Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. [PERSON] на підставі кредитного договору №010/0166/82/0234762 від 17 червня 2014 року, укладеного з АТ «Райффайзен Банк Аваль», отримав кредит. Відповідач умови договору перед кредитором не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість. 24 липня 2024 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір відступлення права вимоги №114/2-72, за умовами якого позивач набув права грошової вимоги до відповідача за цим договором у сумі 13 207,75 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Просить стягнути з відповідача зазначену суму боргу та витрати зі сплати судового збору. Процесуальні дії у справі. 14 жовтня 2025 року позовна заява надійшла до суду. 17 жовтня 2025 року судом отримано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача. 20 жовтня 2025 року позовну заяву залишено без руху, надано строк на усунення недоліків. 30 жовтня 2025 року від представника позивача надійшло клопотання про продовження строку на усунення недоліків. 31 жовтня 2025 року клопотання представника позивача задоволено, продовжено строк на усунення недоліків. 12 листопада 2025 року недоліки усунуто. 13 листопада 2025 року позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Інших заяв/клопотань від сторін не надходило. У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини, встановлені судом. 17 червня 2014 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено укладено кредитний договір №010/0166/82/0234762, згідно якого відповідачу було відкрито картковий рахунок з кредитним лімітом у розмірі 3 000,00 грн, строком на 48 місяців, з фіксованою процентною ставкою у розмірі 36,00% річних. [PERSON] свої зобов`язання перед АТ «Райффайзен Банк Аваль» не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість. 24 липня 2024 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги №114/2-72, за умовами якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до витягу з реєстру боржників №2 від 26 липня 2024 року до договору відступлення прав вимоги №114/2-72 від 24 липня 2024 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 13 207,75 грн. З моменту отримання права вимоги за кредитним договором до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Згідно з розрахунком заборгованості, у зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору №010/0166/82/0234762 від 17 червня 2014 року у [PERSON] перед позивачем, як новим кредитором, наявна заборгованість по тілу кредиту в розмірі 13 207,75 грн. Зміст спірних правовідносин. Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань. Норми права, які застосовує суд. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). При цьому, згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦПК України. Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті зазначених норм права, судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення відповідачем кредитного договору з первісним кредитором, правонаступником якого є позивач, після підписання якого між сторонами договору виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникли зобов`язання повернути кредитору кошти відповідно до умов договору і сплатити відсотки за користування ним. Так, позивачем надано як докази на підтвердження позовних вимог копію вищезазначеного кредитного договору, укладеного відповідачем з первісним кредитором, копії договору факторингу, витяг з реєстру боржників, розрахунок заборгованості. Оскільки відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за цими кредитними договорами, виникла заборгованість. Також суд зауважує, що на день розгляду справи в суді заборгованість повністю не погашена, відповідач не надав суду будь-яких доказів на спростування обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Тобто позивачем доведено порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за цим кредитним договором. Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved