Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 23 грудня 2025 року позовну заяву представника ТзОВ «ІННОВА ФІНАНС» Андрущенко Михайла Валерійовича до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» - заборгованість за договором №5322890924 від 09.09.2024 року у розмірі 24710 (двадцять чотири тисячі сімсот десять) гривень, 00 копійок, та стягнуо 2121 (дві тисячі сто двадцять одна) гривня, 78 копійок судового збору. 25.12.2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» -Андрущенко Михайло Валерійович через систему «Електронний суд» звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, посилаючись на те, що позивачем відповідно до ст.175 ЦПК України було заявлено у позові попередній розмір судових витрат та надано орієнтовний розрахунок судових витрат: 2422,40 грн. судовий збір та 5000 грн. витрати на правничу допомогу. Оскільки рішенням суду від 23.12.2025 року не вирішено питання про стягнення судових витрат на надання професійної правничої допомоги адвоката, просить ухвалити додаткове рішення у справі яким стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. Окрім цього зазначає, що на підставі рішення загальних зборів учасників змінено найменування юридичної особи ТзОВ «ІННОВА ФІНАНС» на «ІННОВА-НОВА». Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до положень п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши доводи заяви та докази на підтвердження таких, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Під час подання позовної заяви на виконання вимог ст.175 ЦПК України представником позивача - було зазначено попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які мав понести позивач у розмірі 5000 грн. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (ч.1, ч.3 п.1ст.133 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 25 грудня 2025 року, після ухвалення рішення у справі в межах встановленого законом строку, представником позивача на виконання вимог ч.8 ст.141 ЦПК України надано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, до якої долучено копії: ордеру на надання правничої допомоги, договору №06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06.05.2025 року, акту №2749207549 про прийняття-передачу наданих послуг до договору, заявки №2749207549 про надання послуг, платіжної інструкції №6 від 24.12.2025 р. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у позові - на позивача. Відповідно до ч.6 ст.137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved