Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Керівник Чернівецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області звернувся до Сторожинецького районного суду Чернівецької області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів з орендної плати за землю. В обґрунтування заявлених вимог прокурор зазначає, що Чернівецькою окружною прокуратурою встановлений факт використання земельної ділянки з кадастровим номером 7324510100:01:004:0435 на території Сторожинецької міської ради без правовстановлюючих документів. Встановлено, що в комунальній власності Сторожинецької міської ради знаходиться земельна ділянка з кадастровим номером 7324510100:01:004:0435, площею 0,1515 га, за адресою: [ADDRESS] , яка сформована як об`єкт цивільних прав 08.07.2009. На даній земельній ділянці розташована нежитлова будівля, яка згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з 11.08.2023 належить [PERSON] . Окрім того, з акту обстеження земельної ділянки з кадастровим номером 7324510100:01:004:0435 вбачається, що на вказаній земельній ділянці розташоване нерухоме майно, власником якого з серпня 2023 року є [PERSON] . Однак відповідачем не вжито заходів до оформлення правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку та сплати коштів до бюджету. У зв`язку з цим з серпня 2023 року до серпня 2025 року кошти за користування громадянкою [PERSON] вищевказаною земельною ділянкою до бюджету не надходили, про що достовірно відомо Сторожинецькій міській раді. Таким чином, до сплати за користування земельною ділянкою підлягає 35 793, 37 грн., які позивач просить стягнути з відповідачки на користь держави в особі Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області. У судовому засіданні прокурор Єленюк О.В. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області Сирбу А.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відповідачка своїм правом на подачу відзиву не скористалася. Вислухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 438104018 від 04.08.2025, право власності на нерухоме майно нежитлову будівлю, загальною площею 354,3 кв.м, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] . Згідно з копією відповіді Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області від 18.02.2025 № 492, [PERSON] права користування земельною ділянкою кадастровий номер 7324510100:01:004:0435 не оформлено, сплати відповідних коштів за користування нею не надходило. Згідно з копією витягу № НВ-9945285842025 від 17.02.2025 нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 7324510100:01:004:0435 становить 991457,89 гривень. Відповідно до копії рішення Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області № 155-9/2021 від 24.06.2021 міська рада вирішила встановити з 01 січня 2022 року на території Сторожинецької міської територіальної громади ставки земельного податку. Згідно з Додатком 1 до рішення Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області № 155-9/2021 від 24.06.2021 ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено для будівництва та обслуговування будівель торгівлі становить 2 % нормативної грошової оцінки. Згідно з копією відповіді Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 22.05.2025 № 3766/5/24-13-24-02-04-2 станом на 22.05.2025 жодних надходжень по сплаті земельного податку або орендної плати з фізичних осіб за вказано земельною ділянкою від [PERSON] до органів ДПС не зафіксовано. Згідно з копією акта обстеження земельної ділянки від 22.05.2025 встановлено, що нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , власником якого за період з серпня 2023 року по даний час є [PERSON] , розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером 7324510100:01:004:0435, площею 0,1515 та, яка частково по периметру огороджена парканом. Вказана земельна ділянка використовується без правоустановлюючих документів. Розмір суми збитків у формі недоотриманої суми коштів (упущена вигода), за період з 11 серпня 2023 року по 21 травня 2025 року становить 31 955, 47 грн., яка підлягає стягненню з власників об`єкту нерухомого майна на підставі статей 1212, 1214 ЦКУ за використання без належних на те правових підстав земельної ділянки з кадастровим номером 7324510100:01:004:0435, площею 0,1515 га, на якій розміщено вищезазначені об`єкти нерухомого майна. Згідно з копією витягу з Державного реєстру речових прав № 417184061 від 11.03.2025 земельна ділянка з кадастровим номером 7324510100:01:004:043, площею 0,1515 га, перебуває у власності територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області. Згідно з копією відповіді Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області від 01.08.2025 № 2872, за період з 11 серпня 2023 року по 31 липня 2025 року включно [PERSON] не сплачувалася плата за користування земельною ділянкою комунальної власності, у результаті чого виникла заборгованість у розмірі 35793,37 грн. Згідно з копією розрахунку недоотриманої суми коштів (упущеної вигоди) нарахована за використання земельної ділянки з кадастровим номером 7324510100:01:004:0435 за період з 11 серпня 2023 року по 31 липня 2025 року включно, власнику нерухомого майна [PERSON] станом на 01.08.2025 розмір заборгованості становить 35 793, 37 грн. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу стягнення безпідставно збережених відповідачем коштів з орендної плати за землю. Вказані правовідносини регулюються нормами Земельного кодексу України та Цивільного кодексу України. Відповідно до п. «б» ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. Зі змісту статей 122-124 Земельного кодексу України вбачається, що міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки. Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Відповідно до пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Відповідно до пп. 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Відповідно до пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди. З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття «земельний податок» і «орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності». Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдиною можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата. Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 ПК України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 по справі № 920/739/17. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Глава 83 Цивільного кодексу України врегульовує відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до ч. 1-2 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Отже, у разі неоформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладення договору оренди, внаслідок чого її власник недоотримує дохід у вигляді орендної плати, за своїм змістом є кондикційними. Зазначена правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України. За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберіг), або вартість цього майна. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.02.2019 по справі № 922/391/18. Відповідно до ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Як вбачається з матеріалів справи предметом позову є стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати на підставі статей 1212, 1214 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних на те правових підстав, земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розміщений. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є власником нежитлової будівлі, загальною площею 354,3 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка розташована на земельній ділянці, яка перебуває в комунальній власності Сторожинецької міської ради. Матеріали справи не містять доказів належного оформлення власницею будівлі права користування земельною ділянкою, зокрема укладення відповідного договору оренди зі Сторожинецькою міською радою Чернівецького району Чернівецької області та державної реєстрації такого права. У своєму позові прокурор зазначає, що відповідачка [PERSON] у період з 11.08.2023 по 31.08.2025 за відсутності договору оренди земельної ділянки не сплачувала кошти за користування земельною ділянкою, а тому безпідставно зберегла кошти за рахунок позивача у сумі 35 793, 37 грн., які зобов`язана повернути на підставі статей 1212-1214 Цивільного кодексу України. З огляду на викладене вище, суд вважає, що прокурор надав суду належні, допустимі та достатні докази того, що саме внаслідок несплати [PERSON] коштів за використання земельної ділянки з кадастровим номером 7324510100:01:004:0435 Сторожинецька міська рада Чернівецького району Чернівецької області недоотримала кошти у сумі 35 793, 37 грн.,в той час як відповідачка [PERSON] не надала суду жодних доказів того, що вона здійснювала сплату коштів за використання вищевказаної земельної ділянки. За таких обставин суд вважає, що обставини, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими письмовими доказами і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим позов Керівника Чернівецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області до [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів з орендної плати за землю підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжної інструкцією № 1383 від 08.08.2025 про сплату Чернівецькою обласною прокуратурою судового збору у сумі 3 028, 00 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved