Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

15.04.2025 позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив наступне: - позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з [PERSON] аліменти на користь вищезазначених дітей у розмірі по 1281,50 грн щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до повноліття дітей; - позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1281,50 грн щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до повноліття дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що [PERSON] є матір`юдітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідачі вихованням, здоров`ям, навчанням дітей не цікавляться. Вживають алкогольні напої, ведуть аморальний спосіб життя. Змінювати своє ставлення до дітей не бажають. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Посилалась на те, що органом опіки та піклування встановлено, що відповідачі систематично нехтують виконанням батьківських обов`язків, зловживають алкоголем та наркотичними засобами. Заходів для виправлення свого способу життя не вживають. Умови проживання у їх помешканні створюють небезпеку для здоров`я дітей. Відповідачі не допускають представників Служби у справах дітей до свого помешкання з метою перевірки побутових умов, не бажають взаємодіяти з соціальними працівниками, поводяться агресивно. Діти на теперішній час перебувають на вихованні у патронатного вихователя та в Обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей "Сонячний дім" Житомирської обласної ради. Батьки не цікавляться життям дітей, тривалий час не спілкуються з ними. Зазначені обставини підтверджуються інформацією, зібраною Службою у справах дітей, повідомленнями поліції, лікарні, характеристиками закладів освіти. Представник позивача також повідомила про факт ненадання медичної допомоги [PERSON] , що призвело до необхідності проведення операції під час перебування дитини у сім`ї патронатного вихователя. Крім того, у присутності представників Служби у справах дітей відповідач [PERSON] не впускав малолітнього [PERSON] до будинку, що відбувалось взимку, у вечірній час доби за екстремально низької температури. При цьому дитина була одягнута у легкий одяг, що не відповідав сезону. Відповідачі неодноразово притягувались до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків та вчинення домашнього насильства. За таких обставин, залишення дітей у родині відповідачів створює небезпеку для для їх фізичного та психічного здоров`я. Треті особи [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали. Повідомили обставини тимчасового перебування у них на вихованні дітей відповідачів. Підтвердили наявність негативного впливу на дітей з боку батьків. Навели приклади взаємодії з відповідачами. [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог. Посилались на відсутність підстав для позбавлення їх батьківських прав. Повідомили, що в будинку проведено ремонт, який значно покращив умови проживання для дітей. Представники Служби у справах дітей ставляться до них упереджено. Під час розгляду даної справи вони готові були прийняти комісію для демонстрації покращень побутових умов, але представники Служби у справах дітей не з`явились і повідомляють суду неправдиву інформацію про їх недопуск. Представник відповідача [PERSON] адвокат Кобрина Н.В. проти задоволення позовних вимог заперечувала. Посилалась на відсутність доказів неналежного виконання відповідачами батьківських обов`язків та необгрунтованість висновку органу опіки та піклування про необхідність позбавлення відповідачів батьківських прав. За клопотанням представника відповідача судом допитана свідок [PERSON] - мати відповідача [PERSON] , яка повідомила свою позитивну оцінку побутових умов за місцем проживання відповідачів. Вона вважає задовільним матеріальне забезпечення дітей. Свідок надавала родині сина фінансову допомогу. Висловила думку, щодо належного виконання відповідачами батьківських обов`язків. Судом з`ясовано думку [PERSON] та [PERSON] , які повідомили, що вважають доцільним своє повернення до сім`ї матері, оскільки позитивно оцінюють її особу. Разом з тим, діти не змогли точно згадати коли зустрічались з матір`ю або спілкувались з нею телефоном. Протягом року мали з нею п`ять зустрічей. З`ясувавши обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Згідно з частинами першою та другою статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами першою та другою статті 3 Конвенції про права дитини закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Стаття 9 Конвенції про права дитини зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з частиною першою статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (див. постанову Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі №553/2563/15-ц (провадження № 61-12305св18)). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (див. постанову Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20)). Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58). Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13). Позбавлення особи її/його батьківських прав є особливо кардинальним заходом, який позбавляє батька/матір сімейного життя з дитиною, та не відповідає меті їх возз`єднання (рішення ЄСПЛ від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти росії», заява № 70879/11). Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Попри це, в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Наведене узгоджується з правовими висновками щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, сформульованими Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18) та Верховним Судом у постановах: від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц (провадження № 61-36905св18), від 24 квітня 2019 року у справі № 300/908/17 (провадження № 61-44369св18), від 09 листопада 2020 року у справі № 753/9433/17 (провадження № 61-3462св20), від 02 грудня 2020 року у справі № 180/1954/19 (провадження № 61-9754св20), від 17 січня 2024 року у справі № 735/308/21 (провадження № 61-10098св23), та багатьох інших. Судова практика у цій категорії справ є сталою, відмінність залежить лише від фактичних обставин конкретної справи й доказування. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина шоста статті 19 СК України). Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У даній справі Судом установлено, що [PERSON] є матір`ючотирьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвами про народження. Відомості про батька [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , під час реєстрації народження записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . З 21.02.2022 діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , перебувають на обліку в Службі у справах дітей, а [PERSON] з 22.05.2023 року, як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що їхні батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків: вихованням і розвитком дітей не займаються, не утримують їх, не піклуються про стан здоров`я, не створили належних умов для проживання дітей. У присутності дітей відповідачі вчиняють насильство, не працюють, не вжили заходи щодо повернення дітей у свою сім`ю, зловживають алкогольними напоями та ведуть аморальний спосіб життя. Представниками органу опіки та піклування складено акти обстеження матеріально-побутових умов проживання дітей від 18.02.2022 року, від 21.02.2022 року, від 21.07.2022 року, від 22.05.2023 року, від 24.07.2023 року, від 22.08.2023 року, від 07.11.2023 року, від 13.11.2023 року, від 01.12.2023 року, від 04.12.2023 року, від 09.01.2024 року, від 30.01.2024 року, від 19.03.2024 року, від 26.04.2024 року, від 09.05.2024 року, від 07.06.2024 року, від 17.06.2024 року, від 26.06.2024 року, від 09.12.2024 року, від 11.12.2024 року, від 12.12.2024 року, якими зафіксовано, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] виховуються матір`ю [PERSON] та її співмешканцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . У будинку антисанітарія, постійно панує безлад, сморід. Для дітей не відведено належного місця для сну, відпочинку та підготовки до уроків. Діти неохайні, недоглянуті, не забезпечені одягом і взуттям відповідно до сезону. [PERSON] та [PERSON] зловживають алкогольними напоями, між ними систематично відбуваються конфлікти під час яких присутні діти. У будинку збираються особи, які разом із [PERSON] та [PERSON] зловживають алкогольними напоями. [PERSON] час від часу виганяє з дому [PERSON] з дітьми, у зв`язку з цим вони змушені тимчасово перебувати у знайомих. Судом установлено, що з [PERSON] та [PERSON] неодноразово проведено профілактично-роз`яснювальні бесіди щодо належного виконання ними батьківських обов`язків, недопущення зловживання алкогольними напоями, вчинення насильства в сім`ї, створення належних та безпечних умов для проживання малолітніх. [PERSON] та [PERSON] попереджено про крайній захід виховного характеру, який застосовується до батьків позбавлення батьківських прав. Вищезазначене підтверджується поясненнями [PERSON] , від 23.08.2023 року, [PERSON] від 23.08.2023 року, від 06.11.2023 року. Згідно інформації КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Звягельської міської ради від 28.07.2023 року №628, від 25.12.2024 року №875 з`ясовано, що батьки малолітніх [PERSON] та [PERSON] , рекомендації лікаря і медичної сестри не завжди виконують, не відповідають на телефонні дзвінки, не відчиняють двері, ігнорують патронажну службу. За останній період сусіди [PERSON] та [PERSON] , почали скаржитись на те, що вони зловживають алкогольними напоями, в будинку вони постійно вчиняють скандали. До лікаря на прийом приходили діти [PERSON] та [PERSON] , без батьків. Вони часто брали довідки в школу, після пропусків, мотивуючи це тим, що хворіли, але за медичною допомогою не зверталися, ліки їм мати давала на власний розсуд. З характеристики Гімназії №9 міської ради від 08.05.2023 з`ясовано, що [PERSON] навчається у закладі з 3 класу. [PERSON] пропускає заняття без поважних причин. Під час дистанційного навчання дитина не виходила на онлайн уроки, оскільки не забезпечена відповідними технічними засобами. [PERSON] не в повній мірі забезпечений навчальним приладдям. Зовнішній вигляд дитини неохайний, потребує більшого догляду зі сторони матері. Мати [PERSON] , не підтримує зв`язок із класним керівником, на дзвінки та повідомлення не відповідає, батьківські збори не відвідує, не цікавиться навчанням сина. Згідно інформації Гімназії №5 міської ради від 14.11.2023 року №105 з`ясовано, що [PERSON] учениця 4-Б класу. Мати дитини, [PERSON] , не цікавиться успіхами дочки, не відвідує батьківські збори, не реагує на зауваження класного керівника, не має постійного контролю за успішністю дитини в школі та за виконанням домашнього завдання. Мати не проявляє інтересу до успіхів і невдач дочки. З інформації Звягельського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області від 27.11.2023 року №29728/220/03-2023 з`ясовано, що 05.11.2023 до відділення надійшло повідомлення від громадянки [PERSON] , [INFO] , про те, що її сусіди, які мешкають на [ADDRESS] , перебувають в стані алкогольного сп`яніння, не доглядають за своїми дітьми, б`ють їх та ображають. 05.11.2023 до Звягельського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області надійшло повідомлення від КНП «Звягельська багатопрофільна лікарня» про те, що в приймальному відділенні перебуває чоловік, який веде себе неадекватно. Під час з`ясування обставин встановлено, що даним чоловіком є [PERSON] , який привіз до лікарні свою похресницю [PERSON] , [INFO] , яка граючись без нагляду дорослих у дворі на [ADDRESS] , впала та забила голову. Мати дівчинки, [PERSON] , перебувала в стані алкогольного сп`яніння, тому не прибула до приймального відділення. [PERSON] та [PERSON] написали 13.12.2024 року на ім`я начальника Служби у справах дітей заяви щодо влаштування їх дітей до сім`ї патронатного вихователя, у зв`язку зі складними життєвими обставинами, в яких вони опинилися. Рішенням виконавчого комітету Звягельської міської ради «Про влаштування дітей» від 16.12.2024 №344(о) [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , влаштовано в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] . З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання дітей від 20.02.2025 року з`ясовано, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проживають в сім`ї патронатного вихователя [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Діти мешкають у частині будинку зі зручностями, яка складається з 3-х житлових кімнат та місць загального користування. Для дітей наявне місце для сну, відпочинку, підготовки уроків та проведення дозвілля. Стосунки між дітьми та патронатним вихователем доброзичливі, довірливі. Діти охайні та доглянуті. З характеристик на [PERSON] та [PERSON] . Гімназії №10 Звягельської міської ради від 13.02.2025 року №20, №21 встановлено, що діти зараховані до списків учнів гімназії із 07.01.2025. [PERSON] і [PERSON] систематично відвідують заклад освіти, виконують домашні завдання. Діти мають охайний та доглянутий зовнішній вигляд. Патронатний вихователь [PERSON] відвідує батьківські збори, бере активну участь у навчанні та вихованні дітей, має налагоджений контакт з класними керівниками. Відповідно до інформації Звягельського міського центру соціальних служб від 18.02.2022 року №150, від 19.04.2023 року №190, від 27.11.2023 року №528 від 12.12.2024 року №699, від 25.12.2024 року №732, від 27.02.2025 року №129 з`ясовано, що з 02.08.2021 року сім`я [PERSON] та [PERSON] перебуває на обліку та під соціальним супроводом міського центру соціальних служб, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах. Під час систематичного відвідування сім`ї [PERSON] та [PERSON] , фахівцями міського центру соціальних служб встановлено, що [PERSON] та [PERSON] неодноразово перебували в стані алкогольного сп`яніння, у будинку брудно, неприємний запах, запас продуктів харчування недостатній. Діти неохайні та брудні. Між [PERSON] та [PERSON] виникають конфлікти. До будинку важко потрапити, оскільки на подвір`ї перебувають собаки. [PERSON] не працює та не виявляє бажання знайти роботу. З [PERSON] та [PERSON] систематично проводилися профілактично-роз`яснювальні бесіди щодо належного виконання батьківських обов`язків, зміни життєвих орієнтирів, ведення здорового способу життя, забезпечення належних умов для проживання дітей та уникнення їх бездоглядності. [PERSON] та [PERSON] до порад і рекомендацій фахівців міського центру соціальних служб не прислухаються. Практичним психологом Звягельського міського центру соціальних служб з [PERSON] та [PERSON] проведено бесіду, під час якої з`ясовано, що діти мають образу на матір через її зловживання алкогольними напоями та незабезпеченням комфортних умов проживання. Діти поділилися, що відчувають недогляд з боку матері, відсутність турботи і материнської любові. Це розчарування виникло через обіцянки [PERSON] , яких вона не дотрималася: не змінила ставлення до алкоголю, не покращила умови життя і не працевлаштувалась. Діти висловили бажання залишитися у сім`ї патронатного вихователя [PERSON] , оскільки в цій сім`ї відчувають безпеку і турботу. Зважаючи на відсутність позитивних змін та наявність комплексу негативних обставин, Звягельський міський центр соціальних служб вважає повернення дітей у сім`ю [PERSON] та [PERSON] недопустимим. [PERSON] та [PERSON] не виконали поставлені завдання, їх поведінка не змінилася, вони продовжують ухилятися від відповідальності за виховання дітей. Незважаючи на те, що вони мали можливість отримати підтримку та допомогу зі сторони спеціалістів, вони нею не скористалися. Згідно інформації Звягельської філії Житомирського обласного центру зайнятості від 13.02.2025 року №267/03-25, від 13.02.2025 року №270/03-25 з`ясовано, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на обліку як безробітні не перебувають. У судовому засіданні відповідачі пояснили, що мають тимчасові заробітки. Постійне працевлаштування не входить у їх плани, у зв`язку з небажанням сплачувати податки. Крім того, відповідач [PERSON] пояснив суду, що свідомо ухиляється від мобілізації під час воєнного стану та переховується від ТЦК, оскільки не бажає виконувати свій конституційний обов`язок захисту Батьківщини. Таким чином, відповідачі відкрито демонструють власні антисоціальні переконання, які є негативним прикладом для дітей та створюють аморальне середовище, що не відповідає потребам їх розвитку. Відповідно до інформації Звягельського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області від 14.03.2025 року №59529-2025, №59526-2025, №59527-2025 встановлено, що відповідачі неодноразово притягалися до адміністративної відповідальності: - [PERSON] 23.08.2023 року, 06.11.2023 року, 13.12.2024 року за ст. 184 КУпАП та 25.02.2025 року за ст. 183 КУпАП; - [PERSON] 27.09.2023 року, 13.12.2024 року за ст. 184 КУпАП, 13.12.2024 року за ст.173-2 КУпАП, 25.02.2025 року за ст. 127 КУпАП. Виходячи з інтересів дітей, суд дійшов висновку про наявність належних, допустимих та достатніх доказів, які в своїй сукупності підтверджують, що відповідачі порушують право дітей на виховання в сім`ї, яка є першоосновою розвитку особистості, самоусунулись від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклуються про духовний та фізичний розвиток дітей, матеріально їх не утримують, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду та свідомо ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Показання свідка [PERSON] суд сприймає критично, оскільки вони спростовуються іншими дослідженими доказами. Суд також бере до уваги, що свідок є близьким родичем відповідача [PERSON] та у судовому засіданні демонструвала власну заінтересованість у вирішенні спору на його користь. Крім того, свідок постійно проживає за межами України та зазначила, що два рази на рік короткостроково відвідує родину сина. За таких обставин, показання даного свідка є необ`єктивними та не можуть бути використані судом як недопустимий доказ. Висловлені у судовому засіданні думки дітей [PERSON] та [PERSON] щодо їх бажання проживати разом з матір`ю суд вважає такими, що сформовані під впливом емоцій. Вікові особливості розвитку дітей не дають їм змоги в повній мірі усвідомити власні інтереси та небезпеку для них, яка пов`язана із постійним проживанням у родині відповідачів. З огляду на встановлені обставини справи щодо поведінки відповідачів, суд зауважує, що наявні ознаки винної поведінки, свідомого нехтування ними своїми батьківськими обов`язками, у зв`язку з чим наявні підстави для застосування до відповідачів крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення їх батьківських прав. Необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно ч. 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. За відсутності подання органу опіки та піклування, суд вважає за необхідне передати дітей під опіку та піклування Виконавчому комітету Звягельської міської ради. Відповідно до частини другої статті 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо її утримання. Згідно з частиною третьою статті 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно зі статтями 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Судом встановлено, що відповідачі матеріальної допомоги на утримання дітей не надають. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що оскільки відповідачі є особами працездатного віку, докази щодо незадовільного стану здоров`я відповідачів відсутні, враховуючи законодавчо покладений на них обов`язок забезпечення утримання та виховання власних дітей, із відповідачів підлягають стягненню аліменти на користь дітей. Органом опіки заявлено позовні вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі 1281 грн 50 коп на кожну дитину, але не менше але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, на момент завершення розгляду даної справи набрав чинності Закон України "Про Державний бюджет України на 2026 рік", яким встановлено розмір прожиткового мінімуму, 50% від якого перевищує заявлений позивачем розмір стягнення аліментів у твердій грошовій сумі 1281 грн 50 коп. За таких обставин, задоволення позовних вимог у частині визначення аліментів у такій сумі є недоцільним. Суд вважає за необхідне визначити аліменти на кожну дитину в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, та саме на батьків покладено відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України та забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі по 6056 грн. з кожного. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved