Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

Рішенням Буринського районного суду Сумської області від 18.12.2025 року у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів відмовлено. 23.12.2025 року від представника відповідача - адвоката Спасьоненка О.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить стягнути з позивача [PERSON] на користь [PERSON] сплачені судові витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 6000,00 грн. Відповідачка [PERSON] та її представник - адвокат Спасьоненко О.В., будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, в судове засідання не з`явилися та про причини неявки не повідомили. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти стягнення з нього витрат на правову допомогу, покликаючись на отримання ним заробітної плати у невеликому розмірі, а також вказував, що відповідачка, так як і він, могла самостійно представляти свої інтереси в суді щоб не нести витрати на адвоката. Заслухавши доводи позивача, перевіривши доводи заяви представника відповідача, дослідивши надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як передбачено ст.15 цього Кодексу, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень частин першої - другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини третя та четверта статті 137 ЦПК України). Згідно з правилами частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови у позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. З матеріалів справи вбачається, що у поданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача адвокат Спасьоненко О.В. зробив відповідну заяву про подання доказів понесених відповідачем судових витрат після ухвалення рішення у строки передбачені процесуальним законом. До заяви про ухвалення додаткового рішення представником відповідача адвокатом Спасьоненком О.В. було додано: копію свідоцтва про право на зайняття адвокатської діяльністю адвоката Спасьоненка О.В., договір про надання правничої допомоги від 09.10.2025 року, акт приймання передання виконаних послуг від 22.12.2025 року, детальний опис виконаних послуг від 22.12.2025 року, довідки від 22.12.2025 року. З акту приймання передання виконаних послуг від 24.11.2025 року вбачається, що загальна сума наданих послуг складає 6000,00 грн. а саме: консультація та вивчення документів по справі №574/496/25, в тому числі позовної заяви з додатками (1000 грн.); складання та подання заяви про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (внесення РНОКПП/коду ЄДРПОУ до додаткових відомостей про учасника справи та надання доступу до електронної справи) від 09.10.2025 (0 грн.); складання та подання заяви про заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від 14.10.2025 року (500 грн.); складання та подання адвокатського запиту до Буринського відділу ДВС від 15.10.2025 року (1000 грн.); складання та подання відзиву на позовну заяву від 15.10.2025 року (2500 грн.); складання та подання клопотання про доручення доказів від 21.10.2025 року (0 грн.); участь у судовому засіданні по справі №574/496/25 призначеному на 17.11.2025 року о 11.00 год. (1000 грн.); участь у судовому засіданні по справі №574/496/25 призначеному на 18.12.2025 року о 08.00 год. (0 грн.). Претензій у клієнта до адвоката по якості наданих послуг та їх вартості не має. Згідно довідок від 22.12.2025 року, витрати по даній справі в суді першої інстанції склали: 6000 грн. - витрати на правничу допомогу адвоката, адвокат отримав від клієнта грошові кошти в сумі 6000,00 грн. Також, в матеріалах справи містяться: ордер на надання правничої (правової) допомоги від 09.10.2025 року. При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Покликання позивача на те, що відповідачка могла самостійно представляти свої інтереси в суді та не нести витрати на адвоката є безпідставними, оскільки право учасника справи користуватися правничою допомогою та приймати участь у судовому процесі через свого представника прямо передбачено ст.ст. 15, 58 ЦПК України. Доводи [PERSON] про незначний розмір отримуваної ним заробітної плати також не дають підстав для повного звільнення його від відшкодування понесених відповідачкою судових витрат на правову допомогу. Однак, вищевказаний розмір вартості послуг адвоката, суд вважає необґрунтованим і таким, що є неспівмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також ціною позову та значенням справи для відповідача. Отже, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, складність справи, обсяг об`єктивно необхідного часу для надання послуг адвокатом у даній справі, суд вважає обґрунтованим розмір вказаних витрат в сумі 5000,00 грн. Враховуючи викладене, заява представника відповідача про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial