Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

Адвокатка Крищенко Л.В. звернулася до суду з позовом [PERSON] до [PERSON] та ТОВ «Прилуки Агроінвест», у якому просила витребувати від [PERSON] на користь позивачки земельну ділянку з кадастровим номером 7424187900:04:000:1110 площею 2,00 га, що розташована на території Ряшківського старостинського округу №17 Сухополов`янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, та припинити право оренди ТОВ «Прилуки Агроінвест» на вказану земельну ділянку. Позов мотивований тим, що [PERSON] є власницею земельної ділянки з кадастровим номером 7424187900:04:000:0601 площею 2,00 га, яка розташована на території Ряшківської сільської ради Прилуцького району, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №830149, виданим Прилуцьким районним відділом земельних ресурсів у Чернігівській області 02.02.2007. 07.09.2010 [PERSON] уклала договір оренди цієї земельної ділянки зі СТОВ «Дружба Нова» до 05.04.2028. При виготовленні нової технічної документації та поданні її на реєстрацію [PERSON] отримала відмову від державного кадастрового реєстратора, через перетин на 100% належної їй ділянки із ділянкою з кадастровим номером 7424187900:04:000:1110, власницею якої є [PERSON] . Виявилося, що рішенням 18 позачергової сесії восьмого скликання від 04.02.2022 Сухополов`янська сільська рада Прилуцького району Чернігівської області вирішила затвердити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для особистого селянського господарства та передала у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 2,00 га з кадастровим номером 7424187900:04:000:1110 за рахунок земель комунальної власності на території Ряшківського старостинського округу №17 Сухополов`янської сільської ради. У зв`язку з відсутністю електронного документа в Державному реєстрі земель, земельна ділянка з кадастровим номером 7424187900:04:000:0601 не була перенесена в автоматизованому режимі в Державний земельний кадастр. При внесенні відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером 7424187900:04:000:0601 з існуючим державним актом за заявою [PERSON] виникла накладка на земельну ділянку з кадастровим номером 7424187900:04:000:1110. У подальшому між [PERSON] та ТОВ «Прилуки Агроінвест» укладено договір оренди землі від 23.02.2022 на земельну ділянку з кадастровим номером 7424187900:04:000:1110. Оскільки право власності на земельну ділянку [PERSON] набула з порушенням законодавства, то подальша реєстрація права оренди на неї в державному реєстрі також є неправомірною та підлягає скасуванню. Позивачка та її представниця у судове засідання не з`явилися, проте остання подала до суду заяву, згідно з якою просила позов задовольнити та проводити розгляд справи без участі сторони позивачки. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Відзив на позовну заяву не подали. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №830149, виданого 02.02.2007, [PERSON] є власницею земельної ділянки з кадастровим номером 7424187900:04:000:0601 площею 2,00 га, яка розташована на території Ряшківської сільської ради Прилуцького району (а.п.11,12). 07.09.2010 між [PERSON] та СТОВ «Дружба Нова» було укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7424187900:04:000:0601 площею 2,00 га (а.п.8-10). На підставі додаткової угоди від 02.01.2015 строк дії договору оренди було продовжено до 05.04.2028 (а.п.39-42), що підтверджується також копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №45944356 (а.п.44). Рішенням Сухополов`янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області від 15.12.2021 було надано дозвіл [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства (а.п.23-27). Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 23.09.2024, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7424187900:04:000:1110 зареєстровано за [PERSON] (а.п.14-15) на підставі рішення 18 позачергової сесії восьмого скликання від 04.02.2022 Сухополов`янська сільська рада Прилуцького району Чернігівської області (а.п.35). 23.02.2022 між [PERSON] та ТОВ «Прилуки Агроінвест» було укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7424187900:04:000:1110 (а.п.36-38), що підтверджується також Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку (а.п.19). Державним кадастровим реєстратором було відмовлено [PERSON] у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру через перетин належної їй земельної ділянки з кадастровим номером 7424187900:04:000:0601 із ділянкою з кадастровим номером 7424187900:04:000:1110, власницею якої є [PERSON] (а.п.16-18). З відповіді Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 7424187900:04:000:0601 станом на 01.01.2013 знаходилася у власності [PERSON] . У зв`язку з відсутністю електронного документа у Державному реєстрі земель земельна ділянка з кадастровим номером 7424187900:04:000:0601 не була перенесена в автоматизованому режимі в Державний земельний кадастр. 14.01.2022 за заявою [PERSON] в Державному земельному кадастрі було зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером 7424187900:04:000:1110. При внесенні відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером 7424187900:04:000:0601 з існуючим державним актом за заявою [PERSON] , виникла накладка на земельну ділянку з кадастровим номером 7424187900:04:000:1110 (а.п.20-21). Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01.05.2025 у задоволенні позову [PERSON] до Сухополов`янської сільської ради, [PERSON] , товариства з обмеженою відповідальністю «Прилуки Аггроінвест», третя особа Головне управління Держгеокадастру в Чернігівській області про скасування державної реєстрації земельної ділянки, закриття розділу в Державному реєстрі речових прав на земельну ділянку, визнання недійсним та скасування рішення сесії Сухополов`янської сільської ради про затвердження проектів землеустрою та передачу у власність земельних ділянок частині надання у власність земельної ділянки [PERSON] , припинення права власності [PERSON] на земельну ділянку та припинення права оренди ТОВ «Прилуки Агроінвест» на земельну ділянку було відмовлено(а.п.45-47). Постановою Чернігівського апеляційного суду від 05.08.2025 рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01.05.2025 залишено без змін (а.п.47-50). Зазначеними рішеннями суду було встановлено, що орган місцевого самоврядування діяв всупереч принципу «належного урядування», оскільки передав у власність [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 7424187900:04:000:1110, яка на 100% накладається на земельну ділянку з кадастровим номером 7424187900:04:000:0601, яка належить [PERSON] . Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. У статті 1 Першого протоколу до Конвенції (далі - Перший протокол), ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до частини першої статті 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна особа має право на захист її особистого немайнового або майнового права чи інтересу в суді (статті 15, 16 ЦК України). Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Водночас, власник майна, з дотриманням вимог ст. 387 Цивільного кодексу України, має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, незалежно від того, чи заволоділа ця особа незаконно спірним майном сама, чи придбала його у особи, яка не мала права відчужувати це майно. У пунктах 142, 146, 147 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16-ц, провадження № 14-208цс18, зроблено висновок, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене «введення» полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю). Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюгу договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. При цьому позивач у межах розгляду справи про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння вправі посилатися, зокрема, на незаконність рішення органів державної влади чи місцевого самоврядування, без заявлення вимоги про визнання його недійсним, оскільки таке рішення за умови його невідповідності закону не тягне правових наслідків, на які воно спрямоване. Аналогічні правові позиції містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16, від 26.06.2019 у справі № 911/2258/18 та від 21.08.2019 у справі № 911/3681/17. Велика Палата Верховного Суду неодноразово викладала висновки, відповідно до яких, якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від цієї особи (стягнення з неї) нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову щодо такого майна, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого володіння, є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за кінцевим набувачем, який є відповідачем, зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.112018 у справі № 488/5027/14-ц (пункти 98, 123), від 14.11.2018 у справі №183/1617/16 (пункти 115, 116), від 19.05.2020 у справі № 916/1608/18 (пункт 80), від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13 (пункт 10.29), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункти 63, 74), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц(пункт 146). Так, позивачкою було доведено належними та допустимими доказами, що право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7424187900:04:000:1110 [PERSON] набула з порушенням законодавства, чим порушує володіння [PERSON] спірною земельною ділянкою, а тому позов про витребування земельної ділянки підлягає задоволенню. Крім того, подальша реєстрація права на спірну земельну дідянку в державному реєстрі також є неправомірною та підлягає скасуванню з одночасним припиненням всіх речових прав не неї, а саме права оренди ТОВ «Прилуки Агроінвест». Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, суд вважає, що понесені позивачкою витрати на сплату судового збору слід стягнути на її користь з відповідачів.

Outcome: approved