Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 10.10.2021 між сторонами укладений договір позики № 3346716400-488515. Договір укладений в електронній формі на сайті позивача на умовах строковості, зворотності, платності. Спеціальним платіжним засобом за договором є платіжна картка відповідача. Відповідач фактично отримала запозичені кошти. Поряд із тим, в досудовому порядку кошти, обумовлені договором, в порядку, погодженому сторонами, відповідачем не сплачені. Заборгованість за спірним договором становить 45 267 грн. 09 коп. та складається з: - заборгованості за тілом кредиту 8 300 грн. - поточними відсотками за користування спірними коштами 20 733 грн. 40 коп. - інфляційних втрат позивача за період з 04.02.2022 по 15.01.2025 - трьох відсотків річних 2 567 грн. 67 коп. за період з 04.02.2022 по 15.01.2025. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути їх в судовому порядку. Окрім задоволення позовних вимог позивач вважав можливим присудження на свою користь судового збору 2 422 грн. 40 коп. Позивач в процесі розгляду позов підтримав. Відповідач скористалась процесуальним правом надання відзиву, позов не визнала, стверджуючи, що копія спірного електронного договору не є належним доказом по справі, докази отримання відповідачем кредитних коштів позивачем не надані, застосування статті 526 ЦК України суперечить закону. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, на які сторони послались в обґрунтування вимог та заперечень, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав : В порядку ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Принципами судового доказування є обов`язковість доказування (оскільки всі обставини справи підлягають доказуванню; належність, допустимість, достовірність, достатність, доказів (Глава 5 Розділу І ЦПК України). Так, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені Законом України «Про споживче кредитування». Правила укладання та підпису електронних договорів регулюються законодавством, яке забезпечує їх юридичну чинність та довіру між сторонами, зокрема, ЦК України, Законом України "Про електронний документ та електронний документообіг", Законом України "Про електронну комерцію". Електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків і оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Будь-який договір, передбачений ЦК України може мати електронну форму і необов`язково повинен бути створений у вигляді окремого електронного документа, допускається і спрощена форма (Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, справа № 524/5556/19). Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Відповідно до ст. 6 Закону України "Про електронний документ та електронний документообіг" ЕЦП використовується для забезпечення юридичної чинності електронних документів. ЕЦП включає простий електронний підпис (ПЕЦП) згідно зі ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги», підпис з використанням кваліфікованого сертифіката (КЕЦП) та підпис з використанням електронного цифрового печатки (ЕЦПіП). Фактично електронний правочин є похідним від поняття правочину, тому до нього застосовуються ті ж умови дійсності, що і до правочинів, закріплені у статті 203 Цивільного кодексу України. Стаття 5 Закону України «Про електронну комерцію» передбачений «принцип однаковості юридичної сили електронних правочинів та правочинів, укладених в іншій формі, передбаченій законодавством». У справі № 524/5556/19 Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 звернув увагу на те, що електронний договір може бути укладеним не тільки у формі єдиного документа, підписаного кваліфікованим електронним підписом, але й шляхом обміну повідомленнями за допомогою засобів електронної комунікації. При вирішенні спору суд враховує, що один і той же електронний документ може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом екземпляри електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом і датою створення, що відповідає статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», за якою у випадку зберігання документу на кількох електронних носіях інформації кожен електронний примірник вважається оригіналом електронного документа, де матеріальний носій є способом збереження інформації, який має значення тільки тоді, коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Судом встановлено, що 10.10.2021 між сторонами укладений договір позики № 3346716400-488515. Договір укладений в електронній формі на сайті позивача на умовах строковості, зворотності, платності. Спеціальним платіжним засобом за договором є платіжна картка відповідача. Умови укладання електронного договору дотримані, зокрема, наявна згода сторін, пропозиція та прийняття, інформаційна прозорість. Інформація надана позичальнику з дотриманням вимог законодавства України та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Для укладення договору відповідачем активно використаний алгоритм послідовних дій на сайті позивача із встановленням її особи та наданням відповідачем особистих даних. Згідно зі ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію» відповідач мала можливість ознайомитися з умовами угоди перед її укладанням. Умови договору є чіткими, зрозумілими та доступними для обох сторін. Відповідач ознайомлена зі схемою кредитування, погодилась із нею. Договір підписаний відповідачем, що свідчить про адаптування договору до потреб та фінансового стану останнього. Підписавши спірний кредитний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідач отримала свій примірник електронного договору у формі, яка унеможливлює зміну його змісту та має можливість в будь-який час самостійно знайомитись з текстом укладеного спірного договору на сайті товариства в особистому кабінеті. За ч. 6 статті 18 Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису. Кредитні кошти фактично отримані відповідачем, що підтверджується повідомленням TASLink (АТ «ТАСКОМБАНК»), яке надає позивачу технічну можливість для проведення операцій, по яких банк-еквайер здійснює зарахування коштів згідно відповідного договору № 234 про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам (Договір Інтернет-еквайрингу), відповіддю-підтвердженням перерахунку коштів АТ «ТАСКОМБАНК» на карту відповідача № [NUMBER] . Зазначене відповідачем не спростовано. Отримання кредитних коштів може бути підтверджено будь-якими доказами, кредитним договором, меморіальними ордерами на видачу коштів, банківськими виписками про рух коштів по рахунку, заявами на переказ готівки, тощо (постанова КЦС ВС від 15.01.2025 у справі № 753/16762/15-) Договір не оспорений. Розмір заборгованості в частині тіла кредиту, нарахованих відсотків за користування спірними коштами підтверджується наданим позивачем детальним розрахунком. Розмір таких позовних вимог відповідачем не спростований, контр-розрахунок не наданий. Докази недобросовісності кредитора відсутні. В порядку статті 629 ЦК України договір є обов?язковим для виконання сторонами. Всі умови договору: істотні, звичайні та випадкові з моменту його укладення (ст. 640 ЦК України) стають однаково обов?язковими для виконання сторонами. В цьому полягає сенс цивільно-правового договору, як правової форми узгодження волі сторін, спрямованої на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків. Загальні вимоги щодо виконання зобов?язань, зокрема тих, що виникають з договорів, встановлені главою 48 ЦК України. Невиконання або неналежне виконання сторонами договору своїх обов?язків тягне наслідки, передбачені главою 51 ЦК України, зокрема, стягнення поточної заборгованості, дострокове стягнення всієї суми заборгованості за договором, стягнення неустойки (штраф, пеня), тощо. Відмова від договору (від виконання договору) можлива лише у випадках, передбачених самим договором або законом (ст. 651 ЦК України). У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018, справа №2-383/2010). Підстав для зменшення розміру нарахованих процентів як явно завищених і непропорційних наслідкам порушення з умов спірного кредитного договору не вбачається. Поряд із тим, суд погоджується із доводами відповідача про неправомірне застосування судом до виниклих правовідносин статті 625 ЦК України, оскільки інфляційні втрати позивача, три відсотка річних нараховані останнім за період з 04.02.2022 по 15.01.2025, що суперечить Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", яким у такий період запроваджено звільнення боржників від відповідальності за прострочені штрафи, пеню та інші санкції за несвоєчасну сплату кредитних коштів. Розмір інфляційних втрат позивача та трьох відсотків річних за лютий 2022 становить 390 грн. 45 коп. та 73 грн. 35 коп. Так загальна заборгованість за спірним договором становить 8 300 грн. + 20 733 грн. 40 коп. + 390 грн. 45 коп. + 73 грн. 35 коп.= 29 497 грн. 20 коп. Судовий збір підлягає присудженню на користь позивача в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial