Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

У квітні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Теплопостачсервіс» звернулось до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , в якому просить стягнути солідарно на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги: з постачання теплової енергії за період з листопада 2020 року по лютий 2025 року у розмірі 25 773,36 грн; з постачання гарячої води за період з червня 2018 року по лютий 2025 року - 24 179,99 грн; з абонентського обслуговування за період з березня 2022 року по лютий 2025 року - 1 898,94 грн; інфляційні втрати на суму заборгованості з постачання теплової енергії - 1 198,64 грн; 3 % річних на суму заборгованості з постачання теплової енергії - 177,45 грн; інфляційні втрати на суму заборгованості з постачання гарячої води - 3 496,92 гр.; 3 % річних на суму заборгованості з постачання гарячої води - 1 035,86 грн. Також просить стягнути судовий збір у сумі 3 028,00 грн, а всього стягнути 60 789,16 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що ТОВ «Теплопостачсервіс» з 01 липня 2014 року є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , в тому числі і відповідачам, які є власниками кв. [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 17 грудня 2008 року. Відповідачі з моменту отримання житла у власність є споживачами комунальних послуг з гарячого водопостачання та центрального опалення, від вказаних послуг не відмовлялись та фактично споживають надані послуги. Тексти типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії та гарячої води було опубліковано на офіційному сайті ТОВ «Теплопостачсервіс». Відповідачі приєднались до умов вказаних договорів, однак не виконують належним чином своїх зобов`язань з оплати вказаних послуг, внаслідок чого, утворилася заборгованість, в зв`язку із чим, позивач просить позов задовольнити та стягнути суму заборгованості з урахуванням встановлених ст. 625 ЦК України сум у зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання. Ухвалою Голосіївського районного суду міста від 10 квітня 2025 року відкрито провадження в указаній справі. Розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Відповідачу [PERSON] на адресу її реєстрації, а також відповідачу за місцем знаходження нерухомого майна (а.с.19,21), судом направлялись копії ухвали про відкриття провадження, позовних заяв з додатками. Поштові відправлення повернулись до суду без вручення з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім цього, на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено оголошення про повідомлення відповідача про судовий розгляд справи. Згідно з положеннями частини сьомої та восьмої статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, згідно із ч. 11 цієї статті, зокрема, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відзиву на позовну заяву не подано. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Згідно вимог ч.13 ст.7 Цивільного процесуального Кодексу (далі - ЦПК) України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Відповідач ТОВ «Теплопостачсервіс» з 01 липня 2014 року є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку за адресою: [ADDRESS] . ТОВ «Теплопостачсервіс» як юридична особа здійснює діяльність з постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря, що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 24 квітня 2024 року, одним із видів економічної діяльності є постачання пари, гарячої води та кондиційного повітря. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі є власниками в рівних долях квартири [ADDRESS] , відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 17 грудня 2008 року. Договір зареєстровано приватним нотаріусом Гончар Т.В., реєстраційний № 2014, зареєстровано в Київському бюро технічного інвентаризації те реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна за № 45566 від 23 грудня 2008 року (а.с.5,6). 15 грудня 2020 року між ТОВ «Теплопостачсервіс» та [PERSON] укладено договір № 52А/73 про надання послуг з центрального опалення, постачання гарячої води, за яким виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами, у строк і на умовах, що передбачені договором. Зазначені послуги, відповідно до договору, надаються за адресою: [ADDRESS] (а.с.7-9) Згідно з розрахунком по житловому приміщенню (квартирі), що розташована за адресою: [ADDRESS] (о/р [NUMBER] ), за період з листопада 2020 року по лютий 2025 року обліковується заборгованість послуги з постачання теплової енергії в розмірі 25 773,36 грн, за період з червня 2018 року по лютий 2025 року заборгованість за послуги з постачання гарячої води в розмірі 24 179,99 грн, за період з березня 2022 року по лютий 2025 року заборгованість за абонентське обслуговування у розмірі 1 898,94 грн. А всього нараховано заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 51 852,29 грн. Крім того, позивачем здійснено нарахування 3% річних та інфляційних витрат на суму заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період з листопада 2020 року по лютий 2022 року, що становить: 3% річних - 177,45 грн, інфляційна складова - 1 198,64 грн. Нарахування 3% річних та інфляційних витрат здійснено позивачем на суму заборгованості за послуги з постачання гарячої води за період з червня 2018 року по лютий 2022 року, що становить: 3% річних - 1 035,86 грн, інфляційна складова - 3 496,92 грн. Загальний розмір нарахованих позивачем 3 % річних та інфляційних витрат становить 5 908,87 грн. За цей період відповідачі надані послуги оплачували не в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (ст.360 ЦК України). Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах. Споживач зобов`язаний укладати договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). У відповідності до вимог ст.642 ЦК України та абзацу 6 п.14 Правил фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку за надані послуги, факт отримання послуг. Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Суд відзначає, що співвласники квартири у багатоквартирному будинку повинні усвідомлювати, що набуття права власності на квартиру покладає на них обов`язок утримувати своє майно та оплачувати відповідну отриману послугу. Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Враховуючи обставини, встановлені судом у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що відповідачі, як власники квартири, є споживачами послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, які надає ТОВ «Теплопостачсервіс». Відповідачі у встановленому законом порядку не відмовилися від надання послуг позивачем, доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, відповідачами надано не було, як і доказів сплати коштів за надані позивачем послуги у повному обсязі. Отже, відповідачі як споживачі вказаних послуг мають обов`язок оплатити позивачу їх вартість. Суд відзначає, що власники квартири у багатоквартирному будинку повинні усвідомлювати, що набуття права власності на квартиру покладає на них обов`язок утримувати своє майно та оплачувати отриману комунальну послугу відповідно до умов укладеного договору з її виконавцем. Разом з тим суд вважає неспроможними доводи позивача щодо солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги, оскільки співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Таким чином, з [PERSON] з урахування розміру частки квартири, яка йому належить у розмірі 1/2, підлягає стягненню заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 25 926,15 грн (51 852,29 грн. * 1/2 = 25 926,15 грн), а також нараховані на суму заборгованості інфляційні втрати та 3 % річних у сумі 2 954,49 грн (5 908,87 грн * = 2 954,49 грн), а всього - 28 880,64 грн. Відповідно з [PERSON] з урахування розміру частки квартири, яка їй належить у розмірі 1/2, також підлягає стягненню заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 25 926,15 грн (51 852,29 грн. * 1/2 = 25 926,15 грн.), а також нараховані на суму заборгованості інфляційні втрати та 3 % річних у сумі 2 954,49 грн (5 908,87 грн * = 2 954,49 грн), а всього - 28 880,64 грн. За встановлених обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі по 1 514,00 грн з кожного (3028 грн. * 1/2 = 1 514,00 грн). На підставі викладеного,

Outcome: partial