Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

14.09.2023 [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] звернувся до суду з позовною заявою до комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», код ЄДРПОУ 34167494, товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор-Гарант», код ЄДРПОУ 31154435, третя особа [PERSON] та просить суд стягнути з комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» на користь [PERSON] 410067,77 гривень майнової шкоди, 37783,93 витрат на лікування, вирішити питання судових витрат. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 08.09.2022 року приблизно о 18.50 год. на автодорозі Львів-Шегині у с. Зимна Вода відбулася ДТП зіткнення трьох транспортних засобів за участі автомобіля марки BMW 318D д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , автомобіля Ford Transit д.н.з. [NUMBER] (карета ШМД) під керуванням [PERSON] та автомобіля марки Skoda Oktavia А5 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . За фактом ДТП 09.09.2023 було внесено відомості до ЄРДР за №12022141430000384 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1.ст. 286 КК України. Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.06.2023 року у кримінальній справі №450/3998/22, кримінальне провадження №1-кп/450/230/23 за ч.1 ст.286 КК України стосовно [PERSON] закрито у зв`язку з примиренням сторін, [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності. Вказана ухвала набрала законної сили 21.06.2023 року. Цивільно-правову відповідальність Підприємства було застраховано у ТОВ «Страхова компанія «Мотор-Гарант» на підставі полісу №207126923. Після набрання законної сили ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.06.2023 у кримінальній справі №450/3998/22, копію такої ухвали скеровано на адресу ТДВ «СК «Мотор-Гарант», після чого було страховиком здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 130000,00 грн (сто тридцять тисяч грн.), тобто в межах ліміту страхового відшкодування. Після отримання страхового відшкодування, у зв`язку з незгодою щодо оцінок, проведеною страховиком, Позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю АК «Експерт Сервіс» з метою визначення вартості матеріального збитку, послуги якого було оплачено в розмірі 4000,00 грн (чотири тисячі грн.). Відповідно до Звіту №1631/23 про оцінку автомобіля BMW 318D реєстраційний номер [NUMBER] від 14.07.2023, визначено, що вартість матеріального збитку внаслідок пошкодження в ДТП приймається рівним дійсній (ринковій) вартості автомобіля на момент дослідження без врахування аварійних пошкоджень і становить 531502,77 грн. Ринкова вартість автомобіля BMW 318D реєстраційний номер [NUMBER] у пошкодженому стані складає 219731 грн., при цьому вартість відновлювального ремонту автомобіля BMW 318D реєстраційний номер [NUMBER] складає 844939,12 грн. Позивач в підтвердження позовних вимог також зазначив, що економічно недоцільно відновлювати належний на праві приватної власності автомобіль BMW 318D реєстраційний номер [NUMBER] , оскільки вартість відновлювального ремонту значно перевищує вартість самого автомобіля на момент ДТП, а тому відновлювати такий не буде. З огляду на зазначене, для відновлення його порушених прав, вважає, що слід стягнути з Підприємства 401502,77 (чотириста одну тисячу п`ятсот дві грн. сімдесят сім копійок) завданої майнової шкоди пошкодженням транспортного засобу, що призвело до його фізичного знищення і така складає різницю між дійсною (ринковою) вартістю автомобіля 531502,77 та сумою виплаченого страхового відшкодування у розмірі 130000, 00 грн: 531502,77 130000,00 грн. = 401502,77 грн. Також просив стягнути 4000 грн. витрат за проведення експертного дослідження та 4565 грн. витрат на зберігання авто. В частині позовних вимог до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор-Гарант» щодо відшкодування витрат на лікування Позивач зазначив, що належить стягнути витрати у розмірі 37783,93 (тридцять сім тисяч сімсот вісімдесят три грн. дев`яносто три копійки), що підтверджується долученими до позовної заяви копіями медичних документів та чеками. В частині сплати судового збору, Позивач зазначив, що оскільки він був потерпілим у кримінальному провадженні, який поніс витрати на лікування через ушкодження здоров`я та зазнав матеріальних збитків, відповідно до п. 2, 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він є особою, яку звільнено від сплати судового збору. В частині судових витрат, Позивач просив стягнути такі з Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф та ТДВ «СК «Мотор-Гарант». Разом з позовною заявою була подана заява Позивача від 14.09.2023 про те, що він як власник автомобіля BMW 318D реєстраційний номер [NUMBER] згідний з фізичним знищенням автомобіля та не заперечує щодо передачі залишків останнього Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф, після відшкодування завданої шкоди, а також клопотання від 14.09.2023 про витребування матеріалів кримінальної справи з Пустомитівського районного суду Львівської області у справі №450/3998/22. Ухвалою від 18 вересня 2023 року провадження у зазначеній справі в порядку загального позовного провадження відкрито та призначено підготовче судове засідання. 16.10.2023 року директор товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор-Гарант» О. Зикін подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позовних вимог до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор-Гарант» відмовити в повному обсязі (том 1 арк.спр. 149-160). В обґрунтування своїх доводів, зазначив, що 09.10.2023 на адресу ТДВ «СК «Мотор-Гарант» надійшла заява про страхове відшкодування [PERSON] , ознайомившись з якою повністю визнано позовну вимогу Позивача в частині відшкодування витрат, пов`язаних з лікуванням та на підставі Страхового акту №574/23-ГПО від 11.10.2023 визнано виплату страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 39 673,13 (37 783,93 грн. відшкодування витрат, пов`язаних із лікуванням + 1889,20 грн. відшкодування моральної шкоди). В частині стягнення судових витрат на користь Позивача страхова компанія вважає, що Договір про надання правової допомоги №08/09/23-1 від 08.09.2023; копія квитанції до платіжної інструкції про переказ готівки від 12.09.2023 про оплату послуг з надання правничої допомоги; Договору про надання правової допомоги №001 від 08.09.2023; копія квитанції до платіжної інструкції про переказ готівки від 12.09.2023 про оплату послуг з надання правничої допомоги, які були надіслані страховій компанії разом з позовною заявою, є недостатніми та неповними для підтвердження заявленого розміру витрат у розмірі 67 000,00 грн. за відсутності детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом. 01.11.2023 року в.о. Генерального директора комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» А. Васько подав відзив на позовну заяву, якою просив у задоволенні позовних вимог відмовити (том 1 арк.спр. 183-205). В обґрунтування своїх доводів, Відповідач-1 зазначив, що Звіт №1631/23 про оцінку автомобіля BMW 318D реєстраційний номер [NUMBER] від 14.07.2023 не може бути прийнятим до уваги суду, оскільки єдиним офіційним документом, що може підтвердити суму матеріальних збитків є експертиза, оскільки така є доказом, в розумінні ЦПК України. Додатково, Відповідач-1 наголосив на тому, що після скасування арешту на автомобіль BMW 318D реєстраційний номер [NUMBER] відсутні відомості про умови перебування чи зберігання транспортного засобу з моменту його передачі власнику і до проведення оцінки, також відсутні дані щодо показників одометра, а тому Відповідач-1 вважає, що такі відомості не враховані в Звіті №1631/23 про оцінку автомобіля BMW 318D реєстраційний номер [NUMBER] від 14.07.2023, а також те, що Звіт про оцінку автомобіля було складено з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» просило відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 24.12.2023 представник позивача Бацик Р.Я. через систему електронний суд подав клопотання про відкладення розгляду справи, в якому також повідомив про проведення судової автотоварознавчої експертизи, долучив адвокатські запити та відповідь на них для завершення підготовки експертного висновку. 07.02.2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про зменшення позовних вимог з урахуванням проведеної та долученої експертизи та просив стягнути з відповідача на його користь 247 036,94 грн. майнової шкоди, що призвела до фізичного знищення транспортного засобу: 242 471,94 грн. матеріального збитку та 4565 грн. понесених витрат за зберігання автомобіля, а також стягнути на його користь судові витрати (том 2 арк.спр. 4-15). В заяві Позивач зазначає, що під час підготовчого судового засідання було отримано висновок експерта № 159 за результатами судової автотоварознавчої експертизи від 02.12.2024 року, згідно договору №235 від 18.10.2023. Також повідомляє, що 02.02.2024 року автомобіль BMW 318D реєстраційний номер [NUMBER] в пошкодженому стані продано [PERSON] за 80000, 00 грн, у зв`язку з чим просив зменшити позовні вимоги, виключивши вимогу про передачу залишків пошкодженого транспортного засобу Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф. Окрім цього Позивач також просив виключити позовну вимогу про стягнення 37783,93 грн. з ТДВ «СК «Мотор-Гарант». 27.02.2024 року представник Відповідач-1 Маркевич І.В. подала суду доповнення до відзиву на позовну заяву, якою просила відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, виходячи з того, що в експертизі були відсутні відомості про: розрахунки залишків пошкодженого транспортного засобу; розрахунки зменшення ринкової вартості авто; показання одометра; нормативних даних виробника КТЗ, були проведені невірні розрахунки заявленого відшкодування, також просила накласти обтяження на ТЗ ВМW 318-D і призначити повторну судову транспортно-товарознавчу експертизу (том 2 арк.спр. 88-94). В судовому засіданні позивач [PERSON] та представники, адвокати Галич П.О., Бацик Р.Я. заперечили щодо клопотання, оскільки не зазначено питань та причин призначення повторної експертизи. Протокольною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання Відповідача-1 Ухвалою від 05.03.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 03.06.2025 через систему «Електронний суд» представник Відповідача Баран Я.В. надав письмові пояснення у справі, щодо: висновку експерта № 159 від 02.12.2024 року, яким просив не враховувати поданий Позивачем висновок експерта з підстав, викладених у своїх поясненнях; письмові пояснення щодо розміру заявлених Позивачем судових витрат; письмові пояснення щодо наявної судової практики, яку просив врахувати при прийнятті рішення по даній справі. 17.07.2025 в судовому засіданні було допитано судового експерта Галамая Ярослава Івановича, яким складено висновок судової автотоварознавчої експертизи №159 від 02.12.2024р. Судовий експерт Галамай Я.І пояснив, що при проведенні експертизи ним враховувалося, що ушкоджений автомобіль позивача був у комплектації, яку відображено в висновку, тому він використовував порівняльний метод пропозицій з сайту по продажу автомобілів схожої комплектації, оскільки у відповідних довідниках була відсутня необхідна йому інформація. 03.09.2024 представники Відповідача Кушнерик О.С. в Маркевич І.В. подали до суду додаткові пояснення в яких просили визнати висновок експерта необґрунтованим, таким, що суперечить іншим матеріалам справи та не приймати його до уваги при вирішенні даної справи. 06.09.2024 від представника Відповідача Маркевич І.В. надійшло клопотання про долучення нових доказів. 13.09.2024 представник позивача адвокат Галич П.О. подав клопотання про призначення повторної судової транспортно-товарознавчої експертизи. 16.09.2024 представник відповідача Маркевич І.В. подала до суду заперечення проти клопотання щодо призначення повторної судової транспортно-товарознавчої експертизи. Ухвалою судового засідання від 16.09.2025 у задоволенні клопотання представника позивача адвоката Галича П.О. про призначення повторної судової транспортно-товарознавчої експертизи відмовлено. 01.10.2024 представник позивача адвокат Бацик Р.Я. подав клопотання про призначення судової комісійної автотоварознавчої експертизи, для з`ясування дійсної ринкової вартості КТЗ до моменту пошкодження внаслідок ДТП, з`ясування вартості відновлювального ремонту КТЗ, вартості матеріального збитку, заподіяного позивачу внаслідок ДТП та залишкової вартості КТЗ на час проведення експертизи для чого необхідні спеціальні знання. При цьому зауважує, що Відповідачем в письмових поясненнях зазначається на розбіжності у визначенні середньостатистичного пробігу автомобіля марки ВMW318D д.н.з. [NUMBER] , який з висновку експерта № 159 складає 184800 км., у звіті № 1631/23 207,2 тис.км., а у Інформаційні картці ТЗ як додатку № 7 до договору продажу автомобіля 256000 км. (том 2 арк.спр.32). Представник відповідача Маркевич І.В. заперечила щодо призначення повторної судової транспортно-товарознавчої експертизи, подала письмові заперечення. Зокрема зазначає, що первинна експертиза не дала повної відповіді з урахуванням того, що не було встановлено пробіг за одометром, не наведено показань товщиноміра, що могло би підтверджувати попередні пошкодження ТЗ, неповно досліджено складові КТЗ (двигуна, коробки передач, акумулятора), не враховано умов догляду, зберігання та експлуатації авто. т. я автомобіль відчужений, тому є наявною необ`єктивність комісійної експертизи з огляду на недостовірність матеріалів дослідження. Ухвалою судового засідання від 11.12.2024 призначено судову комісійну автотоварознавчу експертизу, для з`ясування ринкової вартості автомобіля, для з`ясування вартості відновлювального ремонту без врахування коефіцієнту фізичного зносу ТЗ, для з`ясування вартості відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу ТЗ, яка вартість матеріального збитку станом на момент продажу автомобіля, яка вартість автомобіля в пошкодженому стані. Постановою Львівського апеляційного суду від 02.07.2025 Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 11 грудня 2024 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, вивчивши письмові пояснення третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 08.09.2022 року приблизно о 18.50 год. на автодорозі Львів-Шегині у с. Зимна Вода відбулася ДТП зіткнення трьох транспортних засобів за участі автомобіля марки BMW 318D д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , автомобіля Ford Transit д.н.з. [NUMBER] (карета ШМД) під керуванням [PERSON] та автомобіля марки Skoda Oktavia А5 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . За фактом ДТП 09.09.2022 було внесено відомості до ЄРДР за №12022141430000384 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1.ст. 286 КК України. Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.06.2023 року у кримінальній справі №450/3998/22, кримінальне провадження №1-кп/450/230/23 за ч.1 ст.286 КК України стосовно [PERSON] закрито у зв`язку з примиренням сторін, [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності. Вказана ухвала набрала законної сили 21.06.2023 року. Цивільно-правову відповідальність Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф було застраховано у ТОВ «Страхова компанія «Мотор-Гарант» на підставі полісу №207126923. ТДВ «СК «Мотор-Гарант» за заявою власника автомобіля [PERSON] , було виплачене страхове відшкодування у розмірі 130000,00 грн (сто тридцять тисяч грн.), тобто в межах ліміту страхового відшкодування, відповідно до розрахунку суми виплати страхового відшкодування (том 1 арк.спр. 26). Згідно страхового акту, долученого Позивачем до матеріалів справи, матеріальний збиток, завданий Позивачу становить 199 308,20 грн, 130 000,00 грн з яких становить ліміт відповідальності страхової компанії, який був виплачений Позивачу. У зв`язку з незгодою щодо оцінки страховика, Позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю АК «Експерт Сервіс» з клопотанням провести оцінку автомобіля. За результатами проведеної оцінки оцінювачем складено Звіт №1631/23 від 14.07.2023. Згідно звіту вартість матеріальнго збитку автомобіля марки ВMW318D д.н.з. [NUMBER] , внаслідок пошкодження в ДТП становить 531502,77 грн., що рівне ринковій вартості автомобіля. Ринкова вартість автомобіля в пошкодженому стані складає 219731,25 грн. З урахуванням проведеної оцінки, Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просив визнати його автомобіль фізично знищеним та передати залишки цього автомобіля КНП ЛОР ЛОЦ ЕМД МК (про що додатково зазначено в Заяві від 14.09.2023), а також стягнути з КНП ЛОР ЛОЦ ЕМД МК на свою користь 401 502,77 грн. матеріального збитку. Пунктами 2.3. та 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.200 № 1335/5/1159) (надалі Методика) визначено, що вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ. Вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Згідно з пунктом 7.17 Методики, якщо вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розукомплектованого або аварійно пошкодженого КТЗ, перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, то ринкова вартість такого КТЗ не розраховується. Відновлення такого КТЗ за принципом внеску є економічно не доцільним. У цьому випадку може бути визначена вартість утилізації КТЗ. Автомобіль позивача 2014 року випуску. Так, оцінювач при визначенні вартості відновлювального ремонту ТЗ застосовував формулу з визначенням коефіцієнту фізичного зносу 0,7 та встановив вартість відновлювального ремонту автомобіля марки ВMW318D д.н.з. [NUMBER] , внаслідок пошкодження в ДТП 311771,52 грн. Відповідно ринкова вартість автомобіля в пошкодженому стані складає 219731,25 грн. (531502,77 - 311771,52). Отже, звертаючись до суду 14.09.2023 року позивач подав як доказ на відшкодування шкоди - Звіт №1631/23 від 14.07.2023 про оцінку автомобіля і з врахуванням заяви не заперечив щодо передачі залишків такого Відповідачу-1. А тому вимога про стягнення з Відповідача-1 - 401 502,77 грн. матеріального збитку включала і вартіть автомобіля в пошкодженому стані складає 219731,25 грн. Відповідно до ст.30 Закону України № 1961-IV, ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Постанова ВП ВС від 14 червня 2023 року у справі № 125/1216/20 - щодо повернення залишків знищеного автомобіля за змістом статті 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно зі звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Таким чином, ремонт автомобіля, державний реєстраційний номер [NUMBER], вважається економічно необґрунтованим, а отже, автомобіль вважається фізично знищеним. Порядок відшкодування завданої позивачу шкоди мав відбуватися в порядку, визначеному статтею 30 Закону № 1961-IV, і позивач мав передати залишки транспортного засобу відповідачу як особі, яка відповідає за завдану шкоду, чим набути право отримати від останнього відшкодування шкоди в розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП. В своїй заяві позивач прибрав вимогу про передачу залишків Відповідачу, одночасно пред`являючи до стягнення суму за фізичне знищення транспортного засобу, на підставі ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Порядок відшкодування завданої позивачу шкоди мав би відбуватися в порядку, визначеному статтею 30 Закону № 1961-IV, і позивач мав передати залишки транспортного засобу відповідачу як особі, яка відповідає за завдану шкоду, чим набути право отримати від останнього відшкодування шкоди в розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП. 07.02.2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про зменшення позовних вимог з урахуванням проведеної та долученої експертизи та просив стягнути з відповідача на його користь 247 036,94 грн. майнової шкоди, що призвела до фізичного знищення транспортного засобу: 242 471,94 грн. матеріального збитку та 4565 грн. понесених витрат за зберігання автомобіля, а також стягнути на його користь судові витрати. В заяві про зменшення позовних вимог, Позивач виключив позовну до ТОВ «СК «Мотор-Гарант» про стягнення витрат на лікування, а також вимогу про передачу залишків транспортного засобу КНП ЛОР ЛОЦ ЕМД МК. Також в заяві про зменшення позовних вимог Позивач зазначає про те, що 02.02.2024 року ним було продано належний йому транспортний засіб в пошкодженому стані [PERSON] за 80 000 грн. Разом з заявою про зменшення позовних вимог Позивачем був поданий Висновок №159 за результатами судової автотоварознавчої експертизи, виконаний згідно договору №235 від 18.10.2023 та Договір комісії від 01.02.2024 між ТОВ «ДОКУМЕНТАВТО» та [PERSON] . Відповідно до п.1.1. Договору комісії від 01.02.2024 вбачається, що транспортний засіб був проданий, як такий що підпадає під визначення вживаного транспортного засобу. Також в договорі зазначено, що ТзОВ «ДОКУМЕНТАВТО» виконав передпродажну підготовку транспортного засобу (п.1.2. Договору). Так, Висновок №159 за результатами судової автотоварознавчої експертизи, виконаний згідно договору №235 від 18.10.2023 виготовлений за заявою [PERSON] (том 2 арк.спр.22). Згідно Висновку вартість відновлювального ремонту автомобіля марки BMW 318D д.н.з. [NUMBER] станом на 18.10.2023 року становить 102055,89 грн., однак прописом зазначено один мільйон двісті пять тисяч пятсот пятдесят пять гривень 94 коп. Ринкова вартість автомобіля до моменту пошкодження у ДТП становить 452471,94 грн., ринкова вартість в пошкодженому стані автомобіля становить 80628,45 грн. При цьому експертом ще й зазначено вартість матеріального збитку 371843,49 грн. (том 2 арк.спр. 37,38). Згідно підпункт 4.4. п. 4 Методики в звіті (акті) або висновку експерта про оцінку КТЗ зазначається в т.ч. і інформація: й) показання одометра (тахографа) КТЗ або лічильника мотогодин (за наявності) л) відомості про комплектність та укомплектованість КТЗ, а відповідно до п. 5.5. Методики під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; в) установити пробіг за одометром; г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ. Заперечуючи позовні вимоги, Відповідач вказує на розбіжності у визначенні середньостатистичного пробігу автомобіля марки ВMW318D д.н.з. [NUMBER] , який в висновку експерта № 159 становить 184800 км., у звіті № 1631/23 від 14.07.2023 року - 207,2 тис.км., а у Інформаційні картці ТЗ як додатку № 7 до договору продажу автомобіля - 256000 км. При дослідженні висновку №159 за результатами судової автотоварознавчої експертизи судом встановлено, що такий не містить інформації та числових значень показань товщиноміра, щодо даних про пошкодження які б мали місце до ДТП та потребували відновлювального ремонту (одночасно зазначаючи у висновку про наявність таких слідів відновлювального ремонту), щодо умов зберігання транспортного засобу після передачі такого Позивачу. Судом також встановлено, що експерт, всупереч Методиці товарознавчої експертизи не встановив пробіг одометра, та не зазначив причини, чому такі значення встановити не вдалось, беручи до уваги той фак, що в експертному висновку відсутні відомості щодо пошкодження двигуна чи інших запчастин, які б могли завадити встановити таке значення. Згідно Висновку (арк. 13) експерт зазначив механічний тип коробки передач під час опису вибірки з 22 авто з Авторіа, однак клопотання представника Позивача адвоката Бацика Р.Я. не передбачало таких вихідних даних, як тип коробки передач та пробіг за одометром, відтак наведені у висновку автомобілі не можна порівнювати з транспортним засобом Позивача за відсутності вихідних даних, таких як пробіг за одометром та тип коробки передач, що суттєво впливають на кінцеву ціну транспортних засобів, з якими у висновку порівнюється транспортний засіб позивача. За відсутності правильно підібраної вибірки, суд не може враховувати ринкову вартість транспортного засобу, що була розрахована експертом. Відповідно до п. 2 ст. 102 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. А тому, визначення матеріального збитку, що його зазнає особа внаслідок ДТП відноситься до повноважень суду, а відтак виходить за межі компетенції експерта, тому судом не приймається до уваги відповідь на питання 6 експертного висновку. Висновок №159 за результатами судової автотоварознавчої експертизи, Суд визнає неналежним доказом, оскільки він був складений з порушенням методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а відтак не може підтверджувати заявлені вимоги щодо завдання матеріальних збитків власнику ТЗ. Враховуючи вищевикладене, висновок №159 є недопустимим доказом, який не може встановити дійсні обставини справи. Як зазначалося вище, судом за клопотанням сторони Позивача призначалася комісійна судлова експертиза, однак, Постановою Львівського апеляційного суду від 02.07.2025 року ухвала суду скасована. Після поновлення провадження, судом двічі в судове засідання викликалися Позивач та представники, однак в судове засідання не прибули та не заявляли клопотань щодо призначення експертиз, витребування додаткових доказів. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (Постанова ВП ВС від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц). На підставі частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої статтею 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою-роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків). Обов`язок доведення розміру заподіяної позивачу шкоди покладається саме на позивача. Визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 19 вересня 2018 року у справі № 753/21177/16-ц, від 25.07.2019 року у справі №221/6180/16-ц, від 31.10.2019 року у справі № 522/1597/15-ц, від 13.11.2019 року у справі № 520/8867/15-ц та від 03.06.2021 року у справі №461/2217/19. Судом встановлено, що пошкоджений транспортний засіб проданий його власником 02.02.2024, тобто до моменту розгляду справи по суті. Так, згідно уточнених позовних вимог (том 2 арк.спр.4-7) [PERSON] просив стягнути з відповідача на його користь 247 036,94 грн. майнової шкоди, що призвела до фізичного знищення транспортного засобу: 242 471,94 грн. матеріального збитку та 4565 грн. понесених витрат за зберігання автомобіля. При цьому врахував, що ним отримано 130000 грн. страхового відшкодування та 80000 грн. з продажу автомобіля після ДТП. Враховуючи, що суд не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог, тому розмір шкоди слід розраховувати з заявлених уточнених позовних вимог. А тому суд вважає, що з Відповідача-1 на користь Позивача слід стягнути 102 740, 69 гривень матеріального збитку внаслідок пошкодження ТЗ (242 471,94 + 80 000, 00) - 219731,25 (вартіть автомобіля в пошкодженому стані) та 4565 грн. понесених витрат за зберігання автомобіля. Окрім цього, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача 1 в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 3028,00 грн., оскільки Позивач звільнений від сплати судового збору, Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 67 000 грн., суд зазначає наступне. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. У відповідності до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (ст.ст.12,46,56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. На підтвердження розміру судових витрат на професійну правничу допомогу надано договір про надання правової допомоги № 08/09/23-1 від 08.09.2023 року з адвокатом Галич П.О., квитанція про оплату 33500 грн. та договір про надання правової допомоги № 001 від 08.09.2023 року з адвокатом Бацик Р.Я. і квитанція про оплату 33500 грн. (том 1 арк.спр.126-133). З урахуванням принципу співмірності, складності справи, обсягу виконаної адвокатами роботи, пояснень та значимості таких дій у справі, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, а також того, що представники позивача не з`являвся в останні судові засідання, суд дійшов висновку, що вартість фактично наданих для позивача послуг у вигляді професійної правової (правничої) допомоги складає суму, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, в розмірі 10 000,00грн.

Outcome: partial