Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

АТ «ТАСКОМБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.03.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено Кредитний договір №2414616941, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит на суму 64500,00 грн. Дата закінчення кредитного договору 18.03.2022 року. Позичальник ознайомився з умовами кредитного договору до його укладення і погодився з усім його умовами. Кредит відповідачкою було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в паспорті Кредиту (п. 4.), отже кредитодавець свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі. 19.03.2020 право вимоги за кредитним договором відступлене позивачу на підставі договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року. Відповідачкою умови договору не виконані, кредитні кошти у визначені договором строки не повернуті, термін дії кредитування, передбачений кредитним договором сплинув, як наслідок, станом на 12.05.2025 року у відповідачки виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 79329,26 грн. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідачки зазначену заборгованість та судові витрати. Ухвалою суду відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін. Одночасно роз`яснено відповідачці її право у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Кодимського районного суду Одеської області клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. Відповідачці [PERSON] за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі. На адресу суду повернувся конверт з надісланими документами із відміткою про причини повернення «Адресат відмовився». Згідно з положеннями ч.ч.7 та 8 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, відповідачка [PERSON] вважається належним чином повідомленою про розгляд справи судом. У встановлений судом строк, не скориставшись своїми процесуальними правами учасника справи, відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала, у зв`язку з чим згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 18.03.2020 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір №2414616941, який підписано позичальником. Згідно п. 1.1 Кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до умов договору кредит надається позичальнику на наступних умовах: сума кредиту 64500,00 грн; строк, на який надається кредит 24 місяці. Згідно п. 1.3 Кредитного договору позичальник зобов`язалась сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в паспорті кредиту №4616941, який є невід`ємною частиною кредитного договору. Відповідно до паспорта кредиту орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом 91596,85 грн., реальна річна процентна ставка 36,74 %. Відповідно до п. 1.4 Кредитного договору, підписавши цей договір позичальник доручила кредитодавцю виплатити /сплатити за рахунок отриманого кредиту суми грошових коштів за реквізитами, зазначеними в договорі. Пунктом п. 2.2 договору передбачено, що цей договір, Паспорт кредиту № 4616941 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» складають єдиний кредитний договір. В п.6 паспорта кредиту визначено порядок повернення кредиту, а саме, кількість та розмір платежів, періодичність внесення платежів з 18.03.2020 року до 18.03.2022 року. Кредитний договір та паспорт кредиту містять власноручний підпис [PERSON] 07 жовтня 2016 року між ТОВ ФК «Центр фінансових рішень» та ПАТ «ТАСКОМБАНК» укладено договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до умов якого ТОВ ФК «Центр фінансових рішень» (первісний кредитор) передає (відступає) АТ «ТАСКОМБАНК» (новий кредитор) свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них і сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. У п. 2.2. Договору сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимог із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників. Підписані сторонами відповідні реєстри прав вимог є невід`ємною частиною цього договору. За п. 3.4. Договору, право вимоги переходить до нового кредитора з моменту підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог та зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, після чого новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до позичальника стосовно їх заборгованостей по кредитним договорам, а також по відношенню до поручителів стосовно їх зобов`язань за договорами забезпечення. Разом із правами вимоги новому кредитору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до п. 9.2. Договору, цей Договір діє протягом 1 календарного року, але у будь-якому разі, до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором. Разом із цим, п. 9.4. Договору визначено, що у випадку, якщо за 30 календарних днів до дати закінчення дії Договору жодна з Сторін не ініціювала його розірвання Договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік. Згідно з Реєстром прав вимоги від 19.03.2020 року до договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, до переданих первісним кредитором прав вимоги увійшло у тому числі право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2414616941 від 18.03.2020 року, укладеним із ТОВ ФК «Центр фінансових рішень». 18.03.2020 року ТОВ ФК «Центр фінансових рішень» повідомило відповідачку про відступлення прав вимог за кредитним договором №2414616941 від 18.03.2020 року, про що свідчить підпис Близнюк Л.Я. Своїм підписом відповідачка підтвердила, що ознайомлена та згодна з умовами відступлення прав вимог до неї та зобов`язалась виконувати свої зобов`язання за кредитним договором вже на користь АТ «Таскомбанк». [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконувала належним чином, у зв`язку з чим виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 12.05.2025 року становить 79329,26 грн та складається із 57302,99 грн. заборгованості по тілу кредиту; 7,30 грн заборгованості по річним процентам та 22018,97 грн. заборгованості по щомісячним процентам. 20.06.2025 року АТ «ТАСКОМБАНК» направило відповідачці повідомлення-вимогу щодо повернення кредиту за договором № 2414616941 від 18.03.2020 року, укладеному з ТОВ ФК «Центр фінансових рішень», однак така вимога залишилися без реагування зі сторони відповідачки. Відтак, право позивача на повернення його власності - кредитних коштів, порушено, а тому підлягає судовому захисту. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно частин 1, 2 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст.ст.1046-1053 ЦК України, якщо інше не встановлено ст.ст.1046-1053 ЦК України і не випливає із суті кредитного договору. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Частиною 1 ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Беручи до уваги, що фактично отримані та використані відповідачкою [PERSON] кредитні кошти у добровільному порядку первісному кредитору не повернуті, позивач АТ «ТАСКОМБАНК» як новий кредитор, який отримав право вимоги до відповідачки за договором про відступлення права вимоги, має право вимагати виконання боржником обов`язку з погашення заборгованості за кредитним договором. Враховуючи принцип диспозитивності цивільного процесу, те, що відповідачкою не надано відзиву на позов та не спростовано розмір використаних кредитних коштів, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved