Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернулося до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що 05.01.2023 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту «NewShort» № 551007, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти у розмірі 4 000,00 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Однак, відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору. Станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 34 624,00 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту 4 000,00 грн; заборгованість за процентами 30 624,00 грн; заборгованість за комісією 0 грн. 01.02.2024 ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу № 01022024. Згідно вищевказаного договору, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Селфі Кредит», включно і до [PERSON] за кредитним договором № 551007 від 05.01.2023. Тому, позивач просить стягнути з відповідача вищезазначену суму боргу за договором та судові витрати по справі. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 12.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у АТ КБ «Приватбанк». На виконання ухвали суду, банком надана запитувана інформація. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив суд розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі. Так, судом встановлено, що 05.01.2023 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено договір № 551007 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», згідно з умовами якого, відповідач отримав кредит в сумі 4 000,00 грн, строком на 365 днів зі сплатою процентів за користування кредитом, що визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Додаток № 1 до Договору). Договір, Додаток № 1 до Договору, Інформаційне повідомлення від споживача фінансових послуг та Паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), підписані відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором К832, який було надіслано йому 05.01.2023 на зазначений ним номер мобільного телефону (а.с. 9-24). Порядок отримання та надання позики ТОВ «Селфі Кредит» регламентується Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «Селфі Кредит» (нова редакція), затверджених наказом ТОВ «Селфі Кредит» № 15-ФК від 05.10.2022 (а.с. 25-29). Факт перерахування відповідачу кредитних коштів ТОВ «Селфі Кредит» 05.01.2023 в розмірі 4 000,00 грн на платіжну картку № [NUMBER] , підтверджується копією листа ТОВ «ПЕЙТЕК» вих. № 20251020-1822 від 20.10.2025 (а.с. 30). Згідно розрахунку заборгованості за договором № 551007 від 05.01.2023 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 01.02.2024, заборгованість позичальника: [PERSON] , становить 34 624,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 4 000, 00 грн; заборгованість за процентами 30 624,00 грн (а.с. 30зв.-36). 01.02.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 01022024, відповідно до умов якого, ТОВ «Селфі Кредит» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору № 01022024 від 01.02.2024 до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] по договору № 551007 від 05.01.2023 на загальну суму 34 624,00 грн, з яких: залишок по тілу кредиту 4 000,00 грн; залишок по відсотках 30 624,00 грн (а.с. 37-43). [PERSON] ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було надіслано досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості за кредитним договором № 551007 від 05.01.2023 за вих. № 23354467 від 14.11.2025 (а.с. 44). Листом № 20.1.0.0.0/7-251216/120707-БТ від 17.12.2025, АТ КБ «ПриватБанк» повідомляє, що 05.01.2023 відбулося зарахування на рахунок [PERSON] 4 000,00 грн (а.с. 62). За правилами ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України). Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. За таких обставин, суд доходить висновку, що позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» має право вимагати від відповідача [PERSON] , як позичальника, який прострочив виконання зобов`язань, повернення суми заборгованості за кредитним договором. Отримання [PERSON] від ТОВ «Селфі Кредит» на картковий рахунок 4 000,00 грн підтверджується матеріалами справи та їх отримання відповідачем не спростовано. Оцінивши усі надані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, судом не встановлено розбіжностей та суперечностей щодо їх змісту, тому сумнівів щодо їх достовірності немає. Отже, позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту «NewShort» № 551007 від 05.01.2023 в загальному розмірі 34 624,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 4 000,00 грн; заборгованість за процентами 30 624,00 грн. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача судовий збір в сумі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 000,00 грн. Судом встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом, позивач сплатив судовий збір в сумі 2 422,40 грн (а.с. 1), який, в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи задоволення позовних вимог, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Таким чином, враховуючи задоволення позовних вимог, на підставі ч. 2 ст. 137, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 8 000,00 грн, понесення яких позивачем підтверджено матеріалами справи (а.с. 45-46).

Outcome: approved