Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

У жовтні 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», в інтересах якого діє Київська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» Мордатенко К.Л., звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за послугу розподілу природного газу за період з 01.09.2023 по 31.08.2025 в сумі 5147,29 грн, інфляційні втрати в сумі 522,95 грн, три відсотки річних в сумі 158,11 грн. та судові витрати по справі в сумі 3028,00 грн. І. Позиція сторін у справі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 31.08.2023 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) прийнято постанову № 1594 «Про зупинення дії ліцензії з розподілу природного газу, виданої AT «Київоблгаз», у зв`язку з передачею цілісного майнового комплексу з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України». Також, постановою НКРЕКП від 31.08.2023 року №1596 внесені змін до додатка до постанови НКРЕКП від 26 грудня 2022 року № 1839 «Про видачу ліцензії з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України», за якими до території де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації ТОВ «Газорозподільні мережі України» додано територію Київської області, яка обслуговується Київською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України». З 01.09.2023 населенню Київської області послуги з розподілу природного газу надаються Київською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України», що діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, яка видана на підставі постанови НКРЕКП від 26 грудня 2022 року № 1839 (зі змінами). З метою здійснення обліку всіх операцій щодо нарахувань за розподіл природного газу, оплат та інших операцій, на ім`я відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Однак, відповідач, в період з 01.09.2023 по 31.08.2025, не здійснював оплати за отримані послуги з розподілу природного газу, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 5147,29 грн. Позивач на підставі ст. 625 ЦК України здійснив нарахування інфляційних втрат в сумі 522,95 грн. та трьох відсотків річних в сумі 158,11 грн. - за період з 21.02.2024 по 18.09.2025. Представник позивача зазначає, що до подання позовної заяви здійснювались заходи досудового врегулювання спору, а саме 03.04.2025 на адресу відповідача було направлено пропозицію щодо оплати заборгованості, на що відповідач надіслав листа, в якому висловив свою незгоду оплачувати послуги з розподілу природного газу. На підставі викладених обставин, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Заперечуючи позовні вимоги, відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач не має жодних договірних відносин із ТОВ «Газорозподільні мережі України», не підписував договору розподілу, не подавав позивачу заяви-приєднання, не погоджував істотні умови, не підтверджував тариф, не замовляв замовлену потужність. Натомість письмово викладав свої заперечення, не приймав умов, надісланих позивачем, не погоджував оферту. Відповідач вказує, що не замовляв послуги позивача, та оплачує кошти за газ постачальнику НАК «Нафтогаз України». У відзиві вказано, що ТОВ «Газорозподільні мережі України» не є ані власником газорозподільних мереж, ані правонаступником підприємств, які будували мережі, ані балансоутримувачем мереж, ані комунальним підприємством. Окрім того, позивачем не надано актів прийому-передачі мереж, рішень органів влади, документів інвентаризації; доказів приватизації, правовстановлюючих документів. А тому, відповідач вважає, що ТОВ «Газорозподільні мережі України» не має правового титулу на газорозподільні мережі, до яких підключено будинок відповідача. На підставі викладеного відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. ІІ. Процесуальні дії та рішення у справі. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 13.11.2025 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного провадження, призначив справу до розгляду. 08.12.2025 на адресу суду надійшов відзив [PERSON] на позовну заяву. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримали та заперечили відзив на даний позов. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, матеріали справи містять відзив на позовну заяву. ІІІ. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що позивачем ТОВ «Газорозподільні мережі України» на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою Київської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» від 08.02.024 за адресою: [ADDRESS] , о/р [NUMBER] обсяг спожитого газу становив: - за газовий рік з 01.10.2021 по 30.09.2022 1572,87 куб.м.; - за період з 01.10.2022 по 31.08.2023 1495,04 куб.м. Станом на 31.08.2023 за вищевказаною адресою газопостачання не припинялось, послуги з розподілу природного газу надавалися відповідно до Типового договору розподілу природного газу. Тобто на момент зупинення дії ліцензії з розподілу природного газу АТ «Київоблгаз» - споживач був приєднаний до газорозподільної системи та користувався послугами з розподілу природного газу. З розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 01.09.2023 по 31.08.2025 по особовому рахунку № [NUMBER] рахується заборгованість у розмірі 5147,29 грн. А також надано розрахунок витрат на підставі ст. 625 ЦК України, з якого вбачається нарахування за період з 21.02.2024 по 18.09.2025 інфляційних втрат в сумі 522,95 грн. та трьох відсотків річних в сумі 158,11 грн (а.с. 35-37). Встановлено, що 02.04.2025 ТОВ «Газорозподільні мережі України» направило на адресу відповідача пропозицію оплати заборгованості з метою досудового врегулювання спору (а.с. 39). Матеріали справи містять заперечення [PERSON] щодо оплати послуги з розподілу природного газу (а.с.44-45). ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З 01.11.2016 року введено в дію Закон України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 року №329-VIII, яким визначено правові засади функціонування ринку природного газу України. У відповідності до пп.33 п.1ст.1 Закону України «Про ринок природного газу», ринок природного газу це сукупність правовідносин, що виникають зокрема у процесі постачання природного газу, а також надання послуг з його розподілу. У відповідності до пп.35 п.1ст.1Закону України «Про ринок природного газу», розподіл природного газу це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу. За приписами пп.17 п.1ст.1Закону України «Про ринок природного газу», оператор газорозподільної системи це суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників). У відповідності до п.2ст.37Закону України «Про ринок природного газу», оператор газорозподільної системи провадить діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, що видається Регулятором. 31.08.2023 року НКРЕКП, прийнято постанову №1594 «Про зупинення дії ліцензії з розподілу природного газу, виданої АТ «Київоблгаз», у зв`язку з передачею цілісного майнового комплексу з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України». Офіційний текст постанови розміщений на інформаційному ресурсі https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-zupinennya-diyi-licenziyi-z-rozpodilu-prirodnogo-gazu-vidanoyi-kiyivoblgaz. Також, постановою НКРЕКП від 31.08.2023 року №1596 внесені зміни до додатка до постанови НКРЕКП від 26 грудня 2022 року №1839 «Про видачу ліцензії з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України», за якими до території де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації ТОВ «Газорозподільні мережі України» додано територію Київської області, яка обслуговується Київською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» (п.8 Додатку). Постанова набрала чинності 01.09.2023 року. На виконання постанови НКРЕКП 01.09.2023 року на офіційному сайті ТОВ «Газорозподільні мережі України» розміщено інформацію щодо зміни місць провадження (розширення території) господарської діяльності з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України» на територію провадження господарської діяльності з розподілу природного газу AT за «Київоблгаз». Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, у тому числі умови забезпечення комерційного приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу визначені Кодексом газорозподільних систем затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року №2494. Згідно пункту 3 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників. У відповідності до п. 1 глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу. Розподіл природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Типовий договір розподілу природного газу, затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1384/27829, є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (згідно п.1.1 договору). Відповідно до пункту 1.2 Типового договору умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу ГРС. Договір розподілу природного газу побутовим споживачем укладається з урахуванням статей 633,634,641,642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору розподілу природного газу, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Пунктом 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ та пункту 1.3 Договору визначено, що фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. З початку здійснення господарської діяльності з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України» на території Київської області, відповідач фактично споживає природний газ, що підтверджується фотофіксацією лічильника газу із спожитим обсягом 15052,03 куб.м. станом на 28 травня 2025 року та довідкою про споживання природного газу від 08.02.2024, тобто, договір розподілу природного газу є укладеним. Відповідач не звертався до ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Київської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» із заявами про припинення розподілу природного газу, а фактично користувався послугами із розподілу природного газу, про що свідчить його споживання, визнаючи таким чином наявність правовідносин, а відтак взаємних прав та обов`язків, що з них випливають. Відповідно до п.2.1 Типового договору Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послуги з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі строки та порядку визначені цим Договором. Згідно положень пунктів 6.1, 6.2 розділу VI Договору розподілу природного газу оплата вартості послуг Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення. Згідно постанови НКРЕКП №1944 від 30.12.2022 року ТОВ «Газорозподільні мережі України» установлено тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 1,49 грн. за 1 куб.м. на місяць (без урахування ПДВ), що разом ПДВ - 0,298 грн. становить 1,788 грн. Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ (абз.2 та 3 п. 6.6 розділу VI Договору розподілу природного газу). Згідно пп.1 п.7.4 Договору, споживач зобов`язується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені Договором. Відповідно до пункту 9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС, припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача. Згідно п.8.1 договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з цим Договором та чинним законодавством України. Відповідно дост.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В порушення умов зазначеного договору та вищенаведених нормативних актів відповідачем не проведена оплата за розподіл природного газу, внаслідок чого за період 01.09.2023 по 31.08.2025 утворилась заборгованість у розмірі 5147,29 грн., про що свідчить розрахунок боргу. Щодо заявлених ТОВ «Газорозподільні мережі України» позовних вимог про стягнення з [PERSON] 3% річних та інфляційних втрат за період з 21.02.2024 по 18.09.2025, суд зазначає наступне. За змістом ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» № 206 від 05.03.2022 було установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. 30.12.2023 було внесено зміни до Постанови № 206 від 05.03.2022, та установлено про заборону нарахування і стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих РФ, або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги. Оскільки, місцем надання послуг є м.Біла Церква, яке не відноситься до вище перелічених територій, позивачем правомірно нараховано з 21.02.2024 по 18.09.2025 інфляційні втрати у розмірі 522,95 грн та три відсотки річних у розмірі 158,11 грн. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19). Таким чином позовні вимоги підлягають до задоволення, та з відповідача слід стягнути за період з 01.09.2023 по 31.08.2025 суму боргу 5147,29 грн, а також, за період з 21.02.2024 по 18.09.2025 інфляційні втрати в сумі 522,95 грн, три відсотки річних в сумі 158,11 грн. Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19). Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем, у вигляді судового збору. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved