Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-30 00:00:00

У липні 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» (надалі - позивач, Новий Кредитор) через свого представника - адвоката Тараненка А. І. звернулося до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 10 жовтня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір № 627821970 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора 9MВW67U7. Перед укладенням Кредитного договору Відповідач з метою отримання кредиту самостійно за допомогою мережі інтернет: перейшов на офіційний сайт Первісного кредитора - www.moneyveo.ua, зареєструвався на даному сайті, створивши Особистий кабінет Позичальника, за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора заповнив та подав Заявку на отримання грошових коштів в кредит (далі - Заявка), в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, РНОКПП, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання, - пройшов належну перевірку (верифікацію), - ознайомився та підтвердив згоду з офертою, індивідуальною частиною Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику (далі - Правила), які є невід`ємною частиною Кредитного договору. Правила надання грошових коштів у кредит Первісного кредитора, перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.moneyveo.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору, отримав на номер телефону, вказаний у Заявці, персональний одноразовий ідентифікатор, який потім використав для підписання Кредитного договору,- надав згоду (акцепт) на пропозицію (оферту) Первісного кредитора щодо укладання Кредитного Договору (підписав Кредитний договір одноразовим ідентифікатором). Отже, саме Відповідач ініціював укладення Кредитного договору, оформивши Заявку на сайті Первісного кредитора, підписавши Кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт Первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету Кредитний договір між Відповідачем та Первісним кредитором не був би укладений. Згідно умов Кредитного договору, Первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував Відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі: 8 250,00 грн.10 жовтня 2019 року на банківську карту № [NUMBER] відповідача, яку останній вказав у Заявці при укладенні Кредитного договору. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01, до якого в подальшому укладались додаткові угоди щодо продовження строку дії договору,на підставі якого ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги, в тому числі й до відповідача. 05 серпня 2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01. Предметом даного Договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Право вимоги від Клієнта до Фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому в відповідному Додатку договору (п.4.1.). Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 11 від 31 серпня 2023 року до цього Договору факторингу, від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги, в тому числі й до відповідача. 04 червня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю відповідно до умов якого позивачеві відступлено право грошової вимоги, в тому числі й до відповідача за Кредитним договором № 627821970. Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 04/06/25-Ю від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 22 405,50 грн. Загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором № 627821970 від 10 жовтня 2019 року становить -22 405,50 грн., яка складається з: 8 249,75 грн. - заборгованості за кредитом,13 248,25 грн. - заборгованості з несплачених відсотків за користування кредитом та 907,50 грн. - заборгованості за штрафними санкціями, які позивач просить стягнути з відповідача, а також просить вирішити питання щодо стягнення судових витрат. Відзив на адресу суду не надходив. 30 липня 2025 року через канцелярію суду надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) фізичної особи-відповідача, яка передана судді 31 липня 2025 року. Ухвалою судді від 01 серпня 2025 року позовну заяву було залишено без руху з наданням позивачеві строку для усунення її недоліків, що було зроблено позивачем 20 серпня 2025 року та зазначені матеріали передані головуючому судді 29 вересня 2025 року. Ухвалою суду від 29 вересня 2025 року постановлено про прийняття позовної заяви до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи і відкрито провадження у справі, цією ж ухвалою сторонам установлені строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву, а також заперечень. Сторони про розгляд справи були повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. З паперових копій електронного доказу у виді заявки на отримання грошових коштів у сукупності зі довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі, Алгоритму дій ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» стосовно укладання кредитних договорів, Алгоритму дій споживача в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з метою акцепту оферти та укладання електронного договору вбачається, що 10 жовтня 2019 року [PERSON] в електронній формі із накладанням 10 жовтня 2019 року о 12:43:07 год. виданого 10 жовтня 2019 року о 12:42:14 год. одноразового ідентифікатора 9MBW67U7, подано до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заявку на отримання грошових коштів у кредит, шляхом його заявки на офіційному сайті Товариства - www.moneyveo.ua. У заявці відповідачем вказано № оферти 627821970, суму кредиту 8 250,00 грн., строк кредиту 21 (двадцять один) день, персональні дані та адресу відповідача, номер картки 5168-75ХХ-ХХХХ-70499, електронна адреса: [INFO] , фінансовий номер телефону [NUMBER] . 10 жовтня 2019 року між Кредитором та Позичальником укладено Кредитний договір № 627821970у формі електронного документа з використанням електронного підпису, шляхом його підписання відповідачем електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора 9MBW67U7. Відповідно до умов Договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит на суму 8 250,00 грн. (вісім тисяч двісті п?ятдесят гривень нуль копійок) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплачувати проценти Кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» Товариства з обмеженою відповідальністю МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі - «Правила»). Кредит надається строком на 21 (двадцять один) день. Строк дії Договору обчислюється з моменту його укладення Сторонами та до закінчення строку на який надано Кредит, але в будь-якому разі Договір діє до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань. Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється в розмірі 481,80 (чотириста вісімдесят одна цілих вісімдесят сотих) відсотків річних, що становить 1,32 відсотків в день від суми Кредиту за час користування ним (далі - «Процентна ставка»). Умови нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою застосовуються за умови, що кожен з чергових платежів здійснений не пізніше строку вказаного в Графіку платежів за цим Договором. Сторони погодили, що у разі прострочення повернення будь-якого з платежів за цим Договором умови про нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою починаючи з наступного дня що слідує Датою платежу. У разі якщо Позичальник погасить прострочену заборгованість за Договором, умови у вигляді нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою застосуються знову, починаючи з наступного дня за днем повного погашення простроченої заборгованості. Відповідно до п. 5.1 Договору Невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua. Того ж дня відповідачем підписаний Паспорт споживчого кредиту, у якому зазначена інформація за кредитом та умовами кредитування. Виконання первісним кредитором своїх зобов?язань за укладеним договором підтверджується платіжним дорученням від 10 жовтня 2019 року, наданим суду в засвідченій представником позивача копії, з якого убачається здійснення переказу Кредитором 10 жовтня 2019 року грошових коштів у сумі 8 250,00 грн. на картку отримувача [PERSON] № [NUMBER] . 03 листопада 2019 року між первісним кредитором та відповідачем було укладено додаткову угоду до кредитного договору № 627821970 за умовами якої сторони домовились про збільшення строку, на який було видано кредит, на 30 днів, а також змінили відсоткову ставку за договором, збільшивши останню до 1,66 % на день від суми кредиту. 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. 28 листопада 2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року. При цьому, інші умови договору залишилися без змін. 31 грудня 2020 року між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31 грудня 2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28 листопада 2018 року та № 28/1118-01. 31 грудня 2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому, інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31 грудня 2023 року сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року. Відповідно до переліку переданих прав вимоги до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (в редакції з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача за кредитним договором. 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року. Предметом даного Договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Право вимоги від Клієнта до Фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому в відповідному Додатку договору (п.4.1.). 03 серпня 2021 року та 30 грудня 2022 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» укладали додаткову угоду № 2 та № 3, згідно з умовами яких строк дії договору продовжувався по 31 грудня 2022 року та по 30 грудня 2024 року відповідно. При цьому, інші умови договору залишилися без змін Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором № 627821970 від 10 жовтня 2019 року на загальну суму 20 095,50 грн., з яких 8 249,75 грн. основного боргу,11 845,75 грн. відсотків та 1 237,46 грн. комісії. 04 червня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал», уклали Договір факторингу № 04/06/25-Ю відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року, а також Витягу з реєстру боржників від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором № 627821970 від 10 жовтня 2019 року на загальну суму 22 405,50 грн., яка складається з: 8 249,75 грн. - заборгованості за кредитом, 13 248,25 грн. - заборгованості з несплачених відсотків за користування кредитом та 907,50 грн. - заборгованості за штрафними санкціями. Вирішуючи спір, суд ураховує такі положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини. В частині щодо належності позивача. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні можу бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) . Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Верховним Судом в постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 910/10963/19 наголошено, що доказом переходу прав за зобов`язанням до нового кредитора є відповідний правочин щодо відступлення прав вимоги у зобов`язанні […], а не документи, що засвідчують права, які передаються. За таких обставин, у ТОВ «ФК«ЄАПБ», як нового кредитора, який набув право вимоги в межах сум зазначених у договорах, наявне право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором. Також, відповідно до Правової позиції, яка висловлена Верховним судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 - Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, з огляду на надані суду договори факторингу, витяги з реєстрів боржників, положення кредитного договору щодо можливості відступлення права вимоги, суд висновує про перехід до позивача, який набув статусу кредитора, права вимоги за Кредитним договором. Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості та підстав для її стягнення, суд висновує таке. Стаття 629 Цивільного кодексу України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Матеріали справи свідчать, що Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а зазначені в них умови не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів». За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як установлено у ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610, ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. На час розгляду справи судом сторонами не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості відповідачем за Кредитним договором. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. За таких обставин, ураховуючи надання позивачем договорів факторингу, умов цих договорів, які передбачають перехід права вимоги моментом підписання відповідного реєстру боржників, у ТОВ «Юніт Капітал», як нового кредитора, який набув право вимоги в межах сум зазначених у договорах, наявне право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за вказаними договорами. Таким чином, суд висновує про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Кредитним договором, оскільки стороною позивача підтверджений факт укладення відповідачем з первісними кредиторами відповідних договорів, видачі коштів у кредит та позику, перехід права вимоги за договорами до позивача, а відповідачем не доведено укладення договору іншою особою, повного виконання договорів в частині повернення грошових коштів як первісним кредиторам, так і позивачеві. Зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, позивач набув внаслідок укладення договорів факторингу право вимоги від первісних кредиторів, перевіривши суму, заявлену до стягнення даними розрахунків, умовами договору та матеріалами справи вимогам логічності, арифметичної вірності, суд убачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту, а також заборгованості з відсотків. Вирішуючи вимоги позивача про стягнення з відповідача 907,50 грн. неустойки суд ураховує таке. Нарахування неустойки за своїм змістом є мірою відповідальності позичальника, що відповідає положенню ст. 549 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. За ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. В той же час, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного,надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування уразі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (не виконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Беручи до уваги, що заборгованість у виді неустойки в сумі 907,50 грн за Кредитним договором нарахована в період дії в Україні воєнного стану, тому в силу вищевказаних положень чинного законодавства позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення та відповідно позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача 907,50 грн. пені та штрафу за цим кредитним договором задоволенню не підлягає. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд висновує про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 21498,00 грн., що складається з заборгованості: за кредитом в розмірі 8 249,75 грн.; за відсотками в розмірі 13 248,25 грн. У решті позову належить відмовити. Щодо вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн суд зазначає таке. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Приписами ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial