Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У жовтні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» (далі - ТОВ «ФК «Ейс») звернулося до Миколаївського районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що згідно кредитного договору № 00-9780066 від 18 травня 2024 року відповідач [PERSON] отримала в ТОВ «Макс Кредит» кредит у сумі 5 445,00 грн строком на 360 днів, стандартна процентна ставка 1,47% від суми кредиту за кожен день користування кредитом у межах строку дії кредитної лінії. Договір укладено у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Договір підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора 26237. На виконання умов кредитного договору, 18.05.2024 ТОВ «Макс Кредит» ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» на платіжну картку № 5167-80XX-XXXX-8044, що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняла пропозицію кредитодавця. Кредитодавець виконав свої зобов?язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується повідомленням від ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН». Позивач вказує, що ТОВ «Макс Кредит» виконало свої зобов`язання перед відповідачем, проте, відповідач порушив умови щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів у встановлені строки та порядку, у зв`язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту. Позивач зазначає, що 25 листопада 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу № 25112024-МК/Ейс. відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Ейс» перейшло, зокрема, право вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9779246 від 29 травня 2024 року. Ураховуючи наведене, ТОВ «ФК «Ейс» просить суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 00-9780066 від 18 травня 2024 року у розмірі 19 271,30 грн, яка складається з: 5 445, 00 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 13 286,30 грн сума заборгованості за процентами; вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Процесуальні дії суду Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 жовтня 2025 року справа передана для розгляду судді Рябчун А. В. Відповідно до відповіді № 1902533 від 17.10.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 20 жовтня 2025 року позовну заяву ТОВ «ФК «Ейс» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб; витребувано у АТ «Ощадбанк» інформацію, що містить банківську таємницю, та стосується відповідача [PERSON] . Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 19 листопада 2025 року, з урахуванням ухвали суду від 02 грудня 2025 року про виправлення описки, розгляд справи відкладено на 10 грудня 2025 року. Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 10 грудня 2025 року розгляд справи відкладено на 06 січня 2026 року. Представник позивача у судові засідання 19 листопада 2025 року, 10 грудня 2025 року, 06 січня 2026 року не з`явився, при цьому в позовній заяві просить проводити розгляд даної справи без його участі за наявними у справі матеріалами, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання 19 листопада 2025 року, 10 грудня 2025 року, 06 січня 2026 року не з`явилася, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином в розумінні вимог пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подавала, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. З дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства суд направив відповідачці рекомендованим листом з повідомленням про вручення ухвалу про відкриття провадження у справі за зареєстрованим місцем проживання, отриманим за відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру у порядку ст.187 ЦПК України. Окрім цього, суд також повідомив відповідачку про розгляд справи через оголошення на сайті на офіційному веб-порталі Судової влади України (через веб-сайт Миколаївського районного суду Львівської області). За таких обставин, відповідно до частини 4 статті 223 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін у справі та ухвалити рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24 жовитня 2024 року у справі № 752/8103/13-ц (провадження № 61-6892св23), якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (див. постанову Верховного Суду від 03 травня 2022 року у справі № 520/5386/15-ц). З огляду на наявність достатніх матеріалів у справі, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням нею про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України. Відзив на позовну заяву відповідач [PERSON] не подала. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що згідно кредитного договору № 00-9780066 від 18 травня 2024 року відповідач [PERSON] отримала в ТОВ «Макс Кредит» кредит у сумі 4 950,00 грн строком на 360 днів, стандартна процентна ставка 1,47% від суми кредиту за кожен день користування кредитом у межах строку дії кредитної лінії, 495,00 грн комісія за користування кредитом. Договір укладено у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до п. 1.2 Договору, сума ліміту кредитної лінії (сума кредиту) складає: 5000,00 (п`ять тисяч нуль копійок) гривень. Тип кредиту - кредитна лінія (безвідклична). Цільове призначення кредиту (мета отримання кредиту): на споживчі потреби. Згідно з п. 1.3-1.4 Договору, строк дії кредитної лінії (строк кредитування): 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту кредитодавцю в останній день строку кредитування (дата остаточного повернення кредиту) 13 травня 2025 згідно умов пункту 3.5 цього Договору. Позичальник зобов`язаний здійснювати оплату нарахованих процентів в періодичну дату оплати процентів, а саме 12 червня 2024 року, та на кожний 15 день після цієї дати протягом строку кредитування. Дата повернення кредиту, періодичні дати оплати процентів та дата сплати комісії зазначаються в Графіку платежів, який міститься в Додатку 1 до цього договору та є його невід`ємною частиною. Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процента ставка складає 1,47% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3. цього Договору (за виключенням строку кредитування, коли позичальник має право на використання зниженої процентної ставки). Пунктом 1.6 Договору передбачено, про те, що кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 10,00% від суми кредиту, що складає: 495,00 грн, яку позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених пунктом 3.4 цього Договору. Відповідно до п. 1.7.1-1.7.2 Договору, денна процентна ставка за цим договором при застосуванні стандартної процентної ставки з урахуванням комісії (у разі її наявності) дорівнює 1.5% та розраховується в процентах. Денна процентна ставка за цим договором у разі використання позичальником права на знижену процентну ставку та з урахуванням комісії (у разі її наявності) дорівнює 1.5% та розраховується в процентах. Як вбачається з п. 1.8, 1.9 Договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка за умови користування кредитом виключно за стандартною процентною ставкою на дату укладання цього договору становить 9598,20%. Орієнтовна загальна вартість кредиту за умови користування кредитом виключно за стандартною процентною ставкою на дату укладання цього договору становить 31640,40 грн. Відповідно до п. 2.8 Договору, кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі кредиту: 18 травня 2024 року. Сума кредиту перераховується кредитодавцем в сумі 4 950,00 грн на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Згідно з довідкою про ідентифікацію, наданою ТОВ «Макс Кредит», [PERSON] та ТОВ «Макс Кредит» уклали договір № 00-9780066 від 18 травня 2024 року, акцепт договору позичальником підписано аналогом ЕЦП за допомогою одноразового ідентифікатора 26237. На виконання умов кредитного договору, 18 травня 2024 року ТОВ «Макс Кредит» ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» на платіжну картку № [NUMBER] , що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняла пропозицію кредитодавця. Кредитодавець виконав свої зобов?язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується повідомленням від ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН». Відповідно до інформаційної довідки № 1106/12 від 18.12.2024 року, наданою ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН», повідомлено, що ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН», як технологічний оператор платіжних послуг, провів успішні трансакції, зокрема, 18.05.2024 року у сумі 4 950,00 грн на платіжну картку № [NUMBER] . Згідно з розрахунком заборгованості на 25 листопада 2024 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 19 271,30 грн, яка складається з: 4950, 00 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 13826, 30 грн сума заборгованості за процентами, 495,00 грн заборгованість за комісією, 2475,00 грн штрафні санкції. 25 листопада 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу № 25112024-МК/Ейс. відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Ейс» перейшло, зокрема, право вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9780066 від 18 травня 2024 року. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується пунктом 3 частини 1 статті 3 ЦК України. Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у строк встановлений договором. Визначення поняття зобов`язання міститься у частині 1 статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 ЦК України). Згідно положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Наявність або відсутність обставин та фактів встановлюється на підставі доказів сторін, якими відповідно до частини 2 статті 76 ЦПК України є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Положеннями статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в свою чергу жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано. У ході розгляду справи суд встановив, що від 18 травня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та відповідачем [PERSON] укладено електронний договір кредитної лінії № 00-9780066. Крім того, сторони узгодили в письмовій формі графік платежів, що становить додаток №1 до укладеного між сторонами договору № 00-9780066 від 18 травня 2024 року. З метою підписання договору, а також підтвердження ознайомлення з правила 26237, що підтверджується довідкою про ідентифікацією. Підписанням договору відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Відповідач [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту тощо. Підписуючи договір кредитної лінії № 00-9780066 від 18 травня 2024 року відповідач ознайомилася з Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Макс Кредит». ТОВ «Макс Кредит» свої зобов`язання за договором кредитної лінії № 00-9780066 від 18 травня 2024 року виконало, надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 4 950,00 грн шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] , вказану відповідачем в кредитному договорі, що підтверджується випискою АТ «Ощадбанк» про рух коштів та інформаційною довідкою ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» № 1106/12 від 18 грудня 2024. Відповідач у процесі оформлення кредиту надала дані своєї банківської картки, на яку пізніше отримала кошти від ТОВ «Макс Кредит». Як видно з відповіді АТ «Ощадбанк» № 46/12-11/139348/2025/БТ від 30 жовтня 2025 року, в банку на ім`я [PERSON] емітувалась, зокрема платіжна картка № [NUMBER] . По рахунку № [NUMBER] було зарахування коштів 21 травня 2024 року на суму 4 950,00 грн. Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Пунктом 1 частини 1 статті 512, статтею 514, частиною 1 статті 516 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] згідно договору кредитної лінії № 00-9780066 від 18 травня 2024 року на суму 19 271,30 грн на підставі договору факторингу № 25112024-МК/Ейс від 25 листопада 2024 року. Визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази, перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань Вказану позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 12 січня 2021 року по справі № 462/5025/20 (провадження № № 61-11608св22), яка враховується судом при застосуванні відповідних норм права згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК. Суд погоджується із розрахованою сумою заборгованості по тілу кредиту, оскільки встановлено, що сума виданого кредиту становить 4 950,00 грн, а заявлена до стягнення сума в розмірі 5 445,00 грн включає в себе комісію у розмірі 495,00 грн, яка підлягала сплаті на підставі положень пункту 3.4 договору кредитної лінії № 00-9780066 від 18 травня 2024 року. Отже, відповідач [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором № 00-9780066 від 18 травня 2024 року, яка станом на 25 листопада 2024 року становить 19 271,30 грн, яка складається з: 4 950, 00 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 13 826, 30 грн сума заборгованості за процентами, 495,00 грн - комісія. Добровільно таку заборгованість відповідач не погасила. Будь-яких доказів на спростування вказаного розрахунку заборгованості відповідачем не надано, а відтак суд такий приймає до уваги. Відступлення права вимог ТОВ «Макс Кредит» щодо відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «Ейс» відповідає вимогам п. 1 ч.1 ст. 512 та 513 ЦК України. Отже, на підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивач, як новий кредитор за кредитним договором, набув право вимоги до відповідача, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, а тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість відповідача за кредитним договором, задовольнивши позов. З огляду на вищевказане суд вважає, що позов ТОВ «ФК «Ейс», до якого перейшло право вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості необхідно задовольнити та стягнути з останньої на користь ТОВ «ФК «Ейс» заборгованість за кредитним договором № 00-9780066 від 18 травня 2024 року у розмірі 19 271,30 грн, яка складається з: 4 950, 00 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 13826,30 грн сума заборгованості за процентами, 495,00 грн - комісія. Щодо розподілу судових витрат Згідно із статтею 133 ЦПК судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Ураховуючи зазначене, та те, що позов задоволено, отже, з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Ейс» підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу ТОВ «ФК «Ейс» подало заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. При вирішенні питання що стягнення правничої допомоги суд виходить з наступного. Відповідно до частин 1-5 статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до частин 3, 4 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (стаття 133 ЦПК України). Відповідно до статті 137 ЦПК України зазначені витрати несуть сторони, крім випадків, надання правничої допомоги за рахунок держави. За частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Позивачем на підтвердження надання правничої допомоги надано: копію договору №20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року про надання правничої допомоги, укладеного з Адвокатський об`єднанням «Тараненко і партнери», копію протоколу погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги, копію додаткової угоди №25770809689 до договору №20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року про надання правничої допомоги, копію акту приймання-передачі наданих послуг від 01 жовтня 2025 року на суму 7 000, 00 грн., довіреністю від 11 серпня 2025 року, копію ордеру серії АІ № 2004328 від 20 серпня 2025 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved