Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-01 00:00:00

У листопаді 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті чоловіка відкрилась спадщина за законом. Позивач є єдиним спадкоємцем, спадщину прийняла в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України шляхом спільного проживання, діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини, батьки спадкодавця померли. Позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими спорудами через відсутність правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю. Тому позивач просить визнати право власності на зазначене нерухоме майно в судовому порядку. Відповідно до вимог частини четвертої статті 274 ЦПК України визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Позивач та її представник, кожна зокрема, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному об`ємі, судові витрати просила залишити за позивачем. Від Ковельської міської ради заперечень з приводу заявлених позовних вимог не надходило. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи суд встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини. [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 04.12.2024). За матеріалами спадкової справи №155/2025 заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, має місце спадкування за законом. Спадкоємцем за законом першої черги є дружина спадкодавця позивач [PERSON] (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 13.03.1983), яка прийняла спадщину в порядку ч.3 ст.1268 ЦПК України. Діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , подавши відповідні заяви в органи нотаріату. Листом №1111/01-16 від 20.10.2025 нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на нерухоме майно. Згідно з витягом з погосподарської книги №2 Тойкутської сільської ради за 2016-2021 роки та довідки Тойкутської сільської ради Ковельського району №248/3.48-ТК/2-25 від 09.05.2025 по особовому рахунку № [NUMBER] значиться житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , який належав [PERSON] . Будинок збудований у 1964 році. Технічною документацією на домогосподарство підтверджено, що до його складу входить житловий будинок, хлів, погріб, три сараї, вбиральня, два навіси, огорожа, колодязь, - 1964 року побудови. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності №450984576 від 06.11.2025 та за даними КП «Волиньпроект» Волинської обласної ради №3121/01-04 від 23.06.2025, право власності на спірний житловий будинок не зареєстроване. Оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (стаття 1223 ЦК України). Суд встановив, що у даному випадку має місце спадкування за законом. Спадкоємцями першої черги за законом відповідно до вимог статті 1261 ЦК України є діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] є дружиною спадкодавця [PERSON] , прийняла спадщину після смерті чоловіка в порядку, визначеному частиною третьою статті 1268 ЦК України. Діти спадкодавця відмовились від прийняття спадщини, батьки спадкодавця померли. Відповідно до статті 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд переконався, що спадкодавець правомірно набув право власності на спірний житловий будинок. За приписами постанови Державного комітету статистики СРСР від 12.05.1985 № 5-24/26 Про Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах запис у погосподарських книгах визнавався в якості актів органів влади, що підтверджував право приватної власності. Відповідно до статті 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05.08.1992 та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстроване в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05.08.1992 та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим. Відсутність державної реєстрації права власності на спірне майно не позбавляє позивача права на спадкування. Відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.18 пункту 4 Глави 10 Розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, свідоцтво про право на спадщину не може бути видане у разі відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на нерухоме майно. За таких обставин спадкове право позивача може бути реалізоване лише в судовому порядку. Враховуючи час побудови нерухомого майна, яке спадкується, відсутність ознак самовільного будівництва, суд вважає необхідним вжити заходи для захисту прав позивача в спосіб, передбачений статтею 16 ЦК України шляхом визнання права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування. Судові витрати у справі необхідно залишити за позивачем відповідно до заявленого нею клопотання.

Outcome: approved