Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви вбачається, що між сторонами було укладено шлюб. Сторони мають спільних дітей - доньку [PERSON] , 2006 р.н, доньку [PERSON] , 2018 р.н. Позивач зазначає, що сімейні стосунки не склалися, шлюбні відносини припинені, сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та мешкають окремо. Намірів зберегти шлюб позивач не має, у зв`язку із чим просить розірвати шлюб між сторонами. Ухвалою судді відкрито провадження в справі, сторони повідомлено, що розгляд цієї цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, та роз`яснено їм права, передбачені ст.ст. 178-180, 191, 193, ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, у порядку визначеному п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, протягом визначеного судом строку відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін до суду не подав. Згідно із ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд установив таке. Відділом реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області 06.08.2005 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис № 94. Цей факт підтверджується свідоцтвом про шлюб від 06.08.2005 серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу дружина змінила своє прізвище на " [PERSON] ". Сторони мають спільних дітей - повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 05.04.2018). З позовної заяви не вбачається, що між сторонами наявні спори про поділ майна, місце проживання малолітньої дитини та забезпечення умов її життя. Відповідач проти розірвання шлюбу заперечень до суду не подав. Суд дійшов висновку, що сторони примиритися бажання не виявили. Ураховуючи викладене, суд уважає, що дана сім`я фактично розпалася, шлюб існує лише юридично. У силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час перебування в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, тому шлюб слід розірвати. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивач є особою із інвалідністю 2 групи довічно, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] , виданим ПФУ 29.12.2020. Отже, вона звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 1 211,20 грн в дохід держави, так як позивача звільнено від сплати судового збору при подачі позову до суду.

Outcome: approved