Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. До суду 10.07.2025 надійшла позовна заява від ТОВ «ФК «Арагон» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначається наступне. Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРАГОН» та Позичальником, яким є [PERSON] 14.11.2021 року укладено договір надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 2461824. Кредитний договір укладений у формі електронного документу та підписаний Відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відтак, згідно витягу з розрахунку заборгованості за договором № 2461824 від 14.11.2021 станом на 10.07.2025 загальна сума заборгованості за кредитним договором становить - 46 612,00 грн, яка складається з: 2000,00 грн - розмір заборгованості за тілом кредиту; 44 612,00 грн - сума нарахованих відсотків. З урахуванням викладеного, просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, а також 3 процента річних в розмірі 773,03 грн. та збитки завдані інфляцією в розмірі 3829,41 грн. Відповідач, належним чином повідомлений, своїм правом на відзив не скористався. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 29.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні без повідомлення (виклику) сторін. Визначено порядок подання до суду документів по суті у справі. Заяви та клопотання від учасників справи до суду не надходили, інші процесуальні дії не вчинялись. У визначену дату та час судового засідання сторони у справі до суду не з`явилися, про дату та час судового засідання були належним чином повідомлені. У ситуації, що розглядається, суд прийшов до висновку, що наявних у матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення законного і обґрунтованого рішення по справі не відкладаючи її розгляду. Згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 14.11.2021 між ТОВ «ФК «Арагон» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2461824. Відповідно до п 3.1. договору кредит надається строком на 30 днів до 14 грудня 2021 року (включно) від дати отримання Позичальником кредиту, але не більше 30 днів. Відповідно п. 3.2. Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строк визначений п. 3.1. цього Договору. Відповідно до п. 3.3. Кредит надається Позичальнику шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок платіжної карти Позичальника, зареєстрованої Позичальником для цієї цілі у Особистому кабінеті на сайті Кредитодавця. Відповідно п. 3.4. Датою отримання кредиту Позичальником вважається дата зарахування відповідної суми на рахунок платіжної карти Позичальника, зареєстрованої Позичальником у Особистому кабінеті на сайті Кредитодавця. Відповідно п. 3.5. Датою повернення (погашення) кредиту так само як і датою сплати процентів вважається дата зарахування коштів на рахунок Кредитодавця. Всі фінансові ризики, що пов`язані із затримкою в надходженні безготівкових коштів на поточний рахунок Кредитодавця, несе Позичальник. Сторони погодили, що нарахування процентної ставки за користування кредитом залежить від фактичного виконання Позичальником умов цього Договору, а саме: згідно п. 4.1. Знижена процентна ставка в розмірі 1.9% (один цілий дев?яносто сотих) процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом є фіксованою і становить 693.5% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується на період строку надання кредиту, зазначеного в п. 3.1. даного Договору. Відповідно до п. 4.2. Стандартна процентна ставка в розмірі 2.3% (два цілих тридцять сотих) процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом (плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою і становить 839.50% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом) застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 3.1. цього Договору, якщо Позичальник не виконав умови, передбачені в п. 4.1. даного Договору. Відповідно до п. 11.1. Цей Договір є чинним з моменту його підписання обома Сторонами. Кредитний договір укладений у формі електронного документу та підписаний Відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Одноразовий персональний ідентифікатор №UA 282573 направлено Відповідачу на номер мобільного телефону вказаний ним в Заявці/Анкеті на отримання грошових коштів - [NUMBER] та введено Позичальником у відповідне поле на сайті Позивача 14.11.2021 року. Таким чином, кредитний договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Відповідно до Кредитного договору, підписуючи цей договір, Позичальник засвідчує, що він до підписання договору ознайомлений із Правилами надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту , повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання кредиту, повний текст яких розміщений на сайті Кредитодавця: https://credit pro.com.ua. Відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт Товариства: обрав для себе у вбудованому калькуляторі бажану суму грошових коштів та строк кредитування, зазначив свої персональні дані в тому числі і банківську картку на яку в подальшому отримав грошові кошти пройшов всі етапи підтвердження наміру вступити в договірні відносини з Товариством та уклав кредитний договір без зовнішнього впливу та примусу. Згідно долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості, заборгованість за кредитним договором, укладеним із відповідачем складає 46 612,00 грн. з яких: 2000,00 грн. - розмір заборгованості за тілом кредиту; 44 612,00 грн. - сума нарахованих відсотків.. Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем ТОВ «ФК Арагон» та відповідачем [PERSON] є відносини, які пов`язані із укладанням кредитних договорів, отриманням на їх виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договорами, а також їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини). Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. В силу пункту 6 частини першої ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Як вже було встановлено судом, кредитні договори у справі, що підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразових ідентифікаторів, який були надіслані на номер мобільного телефону відповідача, що повністю узгоджується із процедурою укладення кредитного договору, визначеною Законом України «Про електронну комерцію». Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із положень ч. 1 ст. 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною першою ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з умовами кредитного договору відповідачем взято на себе зобов`язання використовувати кредит на зазначені в договорі цілі, сплачувати відсотки за користування кредитом, комісії за надання кредиту, комісії за обслуговування кредиту, здійснювати погашення кредиту щомісячними платежами, однак вказані зобов`язання не виконано в повному обсязі, що призвело до виникнення боргу. Судом встановлено, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що 14.11.2021 між ТОВ «ФК «Арагон» та [PERSON] укладено кредитний договір №2461824, який підписаний сторонами із застосуванням електронного підпису Факт зарахування коштів позичальнику первісним кредитором підтверджено платіжним дорученням № 263734 про зарахування коштів в сумі 2000,00 грн. на карту [NUMBER] . Окрім того, судом встановлено, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що 14.11.2021 між ТОВ «ФК «Арагон» та [PERSON] укладено кредитний договір № 263734, який підписаний сторонами із застосуванням електронного підпису. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №2461824 від 14.11.2021 р., станом на 31.05.2025 року, заборгованість відповідача становить 46612,00 грн., з якої: заборгованість за основою сумою боргу - 2000,00 грн.; заборгованість за відсотками - 44512,00 грн. Суд зауважує, що непогашена відповідачем сума основного боргу стягується позивачем правомірно на підставі 3.1. кредитного договору. Разом з тим, суд не погоджується із розрахунком позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, які виходять за межі строку дії кредитного Договору. Так, статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (справа №202/4494/16-ц), яка в силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа № 910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Зважаючи на зазначену вище позицію ВП ВС, суд розцінює п. 4.6. Договору № 2461824, який передбачає можливість нарахування процентів, що передбачені в Договорі до повного виконання позичальником своїх зобов`язань, як нікчемний. З матеріалів справи судом встановлено, що строк кредитування позичальником продовжено не було, будь-яких дій на продовження строку кредитування відповідно до Договору останнім не вчинялось, а відтак, нарахування процентів після спливу погодженого сторонами у Договорі 30-ти денного строку кредитування не може вважатись правомірним з огляду на зазначені положення законодавства та релевантну судову практику. Відтак, суд приходить до висновку, що розмір заборгованості за відсотками за кредитним договором № 2461824 належить нараховувати лише в межах строку кредитування, а саме з дня укладення договору 14.11.2021 до дня закінчення строку його дії. Тому, суд приймає розрахунок відсотків, наданий позивачем в додатку № 1 до договору № 2461824 від 14.11.2021, підписаний сторонами, у тому числі ідентифікатором [NUMBER] ( [PERSON] ), де розмір процентів за користування кредитом строком на 30 днів - складає 1140 грн. Отже, загальна сума заборгованості за кредитним договором №2461824 від 14.11.2021, становить 3140 з якої: заборгованість за основою сумою боргу - 2000,00 грн.; заборгованість за відсотками - 1140 грн. Крім того, ВП ВС від 2 липня 2025 року у справі № 903/602/24 (провадження № 12-19гс25) у постанові зазначила, що розмір процентів річних, який становить три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом), - це законодавчо встановлений і мінімальний розмір процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником, який не підлягає зменшенню судом. З урахуванням викладеного з відповідача підлягають стягнення 3 процента річних в розмірі 773,03 грн. Згідно з п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У урахуванням викладеного, у стягненні збитків, завданих інфляцією на підставі ст. 625 ЦПК України у розмірі 3 829,41 слід відмовити. Отже, суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що заявлений ТОВ «ФК «Арагон» до [PERSON] позов підлягає до часткового задоволення, а саме за умовами кредитного договору №2461824 від 14.11.2021 підлягає до стягнення із відповідача на користь позивача сума заборгованості в розмірі 3 140 грн з якої: заборгованість за основою сумою боргу - 2000,00 грн; заборгованість за відсотками - 1140 грн. Також стягненню підлягають 3 процента річних в розмірі 773,03 грн. З огляду на наведене, зважаючи на те, що відповідач своїм правом надати відзив на позов і спростувати доводи позивача не скористався, суд, виходячи із наданого розрахунку позивача, дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, яка виникла внаслідок неналежного виконання останнім взятих на себе зобов`язань. Розподіл судових витрату справі. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. У позовній заяві зазначено про відшкодування понесених витрат на правову допомогу у загальному розмірі 5000,00 грн. У п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог до стягнення з відповідача підлягає 380 грн. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші витрати у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви до суду ТОВ «ФК «Арагон» сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог до стягнення з відповідача підлягає 184,08 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial