Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кошельок» (далі - Товариство) звернулося до суду з позовом, в котрому просило стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту, яка становить 20261,18 грн. та складається з: 6150,00 грн. заборгованості за тілом кредиту, 14111,18 грн. заборгованості за користування позикою; а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. В обґрунтування вимог представник позивача зазначав, що 01.08.2021 між ТОВ «Кошельок» та [PERSON] укладено договір № 3204519736-415339 про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту за допомогою вебсайту цього Товариства, який є сукупністю інформаційно-телекомунікаційних систем ТОВ «Кошельок», в рамках якої реалізується технологія обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Зазначений кредитний договір разом з Правилами надання кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з якими позичальник був попередньо ознайомлений. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит в сумі 6150,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, та зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним, відповідно до умов та правил, зазначених у договорі. ТОВ «Кошельок» свої зобов`язання за договором виконало та надало відповідачу кредит у сумі 6150,00 грн, переказавши їх на його картковий рахунок № [NUMBER] . Однак відповідач свої зобов`язання за укладеним договором не виконав, кредит не повернув та проценти за користування ним не сплатив, у зв`язку з чим виникла заборгованість у вище вказаному розмірі, яку позивач просить стягнути. Згідно ухвали судді від 29.09.2025 відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; сторонам визначено строк для подання заяв по суті справи (а.с. 44). Копії позовної заяви з додатками відповідачу направлено позивачем 24.09.2025 (41, зворот). Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження, надсилалась судом за його зареєстрованим місцем проживання 01.10.2025, а також за місцем проживання, вказаним в позовній заяві, поштові конверти повернулись на адресу суду з відміткою відділення АТ «Укрпошта» 06.10.2025, що адресат відсутній за вказаними адресами, при цьому відправлення, надіслане за зареєстрованим місцем проживання відповідача згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається врученим. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та, відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача проводить заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 01.08.2021 між ТОВ «Кошельок» та відповідачем укладено Договір №3204519736-415339 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (а.с. 9-15), за умовами якого Товариство зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 6150,00 грн на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п. 1.3.2 договору проценти за користування кредитом: 2052 грн, які нараховуються за ставкою 1.85 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2.00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.3.3 договору). Дисконтна процентна ставка за користування кредитом становить 0.01 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом на строк Лояльного періоду (п.1.3.3.1 договору). Сторони погодили, що кредит надається строком на 17 (сімнадцять діб) днів, (далі -Лояльний період) початком якого є дата підписання Договору, а закінченням є дата зарахування на поточний рахунок Кредитодавця. Строк Лояльного періоду може бути продовжено Позичальником, шляхом оплати ним протягом Лояльного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом. Відповідно до п. 3.6 договору сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Лояльного Періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК, що має наслідком подовження строку користування кредитом. Згідно з п. 3.7 договору, зобов`язання щодо повернення основної суми переносяться на наступний день після закінчення Лояльного Періоду, але не більше ніж на 90 днів після закінчення Лояльного Періоду. ТОВ «Кошельок» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в сумі 6150,00 грн., перерахувавши їх на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] за допомогою платіжної системи ТОВ «ТАС ЛІНК», що підтверджується повідомленням від 01.08.2021 (а.с. 21) та листом підтвердженням АТ «ТАСКОМБАНК» від 16.06.2025 (а.с. 20). Факт отримання грошових коштів відповідачем підтверджується інформацією АТ «Акцент-Банк» віл 07.10.2025 (а.с. 48-50). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом заборгованість [PERSON] за договором № 3204519736-415339 від 01.08.2021 становить 20261,18 грн. та складається з: заборгованості за кредитом 6150,00 грн., заборгованості за відсотками 14111,18 грн. За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України.) Абзац другий ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Згідно з ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). З огляду на зазначене, суд вважає, що договір № 3204519736-415339 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 01.08.2021 між Товариством та [PERSON] є укладеним. Підписавши договір, позичальник погодився на укладення договору саме на таких умовах, в тому числі і щодо порядку застосування передбачених ним процентних ставок за користування кредитними коштами, а також щодо продовження строку користування кредитом у разі користування ним сумою кредиту після закінчення Лояльного періоду користування кредитом, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення Лояльного періоду. Товариство свої зобов`язання виконало повністю та видало для відповідача кредит у встановленій договором сумі. Суд, дослідивши наданий позивачем доказ - детальний розрахунок заборгованості за договором № 3204519736-415339, здійснив перевірку його арифметичної правильності та відповідності умовам укладеного між сторонами Договору. Перевіркою встановлено, що базою для нарахування відсотків є сума кредиту в розмірі 6150,00 грн. Оскільки відповідач не здійснював погашення тіла кредиту протягом усього періоду дії договору, нарахування відсотків правомірно здійснювалося на вказану незмінну суму заборгованості за тілом кредиту. Щодо періодів нарахування, суд встановив, що позивачем виділено два етапи користування коштами, до яких застосовано різні відсоткові ставки згідно з умовами Договору. Перший етап - «Лояльний період», який тривав 17 днів з дати укладення договору, тобто з 01.08.2021 по 17.08.2021 включно. Для цього періоду, відповідно до п. 1.3.2 Договору та даних розрахунку, застосовано пільгову (дисконтну) ставку у розмірі 1,85 % на день. Арифметична перевірка нарахувань за «Лояльний період» свідчить про їх правильність: сума відсотків за один день становить 113,78 грн (6150,00 грн ? 1,85 %). Загальна сума нарахованих відсотків за 17 днів лояльного періоду складає 1934,17 грн (113,78 грн ? 17 днів), що повністю відповідає даним детального розрахунку позивача. Другий етап - період прострочення виконання зобов`язання, який розпочався з 18.08.2021 (наступний день після закінчення лояльного періоду) і тривав до 15.11.2021 (дата формування розрахунку). Оскільки позичальник не повернув кредит у встановлений строк, до правовідносин сторін застосовано Стандартну (базову) процентну ставку. Згідно з наданим розрахунком, розмір базової ставки становить 2,20 % на день , що відповідає положенням Правил надання коштів, які є невід ємною частиною Договору. Перевірка нарахувань за цей період (90 днів) показує наступне: сума відсотків за один день за ставкою 2,20 % становить 135,30 грн (6150,00 грн ? 2,20 %). Загальна сума відсотків за період з 18.08.2021 по 15.11.2021 складає 12177,00 грн (135,30 грн ? 90 днів). Розрахунок позивача в цій частині також є арифметично вірним. Загальний розмір заборгованості за відсотками становить суму нарахувань за обидва періоди: 1934,17 грн (лояльний період) + 12177,00 грн (період прострочення) = 14111,17 грн. Разом із основною сумою боргу (6150,00 грн), загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню, становить 20261,17 грн Докази сплати [PERSON] заборгованості за кредитним договором в матеріалах справи відсутні. Вказаний позивачем розмір заборгованості за кредитом відповідачем не спростовано. За положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі зазначеного, відповідно до принципу свободи договору, визначеного ст.ст. 6, 627 ЦПК України, суд вважає, що позивачем доведено розмір існуючої заборгованості за кредитом, а тому позов підлягає до задоволення. Враховуючи задоволення позову згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved