Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛТ Кредит" (місцезнаходження: 03035, Київська область, м. Київ, вул. Солом`янська, буд. 2 прим. 04, ЄДРПОУ: 40076206) через свого представника звернулося до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 17.02.2024 року [PERSON] уклав з ТОВ "КЛТ Кредит" кредитний договір №5362, підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позикодавець надав позичальнику суму кредиту у розмірі 5000 грн. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, що становить 46790 грн, з яких: заборгованість за кредитом 5000 грн; заборгованість за нарахованими відсотками в розмірі 41790 грн. Ухвалою судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18.08.2025 року дану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17.11.2025 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві було просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника банку, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції за адресою його проживання. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12.01.2026 року постановлено провести заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що 17.02.2024 року [PERSON] уклав з ТОВ "КЛТ Кредит" кредитний договір №5362, підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 140772. Відповідно до п.1.1. договору, товариство зобов`язується надати позичальникові грошові кошти в розмірі 5000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строки, визначені цим договором. Відповідно до п. 1.3. Кредитного договору, банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 2,5% від суми кредиту за кожен день користування (2,5% річних). Строк надання кредиту відповідно до п. 1.4. Кредитного договору становить 365 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів ставлять кожні 10 днів, що відображено в Додатку №1 до Кредитного договору. Відповідно до п. 1.8 Кредитного договору товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб [NUMBER] , що належить позичальникові. Переказ суми кредиту здійснюється товариством через платіжний сервіс FONDY (мессенд «ФК «ЕЛАЄНС», здійснює діяльність переказу коштів без відкриття рахунків, веб-сайт https://fondy.ua. Згідно довідки від 17.06.2025 року, виданої ТОВ «ФК «Елаєнс» підтверджено, факт перерахування грошових коштів на картковий рахунок [NUMBER] , що належить [PERSON] . Дата проведення платежу: 17.02.2024 року. Призначення платежу: Перерахування коштів за договором №5362 від 17.02.2024 року на умовах фінансового кредиту, сума платежу: 5000,00 грн. З наданої інформації АТ «Ощадбанк» від 15.12.2025 року за вх. №46/12-11/16081/2025-БТ на ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17.11.2025 року про витребування доказів вбачається, що на ім`я гр. [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), відкрито банківський рахунок № [NUMBER] (980), який обслуговується за допомогою банківської платіжної картки № [NUMBER] , в анкетних даних, які містяться в юридичній справі гр. [PERSON] , фінансовим номером телефону було визначено [NUMBER] . Також представниками АТ «Ощадбанк» надано у паперовому варіанті інформацію, щодо руху коштів по вищезазначеному банківському рахунку, в період 17.02.2024 року по 22.02.2024 року, згідно з яким оборот надходжень становить 6582 грн. 80 коп. та оборот кредитних коштів 10520 грн. Згідно детального розрахунку заборгованості від 17.02.2024 року, [PERSON] має заборгованість за кредитним договором №5362 у розмірі 50625 грн, що складається з заборгованості за кредитом 5000 грн; заборгованість за нарахованими відсотками в розмірі 41790 грн. Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 628 ЦК України Договір, що укладається між Банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунка; договору про споживчий кредит. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Згідно ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Положеннями ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано кредитний договір №5362 від 17.02.2024 року, підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який містить, зокрема, відсотки за користування кредитними коштами, графік платежів за договором. Таким чином [PERSON] та ТОВ "КЛТ Кредит" дійшли згоди щодо всіх істотних умов укладеного договору про споживчий кредит, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн. Щодо витрат на правову допомогу, суд виходив з наступного. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу надано договір про надання правової допомоги від 16.09.2024 року, витяг з реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг №5 до договору 16.09.2024 про наданн юридичних послуг 16.09.2024 року, відповідно до яких загальна вартість наданих послуг за правову допомогу становить 10000 грн. та платіжну інструкцію про оплату зазначеної правової допомоги від 07.03.2025 року. З урахуванням наведеного вище, суд вважає за можливе стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved