Із встановленого вбачається, що між сторонами виникли цивільні правовідносини врегульовані ст.ст. 509, 526, 549, 550, 551, 572, 584, 587, 592, 626, 628, 1050, 1054 ЦК України. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Положеннями статті 1050 ЦК України передбачено, що у разі якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Аналіз наведених положень закону дає підстави стверджувати, що передбачено таке зобов`язання як кредит. Так передбачено надання коштів у кредит за яким кредитор зобов`язується надати кошти, а боржник має повернути у встановлений строк та сплатити проценти за користування. При цього закон передбачає, що сторони зобов`язані виконувати свої обов`язки належним чином. Боржник має виконати свої обов`язки належним чином та у строк. За положеннями п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України судовим способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути примусове виконання обов`язку в натурі. Тобто заявлена сума боргу може бути стягнута за рішенням суду. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі аналізу зазначених положень суд констатує, що доведеність обґрунтованості вимог та заперечень покладається на сторони. Позивач подав усі докази на підтвердження правовідносин з відповідачем. Натомість відповідач не надав доказів на спростування доказів позивача. У зв`язку з цим відсутні підстави сумніватися у доказах позивача. З наведених положень закону та встановлених обстави вбачається, що відповідач отримав кошти у кредит, але не повернув їх належним чином та не сплатив проценти. Відтак суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому необхідно стягнути заявлену суму заборгованості за договором кредиту у загальному розмірі 54 161 грн 17 коп.. Крім того, слід стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати в розмірі 2 422 грн 40 коп. судового збору. На підставі зазначеного і

Outcome: approved