Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з даним позовом, мотивуючи його тим, що 01 березня 2024 року, уклала шлюб із відповідачем [PERSON] . Від спільного проживання в шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що у неї склалося складне матеріальне становище, оскільки вона ніде не працює, здійснює догляд за дитиною, яка не досягла 3-х річного віку. Відповідач, на даний час, достатньо матеріально їм не допомагає. Коштів катастрофічно не вистачає. З моменту народження син проживає спільно з позивачкою в квартирі по [ADDRESS] , яку вони орендують та місячні витрати за яку становлять 4000,00-4500,00 грн. Дитина народилася із патологією, є хворобливою, постійно спостерігається в лікаря ортопеда-травматолога, потребує спеціального ортопедичного взуття. Витрати на утримання дитини, постійно зростають. Угоди про добровільну сплату відповідачем аліментів на утримання сина [PERSON] , на даний час, між ними не досягнуто. Відповідач є фізично здоровою особою, інших утриманців та непрацездатних осіб на своєму утриманні не має, перебуває з 2018 року на військовій службі, в одному з підрозділів Національної Гвардії України де отримує високий та постійний заробіток (дохід). Враховуючи вищезазначене, відповідач має можливість і, відповідно до закону, обов`язок, сплачувати аліменти на утримання дитини. Тому позивачка просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини від усіх доходів відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення ним повноліття та стягнути з відповідача судові витрати. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно ч.6 ст.19 ЦПК України, справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства), є малозначними справами. Відповідно до ч.1ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 02.10.2025 провадження у справі відкрито за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України, тобто у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а також встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд ухвалює рішення у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 01 березня 2024 року [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб із [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований 01.03.2024 Калуським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №75 (а.с. 11). Від спільного проживання в шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , яке видане 06 лютого 2025 року Калуським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 68 (а.с.12). [PERSON] вродився із патологією, постійно спостерігається в лікаря ортопеда-травматолога, потребує спеціального ортопедичного взуття, що підтверджується відповідними записами в медичній книжці дитини, а також випискою з Клінічного Центру Дитячої Медицини «ОХМАТДИТ» від 19.09.2025 року, відповідно до якої дитина потребує лікування до 3-4 років, а при ходьбі буде потребувати ортопедичного взуття (а.с.13-20). На підставі посвідчення серії [NUMBER] виданого Головним управлінням Національної Гвардії України 17.02.2021, встановлено, що [PERSON] , є учасником бойових дій (а.с.9). Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст.180 СК України, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Виходячи із вимог ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Положеннями ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Вищевказані положення кореспондуються з роз`ясненнями зазначених в п.п. 17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", якими також встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд повинен врахувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Від відповідача будь-яких заперечень чи спростувань з приводу викладених у позові обставин до суду не поступало, а тому суд бере до уваги доводи позивачки про те, відповідач є фізично здоровим, працездатним, інших утриманців, яких він зобов`язаний утримувати у відповідності до вимог закону, у нього не має, отже, може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у визначеному нею розмірі. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та стягувати з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/3 частини від усіх доходів відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що стягнення аліментів слід розпочати з часу звернення позивача до суду з позовом, тобто з 01.10.2025. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 1211,20 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. З матеріалів справи встановлено, що 30.09.2025 [PERSON] уклала з адвокатом Жовнір М.Й. угоду про надання правової допомоги та сплатила визначену вартість послуг в загальній сумі 3000,00 грн., що підтверджено квитанцією № 0008127 від 01.10.2025 (а.с.24,26). За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 3000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги. На підставі викладеного та

Outcome: approved