Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

До Кіровського районного суду міста Дніпра звернулась [PERSON] із заявою про оголошення фізичної особи померлою, а саме її чоловіка [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви [PERSON] зазначила, що з 06.06.1993 року вона перебуває у шлюбі з [PERSON] , [INFO] . Останній раз із ним вона спілкувалась телефоном в червні 2014 року, за фактом зникнення останнього 22.04.2025 року вона звернулась із заявою до слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, про що 29.04.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за № 12025100040001501. Зі слів рідної тітки померлого, їй відомо, що [PERSON] помер, воюючи проти України, контактів із іншими родичами померлого вона не підтримує. Оголошення [PERSON] померлим необхідно їй для вступу в спадщину на земельну ділянку кадастровий номер 1422756300:01:000:0154, площею 0,1500 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 114 кв.м., які були придбані під час перебування у шлюбі. З огляду на вищевикладене, просить оголосити [PERSON] померлим з метою оформлення її спадкових прав на спільне майно подружжя, встановити цей факт в позасудовому порядку не вбачається можливим. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2025 року головуючим суддею визначено суддю Єдаменка С.В. Ухвалою від 19.06.2025 року встановлено, що майно [PERSON] , щодо якого порушується питання про оголошення померлим, знаходиться в селищі Удачне Донецької області, відтак справа не належить до територіальної підсудності Кіровського районного суду міста Дніпра і на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України підлягає передачі до Заводського районного суду міста Кам`янського. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2025 року головуючою суддею визначено суддю Подкопаєву І.А. Ухвалою від 12.08.2025 року цивільна справа прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку окремого провадження судом у складі судді та двох присяжних. Протоколом попереднього відбору присяжних від 12.09.2025 відібрані присяжні: Агеєва Г.М., Отрізна З.Б. Ухвалою від 17.10.2025 року до участі у справі в якості заінтересованої особи залучено Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). В зв`язку із досягненням присяжною Отрізною З.Б. пенсійного віку та закінчення терміну виконання обов`язків, протоколом попереднього відбору присяжних від 18.11.2025 року відібрана присяжна [PERSON] . В судове засідання, призначене на 06.01.2026, заявниця [PERSON] , представники заінтересованих осіб не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи та/або заяв про оголошення перерви на адресу суду не надходило, про причини неявки суд не повідомили, просили здійснювати розгляд справи за їх відсутності, заявниця свої вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Беручи до уваги те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 06.06.1993 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 7. Після укладення шлюбу подружжю присвоєно прізвище: чоловіку [PERSON] , дружині [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 06.06.1993 року Удачненською селищною радою Красноармійського району Донецької області (а.с. 13). За заявою [PERSON] 29.04.2025 року відомості про зникнення без вісти [PERSON] , [INFO] , внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025100040001501, що підтвержується листом Дніпровського управління поліції ГУ НП у м. Києві за вих. № 165891-2025 від 30.04.2025 (а.с. 46), Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025100040001501 від 29.04.2025 (а.с. 47). Відповідно до Домової книги для прописки громадян, що проживають у будинку [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , має зареєстроване місце проживання у вказаному будинку з 13.12.2007 року, [PERSON] знята з реєстрації 20.01.2015 року (а.с. 33 - 36). Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1662162 від 12.08.2025 за вказаними параметрами: [PERSON] , [INFO] , особу не знайдено (а.с. 58). Відповідно до відповіді № 1777435 від 16.09.2025 щодо отримання інформації щодо внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери Довідки ВПО щодо: [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , відсутні (а.с. 34). Відповідно до відповіді № 1777458 від 16.09.2025 щодо підтвердження відповідності реєстраційних даних фізичної особи даним Державного реєстру фізичних осіб платників податків реєстраційний номер облікової картки платника податків та реквізити Прізвище, ім`я та по батькові, що зазначені в запиті: [PERSON] , [INFO] , [NUMBER] , відповідають інформації, яка наявна в ДРФО (а.с. 35). Відповідно до відповіді № 1777601 від 16.09.2025 з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, інформація щодо сум нарахованого доходу та сум утриманого з них доходу щодо [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за період з 1 кварталу 2014 року по 3 квартал 2025 року відсутня (а.с. 36). [PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий номер № 1422756300:01:000:0154, площею 0,1500 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, на підставі рішення Удачненської селищної ради № У/20-3 від 06.03.2008 року, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 710331 від 19.02.2009 (а.с. 15-16). [PERSON] має зареєстроване місце проживання з 22.07.2015 року за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відміткою у паспорті громадянина України (а.с. 5 - 11), довідкою Удачненської селищної ради за вих. № 378 від 20.07.2023 (а.с. 38), Витягом з реєстру територіальної громади № 2024/014444098 від 31.11.2024 (а.с. 40). [PERSON] перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа та має зареєстроване місце проживання як внутрішньо переміщена особи за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 3004-7002169989 від 30.11.2024 (а.с. 37). Встановивши фактичні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що заява про оголошення [PERSON] , [INFO] , померлим не підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, а ч. 2 вказаної статті визначений перелік справ, що підлягають розгляду судом в порядку окремого провадження. Відповідно до пункту третього частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до статті 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Відповідно до частини першої статті 46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Зі змісту статті 46 ЦК України випливає, що підставою оголошення фізичної особи померлою є відсутність особи в місці її постійного проживання протягом певного, визначеного законодавством, часу. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. У відповідності до пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. На цьому також наголошено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20. Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути достатньою підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Такий висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 07 липня 2021 року у справі № 390/1443/19. На наявність у суду саме права, а не обов`язку, оголосити фізичну особу померлою за умови відсутності у місці її постійного проживання відомостей про місце її перебування протягом трьох років прямо вказує частина перша статті 46 ЦК України. При розгляді справ цієї категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності. Вказаний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 226/3053/18 (провадження № 61-11048св19). Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою. Подібні висновки висловлено у постановах Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 461/424/15-ц, від 30 березня 2022 року у справі № 295/4293/21, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23. Зі змісту заяви про оголошення фізичної особи померлою вбачається, що заявниця просить визнати свого чоловіка [PERSON] померлим з тих підстав, що з 2014 року їй не відоме його місце перебування і зі слів його рідної тітки, анкетні дані якої не наведені та яка не була допитана в судовому засіданні в якості свідка, [PERSON] помер. В якості останнього відомого зареєстрованого місця проживання [PERSON] зазначена адреса: [ADDRESS] . Одночасно з тим, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували місце зареєстрованого та/або фактичного постійного місця проживання [PERSON] , за яким відсутні відомості про його місцеперебування. Більше того, з матеріалів справи випливає, що заявниця [PERSON] була знята з реєстрації за адресою: [ADDRESS] з 20.01.2015 року, з 22.07.2015 року має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , з 30.11.2024 року перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа і має зареєстроване фактичне місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Доказів того, що [PERSON] мав постійне місце проживання зі своєю дружиною [PERSON] матеріали справи не містять, суд не встановив фактичного місця проживання [PERSON] . Відсутність у заявниці відомостей про місце перебування [PERSON] протягом тривалого часу (з 2014 року), як і не доведення та не встановлення судом місця його постійного проживання, не може бути підставою для оголошення його померлим. За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша, друга статті 77 ЦПК України) Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частинами першою, другою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. В ході розгляду справи по суті заявником не доведено і судом не встановлено, який населений пункт є/був постійним місцем проживання [PERSON] , оскільки лише відсутність протягом трьох років у місці його постійного проживання відомостей про нього є підставою для оголошення його померлим, чого заявницею доведено не було. Відсутність у заявниці лише відомостей про місце перебування [PERSON] , за умови що їх місце проживання не збігається, не є підставою для оголошення фізичної особи померлою. Також в ході розгляду справи по суті заявницею не доведено, що існували обставини, які б загрожували [PERSON] смертю чи давали б підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. За вказаних обставин суд дійшов до висновку, що законні підстави для задоволення заяви [PERSON] про оголошення померлим [PERSON] , [INFO] , відсутні, а тому у її задоволенні слід відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed