Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

У грудні 2025 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до ПП "Новозаводські аграрні інвестиції" та ТОВ "Агро-ЄС", мотивуючи його тим, що вона є власницею земельної ділянки з кадастровим номером 1825483600:04:000:0073, площею 2,2980 га., що розташована на території Новозаводської сільської ради Житомирського району Житомирської області. 02.03.2020 між нею та ПП "Новозаводські аграрні інвестиції" укладено договір оренди землі, за умовами якого в оренду строком на 10 років підприємству передано вказану земельну ділянку зі сплатою орендної плати щороку до 31 грудня. 18.03.2020 договір зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. ПП "Новозаводські аграрні інвестиції" протягом 2022-2024 років не виконує належним чином взяті на себе зобов"язання та не сплачує орендну плату за користування належною їй земельною ділянкою, а тому вважає, що договір оренди має бути розірвано. Крім того, як стало відомо з ДРРП, 05.06.2025 між ТОВ "Агро-ЄС" та ПП "Новозаводські аграрні інвестиції" укладено договір купівлі-продажу права користування (оренди) земельних ділянок сільськогосподарського призначення № 5/06, за умовами якого ПП "Новозаводські аграрні інвестиції" продає, а ТОВ "Агро-ЄС" придбуває право користування (оренди) земельних ділянок сільськогосподарського призначення, зокрема на належні йому земельні ділянки. Враховуючи наведене, просить суд розірвати договір оренди землі від 02.03.2020, укладений між нею та ПП "Новозаводські аграрні інвестиції", щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1825483600:04:000:0073, площею 2,2980 га (номер запису про інше речове право: 36064720 від 18.03.2020), право оренди за якими було продано на підставі договору купівлі-продажу права користування (оренди) земельних ділянок сільськогосподарського призначення № 5/06, укладеного між ПП "Новозаводські аграрні інвестиції" та ТОВ "Агро-ЄС", стягнути з ПП "Новозаводські аграрні інвестиції" на її користь понесені судові витрати.. 18.12.2025 до суду від представника відповідача ТОВ "Єгро-ЄС" Грищенка Є.С. через систему "Електронний суд" надійшла заява про визнання ПП "Новозаводські аграрні інвестиції" неналежним відповідачем у справі, визнання зловживанням процесуальними правами позивачки [PERSON] та передачу справи для розгляду за територіальною підсудністю до Святошинського районного суду міста Києва за місцезнаходженням відповідача ТОВ "Агро-ЄС". 26.12.2025 до суду від представника відповідача ТОВ "Агро-ЄС" Грищенка Є.С. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що позивачка умисно створила умови існування заборгованості по орендній платі з метою розірвання договору оренди для подальшого укладення договору з іншим орендарем на кращих умовах. Відсутність фактичного отримання орендної плати не є порушенням прав орендаря, а є наслідком прострочення з боку орендодавця, яка не вчинила необхідних дій для прийняття належного виконання. Невиплата позивачці орендної плати за договором оренди землі за 2022-2024 роки сталася не у зв`язку із простроченням відповідача у справі, а через прострочення позивачки, яка не вчинила дій, що встановлені договором, до вчинення яких відповідач не міг виконати свого обов`язку (не звернувся до підприємства, не подав звернення, уник виконанню свого обов`язку по договору оренди). Такі дії виключають відповідальність відповідача у вигляді розірвання договору, а наведе свідчить про відсутність реального спору між сторонами щодо сплати орендної плати. Позивачка протягом трьох років не виявляла ініціативи щодо уточнення порядку розрахунків, не направляла претензій, не зверталася за отриманням натуральної чи грошової форми орендної плати. Також, ТОВ "Агро-ЄС" не є стороною, яка допустила порушення, право оренди воно набуло у червні 2025 року. Зобов"язання щодо сплати орендної плати за 2022-2024 роки виникли до набуття ними права оренди на земельні ділянки, відповідно товариство не може нести юридичної відповідальності у вигляді розірвання договорів оренди земельних ділянок. Враховуючи викладене, просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, судові витрати покласти на позивачку. Ухвалою суду від 05.01.2026, у задоволенні клопотання представника відповідача ТОВ "Агро-ЄС" Грищенка Є.С. про визнання ПП "Новозаводські аграрні інвестиції" неналежним відповідачем у справі, визнання зловживання процесуальними правами позивача та передачу справи для розгляду за територіальною підсудністю, відмовлено. 05.01.2026 від представника відповідача ТОВ "Агро-ЄС" - Грищенка Є.С. до суду надійшла заява про відвід судді Гуц О.В. Ухвалою суду від 05.01.2026 у задоволенні заяви представника відповідача ТОВ "Агро-ЄС" - Грищенка Є.С. про відвід судді у даній справі відмовлено. У судове засідання позивачка [PERSON] та її представник Ващук Ю.С. не з"явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, в позовній заяві позивачка просила розглядати справу без її участі. Представник відповідача ПП "Новозаводські аграрні інвестиції" в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. Представник відповідача ТОВ "Агро-ЄС" в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. З викладених обставин суд вирішує справу у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 279 ЦПК України, з повідомленням сторін, за наявними у справі матеріалами. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд дійшов наступного висновку. Згідно ч. 1 ст .3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії НОЕ 646528 від 17.01.2020, [PERSON] належить земельна ділянка за кадастровим номером 1825483600:04:000:0073, площею 2,2980 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мартинівської (Новозаводської) сільської ради Житомирського району Житомирської області. Згідно договору оренди землі від 02.03.2020, укладеного між ПП "Новозаводські аграрні інвестиції" та [PERSON] , остання передала підприємству в оренду строком на 10 років земельну ділянку з кадастровим номером 1825483600:04:000:0073 (площею 2,298 га), яка знаходиться на території Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області Згідно пунктів 6, 8 договор, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі, який складає 2810,42 грн. З орендної плати вираховується податок з доходів орендодавця згідно Податкового кодексу України. Орендна плата може вноситися орендарем також натуральною формою, яка здійснюється шляхом передачі сільськогосподарської продукції чи товарів у кількості та розмірі пропорційній їх погодженій сторонами ціні до розміру орендної плати у грошовій формі. Погодження цієї форми орендної плати (переліку товарів чи продукції, кількості, якості, ціни, місця, порядку, строків поставки тощо) здійснюється за усною домовленістю сторін й оформляється підписанням сторонами актів прийняття-передачі та/або товарних або товаротранспортних накладних, підписанням яких і є такою домовленістю. Орендар вносить орендну плату один раз на рік, за перший рік оренди сплачується до 31 грудня року, в якому укладено цей договір, пропорційно фактичній кількості днів оренди, в подальшому орендна плата сплачується щороку до 31 грудня. Відповідно до пунктів 32-33 договору дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї з сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Пунктом 36 договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна № 446624931 від 07.10.2025, вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 1825483600:04:000:0073, площею 2,298 га, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить [PERSON] 18.03.2020 проведено державну реєстрацію права оренди вказаної земельної ділянки, номер запису про інше речове право: 36064720, рішення про державну реєстрацію № 51756752 від 24.03.2020, та передані в оренду ПП "Новозаводські аграрні інвестиції", а останнє передало її в суборенду Агрокооперативу приватних пайовиків "Мічурінський" до 02.03.2030. 05.06.2025 укладено договір купівлі-продажу майнових прав між ТОВ "Агро-ЄС" та ПП "Новозаводські аграрні інвестиції" і новим орендарем є ТОВ "Агро-ЄС". Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, за період з січня 2021 року по грудень 2024 року, [PERSON] у січні 2021 року ПП "Новозаводські аграрні інвестиції" виплатило - 3478,27 грн., у грудні 2021 нараховано та виплачено - 4968,94 грн. Інформація про доходи [PERSON] , одержані від ПП "Новозаводські аграрні інвестиції" за 2022-2024 роки, відсутня. Відповідно до договору купівлі-продажу права користування (оренди) земельних ділянок сільськогосподарського призначення № 5/06 від 05.06.2025, укладеного між ТОВ "Агро-ЄС" та ПП "Новозаводські аграрні інвестиції", переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, право оренди яких є предметом продажу (відчуження)та акту приймання-передачі права користування (оренди) земельних ділянок, останнє продало (відчужило) право користування (оренди) земельних ділянок, у тому числі і ті, які належать [PERSON] . Згідно наданих представником відповідача ТОВ "Агро-ЄС" копій відомостей на видачу орендної плати вказані відомості містять прізвища, ім"я, по батькові осіб, які отримали під підпис орендну плату у ПП "Новозаводські аграрні інвестиції", в тому числі [PERSON] . Як вбачається з наданих представником відповідача ТОВ "Агро-ЄС" копій рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень ПП "Новозаводські аграрні інвестиції" в 2023 році надіслано листи з інформацією про сплату орендної плати. У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Зі ст. 6 Закону України "Про оренду землі" вбачається, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" визначено, що за договором оренди землі орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до статті 21 вказаного Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Згідно ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Як вбачається з ч. 1 ст. 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно ч. 1 статті 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Законодавець в пункті "в" ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України та ст. 25 Закону України "Про оренду землі" встановив обов`язок орендаря своєчасно та в повному обсязі сплачувати земельний податок та орендну плату за земельну ділянку. Відповідно до пункту "д" ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Аналіз наведених норм права вказує на те, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року в справі №912/1385/17 зазначено, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, а тому при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року в справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку в справі №910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду не вбачає. У постанові викладено, що стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 зроблено висновок, що частинами першою і другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що "несплата орендної плати" охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо). Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 зазначив, що у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). У справі встановлено, що укладеним договором оренди землі обумовлено, що орендна плата вноситься щороку до 31 грудня у грошовій формі та розмірі, яка складає 2810,42 грн. (пункти 9, 11 договору), проте у період 2022-2024 років, за використання орендованої земельної ділянки орендар не сплачував орендну плату. Згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Отже, оскільки законодавець визначає однією із істотних умов договору оренди землі орендну плату, то основний інтерес особи, яка передає майно в оренду, полягає в отриманні орендної плати за таким договором. Порушення цього інтересу має наслідком завдання шкоди, через що сторона (орендодавець) значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору оренди земельної ділянки. Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено судом, починаючи з 2022 року пункти 9, 11 договір оренди землі не виконуються, а саме - систематично (три рази) не сплачено позивачці орендну плату за користування земельною ділянкою за 2022-2024 роки, тобто [PERSON] була позбавлена того, на що розраховувала при укладенні договору. Відповідачі ПП "Новозаводські аграрні інвестиції" та ТОВ "Агро-ЄС" або третя особа - АКПП "МІЧУРИНСЬКИЙ", будь-яких доказів на підтвердження того, що ними сплачено [PERSON] орендну плату за 2022-2024 роки, суду не надали. Доводи відповідача ТОВ "Агро-ЄС" наведені у відзиві на позовну заяву, суд до уваги не бере, оскільки вони не ґрунтуються на умовах договору та наведених нормах Законів, а на їх підтвердження жодних доказів не надано. Також наведені у відзиві відповідача ТОВ "Агро-ЄС" обґрунтування вини позивачки щодо невчинення необхідних дій для отримання орендної плати не підтверджені жодними доказами та спростовуються даними отриманими з податкового органу. Крім того, твердження відповідача ТОВ "Агро-ЄС" про те, що вони не є стороною, яка допустила порушення, оскільки право оренди було набуто у червні 2025 року і зобов`язання щодо сплати орендної плати за 2022-2024 роки виникли до набуття ними права оренди на земельні ділянки, не заслуговують на увагу. Згідно ч. 5 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення може відчужуватися, передаватися у заставу (іпотеку) її користувачем без погодження з власником такої земельної ділянки, крім земельних ділянок державної, комунальної власності у випадках, визначених законом. Відчуження, передання у заставу (іпотеку) права оренди земельної ділянки здійснюється за письмовим договором між її користувачем та особою, на користь якої здійснюється відчуження або на користь якої передається у заставу (іпотеку) право оренди землі. Такий договір є підставою для державної реєстрації переходу права оренди землі у порядку, передбаченому законодавством. Відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону України "Про оренду землі" у разі відчуження права оренди земельної ділянки таке право переходить до особи, на користь якої воно відчужено. Оскільки, на підставі договору № 5/06 від 05.06.2025, укладеного між ТОВ "Агро-ЄС" та ПП "Новозаводські аграрні інвестиції", право оренди земельної ділянки, які належать [PERSON] , перейшло до ТОВ "Агро-ЄС" з усіма правами та обов`язками, передбаченими договорами, і розірвання судом таких договорів вплине на них, а тому ТОВ "Агро-ЄС" є належним відповідачем у справі. Доводи представника ТОВ "Агро-ЄС" щодо неналежного відповідача ПП "Новозаводські аграрні інвестиції" у зв`язку з продажем права оренди щодо земельної ділянки позивачки є безпідставними, оскільки саме приватним підприємством допущено порушення умов договору та законодавства щодо сплати орендної плати позивачці. Крім того, договір купівлі-продажу права оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення № 5/06 від 05.06.2025 може бути розірваний відповідачами у будь-який час за домовленістю сторін. Також укладення даного договору між сторонами у процесі прийняття Пулинським судом Житомирської області у 2024 та 2025 роках великої кількості рішень про розірвання договорів оренди землі, укладених з ПП "Новозаводські аграрні інвестиції", які набрали законної сили, а також перебування на розгляді суду справ даної категорії, у яких рішення ще не було прийнято, суд розцінює не інакше, як намагання підриємством уникнути цивільної відповідальності за допущенні порушення договорів оренди землі та норм законодавства. За правилами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст. 76 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Як вбачається зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачами допущено істотне порушення договору оренди землі, а саме - систематичну несплату орендної плати власнику за користування належною їй земельною ділянкою за 2022-2024 роки, тому договір оренди землі від 02.03.2020 слід розірвати. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які задоволено повністю, тому сплачений позивачкою судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп., суд стягує з відповідачів у рівних частках по 605,60 грн. з кожного.

Outcome: approved