Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-01 00:00:00

29 серпня 2023 року представник позивачки [PERSON] адвокат Клапчук Ф.П. звернувся до суду з даним позовом, в якому просить скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] , що була здійснена на підставі рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Огребчука Р.В. № 33268558 від 29.12.2016 про реєстрацію права власності за [PERSON] на нежитлову будівлю за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1138171032206, номер запису про право власності: 19999596 та стягнути із відповідачів на користь позивачки судові витрати. В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що рішенням виконавчого комітету Богуславської міської ради №49/4 від 21.03.2001 «Про надання дозволу на розміщення об`єкта торгівлі» [PERSON] було надано дозвіл на земельну ділянку площею 0,012 га для розміщення торгівельного павільйону по [ADDRESS] . Відповідно до висновку про відведення земельної ділянки від 20.03.2001 р. [PERSON] було відведено земельну ділянку 120 кв.м. для встановлення малої архітектурної форми. На відведеній земельні ділянці [PERSON] розпочав та здійснив будівництво стаціонарної малої архітектурної форми для торгівельного обслуговування та громадського харчування населення кафе « [INFO] ». Згідно договору купівлі-продажу стаціонарної малої архітектурної форми для торгівельного обслуговування та громадського харчування населення кафе « [INFO] » від 11.08.2006, укладеного між [PERSON] та суб`єктом підприємницької діяльності [PERSON] , позивач придбала у [PERSON] стаціонарну малу архітектурну форму для торгівельного обслуговування та громадського харчування населення кафе « [INFO] », що розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки Богуславської міської ради №1410 від 04.07.2007 [PERSON] було надано дозвіл на здійснення торгівлі алкогольними напоями в приміщенні кафе-бару «Казка» на торгівельній площі 70 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Протягом всього часу з моменту придбання малої архітектурної форми для торгівельного обслуговування та громадського харчування населення кафе « [INFO] » [PERSON] зі своїм чоловіком [PERSON] вносили зміни в конструктивні елементи малої архітектурної форми та здійснювали незначну реконструкцію, проте параметри споруди значно не змінились. На підставі її заяви від 03.11.2009 КП КОР Білоцерківське МБТІ провело інвентаризацію нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , за результатами якої було встановлено, що об`єктом є нежитлова будівля загальною площею 67,5 кв.м. Рішенням сесії Богуславської міської ради №580-40-V «Про надання дозволу на вибір місця розташування земельної ділянки по [ADDRESS] » позивачці було надано дозвіл на вибір місця розташування земельної ділянки площею 0,04 га. по [ADDRESS] комерційного використання під існуючу мату архітектурну форму каф «Казка». У послідуючому позивачка розробила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0405 га по [ADDRESS] . Рішенням сесії Богуславської міської ради №221-12-VI від 02.09.2011 року «Про укладення договору оренди земельної ділянки по [ADDRESS] » позивачці було відмовлено в укладенні договору оренди земельної ділянки, на якій розташована тимчасова споруда торговельного призначення для здійснення підприємницької діяльності (стаціонарна МАФ кафе « [INFO] ». Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивачка звернулася до суду, однак у зв`язку із досудовим врегулюванням спору позовну заяву [PERSON] було залишено без розгляду. В послідуючому, 16.02.2013, між нею та Богуславською міською радою було укладено договір №18 про тимчасове користування земельною ділянкою, відповідно до якого їй було передано в тимчасове платне користування земельну ділянку площею 0,0405 га по [ADDRESS] строком на один рік, тобто до 16.02.2014. 01.08.2014 між позивачкою та Богуславською міською радою було укладено договір про встановлення земельного сервітуту щодо вказаної земельної ділянки строком до 01.09.2015. Рішенням Богуславської міської ради №1260-63-УІ від 23.10.2015 р. «Про укладання з ФОП [PERSON] договору оренди земельної ділянки по [ADDRESS] » [PERSON] було передано в користування на умовах оренди до 31.12.2016 земельну ділянку загальною площею 0,0405 га для будівництва та обслуговування існуючої тимчасової споруди кафе « [INFO] » по [ADDRESS] та 21.04.2016 було укладено договір оренди земельної ділянки. Після придбання вказаної малої архітектурної форми та отримання всіх дозвільних документів вона разом із своїм чоловіком здійснювали у вказаному кафе підприємницьку діяльність з торгівельного обслуговування та громадського харчування населення. Починаючи з 2006 року по 2017 рік позивачка сплачувала комунальні платежі та кафе « [INFO] », оскільки всі договори на постачання комунальних послуг укладені із нею, отримувала ліцензії та касові апарати на роздрібну торгівлю алкогольними та тютюновими напоями, сплачувала всі податки та збори за здійснення підприємницької діяльності в кафе « [INFO] ». Приблизно в кінці квітня 2017 року її повідомили про те, що на вхідних дверях до їхнього кафе « [INFO] » невідомими особами змінений замок, який замкнений та потрапити в кафе неможливо. Прибувши до приміщення, вона виявила, що дійсно кафе зачинено на замок та потрапити до нього неможливо. Після цього були викликані працівники поліції та прибув якийсь невідомий чоловік, який повідомив, що позивачка та її чоловік не є власниками кафе « [INFO] », це не їх власність, а власником є інша людина. Оскільки вона нікому не відчужувала належну їй малу архітектурну форму для торгівельного обслуговування та громадського харчування населення кафе « [INFO] », вона отримала інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та дізналась, що дійсно об`єкт нерухомості, який належить їй та який знаходиться за адресою [ADDRESS] , був зареєстрований в реєстрі як об`єкт нерухомості та відчужений іншій особі. Зокрема було встановлено, що 27.12.2016 [PERSON] , який проживає по [ADDRESS] , за допомогою державного реєстратора КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Огребчука Р.В. на підставі технічного паспорту №086 від 28.10.2016, що виданий ФОП [PERSON] , договору оренди земельної ділянки від 20.10.20016 та рішення Бориспільської міської ради №352 від 03.11.2016, зареєстрував за собою право власності нежитлову будівлю за адресою: [ADDRESS] . 02.02.2017 року [PERSON] згідно договору купівлі-продажу №56 від 02.02.2017, що посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Лазоренко Л.Є. продав нежитлову будівлю за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , який проживає по [ADDRESS] . 14.04.2017 [PERSON] згідно договору купівлі-продажу №1058 від 14.04.2017, що посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Дудкою О.С., продав нежитлову будівлю за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . Також, позивач дізналася, що існує договір від 30.06.2016 про розірвання договору оренди від 21.04.2016, відповідно до якого начебто нею розірвано договір оренди від 21.04.2016 земельної ділянки площею 0,0405 га із земель комунальної власності Богуславської міської ради для обслуговування існуючої тимчасової споруди кафе « [INFO] » по [ADDRESS] . Хоча насправді вона не підписувала ніяких договорів про розірвання та за інформацією Богуславської міської ради такого договору з їх боку також підписано не було. На підставі вказаного договору від 30.06.2016 про розірвання договору оренди землі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяження було припинено право оренди позивачки на земельну ділянку. Вказану реєстраційну дію також було здійснено державним реєстратором КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Огребчуком Р.В., який зареєстрував право власності на кафе за [PERSON] . У зв`язку з тим, що позивач не підписувала договір від 30.06.2016 про розірвання договору оренди від 21.04.2016, вона звернулась до КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» та поновила своє право оренди на земельну ділянку площею 0,0405 га із земель комунальної власності Богуславської міської ради для обслуговування існуючої тимчасової споруди кафе « [INFO] » по [ADDRESS] . На даний час власником спірного майна нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . Також зазначає, що [PERSON] ніколи не будував та немає нікого відношення до будівництва (створення) кафе «Казка» як нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS] , а отже не мав права та підстав набувати право власності на вказане майно. Вказане майно належало позивачці та було нею придбано у [PERSON] . Відповідачем [PERSON] було здійснено державну реєстрацію права власності на підставі лише технічного паспорту, договору оренди земельної ділянки від 28.10.2016 та рішення Бориспільської міської ради №352 від 03.11.2016 р., яких не існує. Державному реєстратору Ткач В.В. не надавав документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію, закінченого будівництвом об`єкта, а тому рішення про проведення незаконної реєстрації підлягає скасуванню та є всі передбачені законом підстави для витребування майна, яке належить позивачці. Виходячи з положень ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор Огребчук Р.В. мав відмовити [PERSON] у державній реєстрації права власності на спірну нежитлову будівлю, проте у порушення Закону та порядку провів державну реєстрацію права власності. Таким чином, вважає, що державна реєстрація за [PERSON] права власності на нежитлову будівлю за адресою: [ADDRESS] , проведена державним реєстратором КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Огребчуком Р.В. була проведена незаконно, оскільки [PERSON] не мав права набувати права власності, не створював вказаного майна, не має до нього жодного відношення, не подав усіх необхідних документів, а також для державної реєстрації подав документи, яких не існує, а відтак державна реєстрація права власності здійснена незаконно та підлягає скасуванню. Ухвалою судді Богуславського районного суду Київської області Тітова М.Б. від 31.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження па правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 13.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримав, посилаючись на вищевказані факти та докази, та просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON] адвокат Дегтяренко В.Г. позов не визнав, проти задоволення позовних вимог заперечував. Представник третьої особи [PERSON] адвокат Чумаченко О.В. позовні вимоги [PERSON] підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, про час, день та місце розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Заслухавши думку представників сторін, представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із копії інвентаризаційної справи № 5594 на нежитлову будівлю [ADDRESS] , оформленою Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації, рішенням виконавчого комітету Богуславської міської ради №49/4 від 21.03.2001 «Про надання дозволу на розміщення об`єкта торгівлі» [PERSON] було надано дозвіл на земельну ділянку площею 0,012 га для розміщення торгівельного павільйону по [ADDRESS] , а також згідно висновку про відведення земельної ділянки від 20.03.2001 р. йому було відведено земельну ділянку 120 кв.м. для встановлення малої архітектурної форми ( т.1 а.с. 42-59). На відведеній земельні ділянці останній здійснив будівництво стаціонарної малої архітектурної форми для торгівельного обслуговування та громадського харчування населення кафе «Казка». 11.08.2006 між позивачкою та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу стаціонарної малої архітектурної форми для торгівельного обслуговування та громадського харчування населення кафе «Казка» (т.1 а.с. 60-61). Згідно вказаного договору [PERSON] придбала у [PERSON] стаціонарну малу архітектурну форму для торгівельного обслуговування та громадського харчування населення кафе « [INFO] », що розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки Богуславської міської ради №1410 від 04.07.2007 [PERSON] було надано дозвіл на здійснення торгівлі алкогольними напоями в приміщення кафе-бару «Казка» на торгівельній площі 70 кв. м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 12). На підставі рішення Богуславської міської ради №580-40-У від 02.12.2008 «Про надання дозволу на вибір місця розташування земельної ділянки по [ADDRESS] » позивачці було надано дозвіл на вибір місця розташування земельної ділянки загальною площею 0,04 га по [ADDRESS] комерційного використання під існуючою стаціонарною малою архітектурною формою Кафе «Казка» (том 1 а.с. 16). Згідно довідки КП КОР «Білоцерківське МБТІ» від 09.11.2009 та матеріалів інвентаризаційної справи №5594 було проведено інвентаризацію приміщення за адресою: [ADDRESS] , за результатами якої було встановлено, що об`єктом є нежитлова будівля загальною площею 67,5 кв.м., яка була переобладнана з павільйону. 16.02.2013 між [PERSON] та Богуславською міською радою в особі міського голови Дяченка В.М. було укладено договір №18 про тимчасове користування земельною ділянкою, відповідно до якого їй було передано в тимчасове платне користування земельну ділянку площею 0,0405 га по [ADDRESS] строком на один рік, тобто до 16.02.2014, що підтверджується копією даного договору (т.1 а.с. 14-15). 01.08.2014 між [PERSON] та Богуславською міською радою в особі міського голови Дяченка В.М. було укладено договір про встановлення земельного сервітуту щодо вказаної земельної ділянки строком до 01.09.2015, що підтверджується копією даного договору (т.1 а.с. 19-20). На підставі рішення Богуславської міської ради №1260-63-УІ від 23.10.2015 «Про укладання з ФОП- [PERSON] договору оренди земельної ділянки по [ADDRESS] » позивачці було передано в користування на умовах оренди до 31.12.2016 земельну ділянку загальною площею 0,0405 га для будівництва та обслуговування існуючої тимчасової споруди кафе « [INFO] » по [ADDRESS] та 21.04.2016 було укладено договір оренди земельної ділянки, укладено акт про встановлення (відновлення) у натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та меж обмежень на використання земельної ділянки та передачу на зберігання межових знаків, підписано акт приймання передачі земельної ділянки (т.1 а.с. 17-18, 32-41). Право оренди вищевказаної земельної ділянки було зареєстроване державним реєстратором КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Христолюбською О.М. 8 червня 2016 року (т.1 а.с. 29-30). Таким чином, з урахуванням наведених обставин судом встановлено, що позивачка [PERSON] набула право власності на спірний об`єкт нерухомості на законних підставах, добросовісно та у відповідності до вимог чинного законодавства, а її володіння і користування зазначеною будівлею та земельною ділянкою грунтувалося на чинних рішеннях органу місцевого самоврядування та укладених правочинах. Водночас, незважаючи на правомірність набуття та користування спірним об`єктом [PERSON] , у подальшому відбулися реєстраційні дії, правомірність яких стала предметом судового розгляду. У судовому засіданні також встановлено, що відповідач [PERSON] , який проживає по [ADDRESS] , на підставі технічного паспорту №086 від 28.10.2016, що виданий ФОП [PERSON] , договору оренди земельної ділянки від 20.10.2016 та рішення Бориспільської міської ради №352 від 03.11.2016, зареєстрував за собою право власності нежитлову будівлю за адресою: [ADDRESS] , що було здійснено державним реєстратором КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Огребчуком Р.В. (т.2 а.с. 50). [PERSON] згідно договору купівлі-продажу №56 від 02.02.2017, що посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Лазоренко Л.Є., продав нежитлову будівлю за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] (т.1 а.с.22-24). [PERSON] згідно договору купівлі-продажу №1058 від 14.04.2017, що посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Дудкою О.С., продав нежитлову будівлю за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , який зареєстрований в [ADDRESS] (т.2 а.с.6-7). Вказані факти підтверджуються інформацією з Державного реєстру прав на нерухоме майно, Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, з датою формування від 29.05.2017 (т. 1 а.с. 25-28), а також матеріалами, які надійшли на виконання ухвали суду про витребування доказів від приватного нотаріуса Бориспільського міського нотаріального округу Лазоренко Л.Є. (т. 2 а.с.1-2), та від приватного нотаріуса Бориспільського міського нотаріального округу Дудки О.С. ( т. 2 а.с.5-7). Згідно довідки виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області №1219 від 11.06.2018, Богуславською міською радою 03.11.2016 року рішення №352 не приймалося та договір оренди землі з [PERSON] . Богуславською міською радою від 28.10.2016 чи від будь-якої іншої дати не укладався ( т.1 а.с. 184). У зв`язку з тим, що позивачкою не укладався договір від 30.06.2016 про розірвання договору оренди від 21.04.2016, вона звернулась до КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» та поновила своє право оренди на земельну ділянку площею 0,0405 га із земель комунальної власності Богуславської міської ради для обслуговування існуючої тимчасової споруди кафе « [INFO] » по [ADDRESS] . Позивачка зазначає, що [PERSON] ніколи не будував та немає нікого відношення до будівництва (створення) кафе « [INFO] » як нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS] , а отже не мав права та підстав набувати право власності на вказане майно. Вказаний факт не спростований стороною відповідача і суду не надані жодні письмові докази, які б підтверджували право власності [PERSON] та нежитлову будівлю за адресою: [ADDRESS] . Відповідачем [PERSON] було здійснено державну реєстрацію права власності на підставі лише технічного паспорту, договору оренди земельної ділянки від 28.10.2016 та рішення Бориспільської міської ради №352 від 03.11.2016 р., яких не існує, що підтверджується довідкою Богуславської міської ради від №1219 від 11.06.2018, довідкою виконавчого комітету Богуславської міської ради від 29.02.2024, з якої вбачається, що Богуславською міською радою у 2016 році рішення про розірвання договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3220610100:01:018:0094 загальною площею 0,0405 га, що розташована по [ADDRESS] в межах м. Богуслав орендар [PERSON] не приймалося, угода про розірвання договору оренди земельної ділянки не укладалася та не підписувалася ( т.1 а.с. 184) та довідкою Бориспільської міської ради Київської області від 29.07.2017, якою підтверджується факт, що Бориспільською міською радою рішення від 03.11.2016 №352 не приймалося ( т. 1. а.с. 180). Також згідно повідомлень відділу державної реєстрації Богуславської районної державної адміністрації від 21.03.2018 та від 13.03.2018 вбачається, що відповідно до пункту 1 розділу VI Порядку формування та зберігання реєстраційних справ, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18.11.2016 №3267/5, передача у випадках, передбачених законом, реєстраційної справи або документів для долучення до реєстраційної справи суб`єкту, що забезпечує зберігання реєстраційних справ, здійснюється державним реєстратором, нотаріусом або уповноваженою особою фронт-офісу, що забезпечував прийняття, зберігання та видачу документів, поданих для державної реєстрації, протягом трьох робочих днів з дати проведення відповідної державної реєстрації поштовим відправленням за описом або нарочно за описом. В порушення вимог вищезазначеної норми державним реєстратором Огребчуком Р.В. матеріали реєстраційної справи не були передані для зберігання за місцезнаходженням нерухомого майна (т.2 а.с. 51). Згідно з даними, що містяться в Державному реєстрі прав щодо реєстрації права власності [PERSON] на нежитлову будівлю, підставою для такої реєстрації зазначені наступні документи: технічний паспорт, виданий ФОП [PERSON] ; договір оренди земельної ділянки від 20.10.2016; рішення органу місцевого самоврядування Бориспільської міської ради Київської області від 03.11.2016 №352. Сканкопії зазначених документів відсутні ( т. 2 а.с. 50). Таким чином, державна реєстрація за [PERSON] права власності на нежитлову будівлю за адресою: [ADDRESS] , яку провів державний реєстратор КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Огребчук Р.В., була проведена незаконно, оскільки [PERSON] не мав права набувати права власності, не створював вказаного майна, немає до нього жодного відношення, не подав всіх необхідних документів, а також для державної реєстрації подав документи, яких не існує, тому така державна реєстрація права власності підлягає скасуванню. Щодо позиції відповідача [PERSON] про відсутність у позивачки [PERSON] права на звернення до суду із цим позовом суд зазначає наступне. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Позивачка [PERSON] рішенням Богуславського районного суду Київської області від 22.11.2018 по цивільній справі № 358/935/17, матеріали якої були дослідженні під час судового розгляду, була визнана власником спірного приміщення. Це рішення набрало законної сили, оскільки відповідач не оскаржував його в установлений строк. 25 листопада 2019 року позивачка [PERSON] реалізувала своє право власності і відчужила цей об`єкт іншому власнику (третій особі по справі [PERSON] ). Однак, згодом відповідач [PERSON] , поза межами процесуального строку на апеляційне оскарження, все ж подав апеляційну скаргу та заяву про поновлення йому строків на апеляційне оскарження. Апеляційний суд поновив йому строк і постановою Київського апеляційного суду від 27.02.2020 вказане рішення суду було скасовано повністю і ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено. У 2020 році [PERSON] звернувся з позовом (справа №358/943/20) до [PERSON] , [PERSON] , державного реєстратора-приватного нотаріуса Іщенко О.В. про визнання вищевказаного договору купівлі-продажу нежитлової будівлі недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права власності, визнання права власності на нежитлову будівлю, витребування майна. Таким чином [PERSON] оспорив права власності як продавця майна [PERSON] , так і покупця майна [PERSON] 10 листопада 2023 року ухвалою Богуславського районного суду Київської області провадження в справі №358/943/20 було зупинено до набрання законної сили рішенням в цій справі. Таким чином [PERSON] оспорює одну зі складових прав власності, що визначені статтею 317 ЦК України, а саме право [PERSON] розпоряджатися свої майном правом його продати. І в разі задоволення позову [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлової будівлі, що укладений між [PERSON] та [PERSON] , можуть бути застосовані наслідки двосторонньої реституції, що прямо стосується інтересів [PERSON] як бувшого власника спірного майна. За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частини другої статті 16 Цивільного кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб. Суд вважає належним обраний позивачкою спосіб захисту, оскільки спосіб захисту відповідає змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечує поновлення порушеного права. Крім того, представник відповідача [PERSON] адвокат Дегтяренко В.Г. подав до суду заяву про застосування строку позовної давності, посилаючись на те, що [PERSON] вперше звернулася до суду із позовом до [PERSON] про скасування рішення про державну реєстрацію права власності 27.06.2017, рішенням Богуславського районного суду Київської області від 22.11.2018 позов задоволено, однак постановою Київського апеляційного суду від 27.02.2020 вищевказане рішення скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. 20.08.2023 [PERSON] знову звернулася до суду, проте, на його думку, права позивачки було порушено 27.06.2017 та саме тоді їй стало відомо про порушення її прав, а відтак, враховуючи, що з того часу минуло понад три роки, нею без поважних причин пропущений загальний строк позовної давності у три роки, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Представник позивачки [PERSON] адвокат Вишнівський І.В. подав до суду заперечення на заяву представника відповідача, у яких зазначив, що строк позовної давності не минув, так як дійсно рішенням Богуславського районного суду Київської області від 22.11.2018 позов [PERSON] до [PERSON] задоволено. Рішення набрало законної сили, адже відповідач його в установлений строк не оскаржив. Позивачка реалізувала своє право власності та відчужила будівлю іншому власнику (третій особі у справі [PERSON] ). Однак згодом [PERSON] , поза межами процесуального строку на оскарження, все ж подав апеляцію, і як наслідок, рішення було скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову відмовлено. За таких обставин період з 22.11.2018 по 27.02.2020 не може бути розцінений як строк, упродовж якого спливав строк позовної давності. Також перебіг строку позовної давності був нормативно зупинений у 2020 році у зв`язку з карантином через COVID-19. Потім у 2022 році додалось призупинення через збройною агресію російської федерації. Так, відповідно до пункту 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. (Розділ доповнено пунктом 12 згідно із Законом № 540-ІХ від 30.03.2020). Відповідно до пункту 19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану (Розділ доповнено пунктом 19 згідно із Законом № 2120-ІХ від 15.03.2022; в редакції Закону № 3450-ІХ від 08.11.2023). З огляду на викладене, фактично перебіг строків позовної давності на період карантину та воєнного стану були зупинені у період з 02.04.2020 по 03.09.2025, тобто більше 5 років. За цих обставин вважає, що твердження заявника (представника відповідача) про сплив строків для звернення з позовними вимогами на шість років, один місяць і чотири дні, не знайшли свого підтвердження, а тому заява представника відповідача [PERSON] адвоката Дегтяренка В.Г. про застосування строків позовної давності по справі від 13.11.2025 не підлягає задоволенню. Проаналізувавши заяви сторін, суд дійшов висновку, що заява представника відповідача [PERSON] адвоката Дегтяренка В.Г. про застосування строків позовної давності не підлягає задоволенню з наступних підстав. Представник відповідача [PERSON] адвокат Дегтяренко В.Г. стверджує, що перебіг позовної давності для позивачки розпочався з 27.06.2017 та саме тоді їй стало відомо про порушення її прав. В своїй позовній заяві позивачки зазначила, що приблизно в кінці квітня 2017 року вона дізналася, що на вхідних дверях до її кафе «Казка» невідомими особами змінений замок, який замкнений та потрапити в кафе неможливо. Прибувши до приміщення, вона виявила, що дійсно кафе зачинено на замок та потрапити до нього неможливо. Після цього були викликані працівники поліції та прибув якийсь невідомий чоловік, який повідомив, що позивачка та її чоловік не є власниками кафе «Казка», це не їх власність, а власником є інша людина. Оскільки вона нікому не відчужувала належну їй малу архітектурну форму для торгівельного обслуговування та громадського харчування населення кафе «Казка», вона отримала інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та дізналась, що дійсно об`єкт нерухомості, який належить їй та який знаходиться за адресою [ADDRESS] , був зареєстрований в реєстрі як об`єкт нерухомості та відчужений іншій особі. Наведене свідчить про те, що в кінці квітня 2017 року було порушено право позивачки на об`єкт нерухомості і вона дізналась про проведення незаконної державної реєстрації речових прав на належне їй майно за іншою особою. Тобто, загальний трирічний строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України, завершувався у кінці квітня 2020 року. Натомість, строки позовної давності було призупинено ще з 02 квітня 2020 року у зв`язку з карантином та потім у 2022 році на строк дії воєнного стану в Україні. Відповідні норми про це закріплені у «Прикінцевих та перехідних положеннях» ЦКУ. Так, відповідно до пункту 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. (Розділ доповнено пунктом 12 згідно із Законом № 540-ІХ від 30.03.2020). Відповідно до пункту 19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану (Розділ доповнено пунктом 19 згідно із Законом № 2120-ІХ від 15.03.2022; в редакції Закону № 3450-ІХ від 08.11.2023). З огляду на викладене, фактично перебіг строків позовної давності на період карантину та воєнного стану були зупинені у період з 02.04.2020 по 03. 09.2025 (Закон від 14.05.2025 №4434-IX «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності»). За вищевказаних обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] , а саме необхідно постановити рішення, яким скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] , що була здійснена на підставі рішення державного реєстратора КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Огребчука Р.В. №33268558 від 29.12.2016 про реєстрацію права власності за [PERSON] на нежитлову будівлю за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 1138171032206, номер запису про право власності: 19999596. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved