Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

У листопаді 2025 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівців з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 23.12.2017 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №2617. В обґрунтування таких позовних вимог позивач зазначив, що спільне життя між сторонами не склалося, він та дружина проживають окремовже близько п`яти місяців, шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство вони не ведуть, подальше їх сумісне життя та збереження шлюбу є неможливими. Вказав також, що від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , спір щодо місця проживання якого на даний час відсутній. 12 грудня 2025 року Шевченківським районним судом міста Чернівців постановлено ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явився, проте його представник - адвокат Раздорський Р.А. подав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання також не з`явилася, подавши письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. За таких обставин та на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін судове засідання не фіксувалось звукозаписувальним технічним засобом. Дослідивши докази по справі, встановивши нижчезазначені факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Так, згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23.12.2017 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №2617. На теперішній час позивач з відповідачкою шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подальше їх сумісне життя та збереження шлюбу є неможливими, спір щодо місця проживання дитини між сторонами відсутній. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, оскільки фактично шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] припинились, спільне життя суперечить інтересам сторін. Відповідачка вимоги позову визнає повністю, що не порушує її прав, а також прав, свобод чи інтересів інших осіб. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст.142 ЦПК України, враховуючи те, що відповідачкою до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі позову за вимоги про розірвання шлюбу, тобто, у розмірі 605 грн.60 коп. Тому, з урахуванням повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню 50 відсотків від сплаченого нею судового збору за подачу позову про розірвання шлюбу, тобто 605 грн.60 коп. На підставі ст.ст. 24, 114, ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved