Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

ТОВ «ФК Єврокредит», в інтересах якого діє адвокат Журавльов С.Г., звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 39 311,77 грн., що складається з: заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена) в розмірі 10 000,00 грн; заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі прострочена) в розмірі 29 311,77 грн. Також позивач просив стягнути з відповідачки судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11200,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 15.01.2020 року між Акціонерним товариством «Мегабанк» та відповідачкою [PERSON] було укладено договір № TDB.2020.0991.223 про відкриття рахунків, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії. Згідно п. 1.1. вказаного договору цей договір є договором приєднання до Правил обслуговування клієнтів за платіжними картками todobank у АТ «Мегабанк». Підписання сторонами цього договору вважається одночасно підписанням Правил, у зв`язку з чим Правила не підлягають додатковому та/або подальшому підписанню. Договір разом з Правилами, тарифами на послуги банку (додаток № 1 до договору) вступають в силу для сторін одночасно з підписанням цього договору і складають єдиний договір. Всі вищевказані документи у сукупності складають договірну основу, яка закріплює домовленості банка і клієнта щодо регулювання правовідносин, які виникли між ними, відповідно до приписів ст. 634 ЦК України є за своєю суттю договором приєднання, що укладено шляхом приєднання клієнтом пропозиції банку згідно ст. ст. 641, 644 ЦК України. Сторони погодили і клієнт своїм підписом підтвердив, що істотні умови, які є обов`язковими для даного виду договору, можуть міститися як у цьому тексті чи додатках, додаткових угодах до нього, так і у правилах, тарифах тощо, що у сукупності складає договір. Також Клієнт своїм підписом підтвердив, що з умовами Договору (з урахуванням правил, що розміщені на офіційному сайті Банку www.megabank.ua та/або www.todobank.com.ua, та/або у відділеннях Банку, Тарифів, тощо), ознайомлений і згодний. Банк свої зобов`язання перед клієнтом за Кредитним договором виконав у повному обсязі, встановивши доступний ліміт кредитної лінії у межах максимального ліміту кредитної лінії на поточний рахунок клієнта у гривні і надавши йому можливість користуватись кредитними коштами у межах доступного ліміту кредитної лінії, визначеного кредитним договором. Клієнт здійснював користування грошовими коштами доступного ліміту кредитної лінії, що відображено у виписках з його рахунку. Однак, свої зобов`язання за Кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією відповідач не виконав. Згідно виписок по рахунку позичальника станом на 03.09.2024 року у позичальника сформувалась заборгованість перед банком в розмірі 39 311,77 грн, що складається з: заборгованості за кредитом (в тому числі простроченої) 10 000,00 грн та заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі прострочених) 29 311,77 грн. 03.09.2024 між АТ «Мегабанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, на підставі чого ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» набув право вимоги до боржників за основними договорами, серед яких є право вимоги до відповідачки за кредитним договором № TDB.2020.0991.223 від 15.01.2020. 27.12.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» уклало з ТОВ «ФК Єврокредит» Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги. Відповідно до умов якого до ТОВ «ФК Єврокредит» перейшло право вимоги до боржника за кредитним договором № TDB.2020.0991.223 від 15.01.2020. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс», а в подальшому - ТОВ «ФК Єврокредит», права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо АТ «Мегабанк» станом на день відступлення права вимоги - 03.09.2024 року. ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» та ТОВ «ФК Єврокредит» не здійснювало жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювало. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» заборгованість у загальному розмірі 39 311,77 грн, судовий збір в сумі 2422,40 та оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 11200,00 грн. Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 23.09.2025 відкрито провадження у справі, її розгляд постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, в позові представник позивача просив здійснювати розгляд справи без участі позивача та/або його представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. На адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, судові повістки, надіслані відповідачці на адресу реєстрації, повернулися до суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». 22.10.2025 від представника відповідачки до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю ознайомитися з матеріалами справи та надати відзив на позовну заяву. На підставі викладеного розгляд справи 22.10.2025 було відкладено. Однак, станом на даний час відзив на позовну заяву від відповідачки чи її представника до суду не надходили. 09.01.2026 від представника відповідачки до суду надійшло клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 09.01.2026 на 11:00, без його участі. Відповідно до частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачки та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 15.01.2020 АТ «МЕГАБАНК» та [PERSON] уклали договір № TDB.2020.0991.223 про відкриття рахунків, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії (далі договір), згідно з п. 1.1. якого цей договір є договором приєднання до Правил обслуговування клієнтів за платіжними картками todobank у АТ «МЕГАБАНК» (далі Правила). Підписання сторонами цього договору вважається одночасно підписанням Правил, у зв`язку з чим Правила не підлягають додатковому та/або подальшому підписанню. Договір разом з Правилами, Тарифами на послуги Банку (додаток № 1 до договору), вступають в силу для сторін одночасно з підписанням цього договору і складають єдиний договір. Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору банк відкриває клієнту: поточний рахунок в гривні; поточний рахунок в доларах США; поточний рахунок в Євро, (разом карткові рахунки), на підставі отриманої від клієнта заяви-анкети встановленого зразка, а також видає платіжну картку міжнародної платіжної системи (далі картка). Картковий рахунок в гривні обслуговується за дебетово-кредитною схемою, інші рахунки - за дебетовою схемою. Картка, що видається на підставі цього договору є власністю Банку. Згідно з п. 1.4. кредитного договору Банк має право надавати клієнту на картковий рахунок (в гривні) кредит (встановити доступний ліміт кредитної лінії у межах максимального ліміту кредитної лінії) в сумі та на умовах визначених договором. Кредит використовується клієнтом на споживчі цілі. Операції за картковим рахунком проводяться з урахуванням встановленого доступного ліміту кредитної лінії. Пунктом 2.1., 2.2 договору сторони узгодили, що Банк може надавати клієнту кредит шляхом сплати з карткового рахунку платежів клієнта, здійснення його розрахункових операцій та видачі йому готівки на суму, що перевищує залишок на цьому рахунку, але в межах доступного ліміту кредитної лінії, а саме: сума максимального ліміту кредитної лінії становить 200000 грн; пільговий період для нарахування процентів по заборгованості, що виникла внаслідок здійснення операцій в торгово-сервісних мережах до 62 днів; процентна ставка (фіксована), % річних: базова складає 56 % (тариф todobank) та 48% (тариф todobank+), у пільговий період 0,0001 %; кінцевий строк, до якого має бути сплачена заборгованість за доступним лімітом кредитної лінії у повному обсязі 14.01.2021. Відповідно до п. 2.4. кредитного договору сплата процентів, передбачених умовами договору за користування доступним лімітом кредитної лінії, здійснюється клієнтом у разі його використання (повністю та/або частково). Клієнт зобов`язаний при користуванні доступним лімітом кредитної лінії: щомісячно, не пізніше розрахункової дати місяця, наступного за звітним, сплатити обов`язковий мінімальний платіж, в т.ч. проценти та інші обов`язки платежі, передбачені договором, у розмірі, визначеному тарифами, шляхом забезпечення надходження цих коштів на картковий рахунок 1; погасити заборгованість за доступним лімітом кредитної лінії до настання кінцевого строку сплати цієї заборгованості (п. 3.1.2. договору). Пунктом 4.1. договору передбачено, що підписавши цей договір клієнт підтверджує, що один примірник цього договору із додатками, картка та ПІН-код до неї, тарифи, паспорт споживчого кредиту, ним отримані під підпис. З реальною річною процентною ставкою та загальною вартістю кредиту на дату укладення договору, у письмовій формі ознайомлений. Відповідно до п. 7.1. кредитного договору він набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 99 років, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань за ним. У випадку якщо за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення строку дії договору, сторони не повідомили одна одну про його припинення, договір продовжує свою дію на кожний наступний календарний рік. Закінчення строку договору не звільняє клієнта від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до довідки-розрахунку станом на 03.09.2024 загальна заборгованість [PERSON] за кредитним договором № TDB.2020.0991.223 від 15.01.2020 станом на 03.09.2024 складає 39 311,77 грн, що складається з: заборгованості за основним боргом 10 000,00 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 29 311,77 грн. На підтвердження факту користування кредитними коштами позивач надав виписки по особовому рахунку відповідачки з 15.01.2020 по 02.12.2022, та з 03.12.2022 по 03.09.2024, в яких відображено рух наданих кредитних коштів та нараховані проценти за користування кредитом. 03.09.2024 відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону) АТ «МЕГАБАНК» (далі Банк) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» уклали договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, відповідно до п. 1 якого Банк відступив новому кредитору належні Банку, а новий кредитор набув права вимоги Банку до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у додатку № 1 цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за договорами на розрахунково-касове обслуговування та/або договорами про користування банківськими індивідуальними сейфами та/або кредитними договорами, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно з реєстром у додатку № 1 до цього договору. Новий кредитор сплачує Банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором. Відповідно до п. 4 договору № GL1N426240 сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору новий кредитор сплачує Банку грошові кошти у сумі 21723211,51 грн (ціна договору). Ціна договору сплачується новим кредитором Банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до п. 14 цього договору, на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор. Оплата підтверджується копією платіжної інструкції № 66895 від 31.07.2024 на суму 23 425 777,00 грн. Отже, ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» набуло право вимоги до боржників за основними договорами, в тому числі, і за кредитним договором №TDB.2020.0991.223 від 15.01.2020, відповідно до якого боржником є [PERSON] , що підтверджується витягом з додатку № 1 до договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, укладеного 03.09.2024. 27.12.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» і ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» уклали договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, відповідно до п. 2 якого права вимоги переходять від первісного кредитора до нового кредитора з моменту підписання сторонами цього договору та додатку № 1. У п. 4 договору № 1/12, з урахуванням змін, внесених у цей пункт додатковою угодою № 1 від 23.05.2025, сторони узгодили ціну договору та строки здійснення розрахунків за ним. Зокрема, відповідно до додаткової угоди № 1 від 23.05.2025 умовами п. 4 узгоджено, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору, новий кредитор сплачує первісному кредитору грошові кошти у сумі 22 730 000,00 грн (ціна договору). Ціна договору сплачується новим кредитором шляхом безготівкового перерахування коштів на будь-який з рахунків первісного кредитора в банківських установах за реквізитами, що зазначені у цьому договорі. Оплата здійснюється з розстроченням платежу наступними частинами: 1) в строк до 31.12.2024 включно має бути сплачений аванс в сумі 8 030 000,00 грн; 2) в строк до 31.08.2025 включно має бути сплачений залишок суми в розмірі 14 700 000,00 грн. Аванс за договором № 1/12 в сумі 8 030 000,00 грн. було сплачено, що підтверджується копією платіжної інструкції № 1074 від 27.12.2024. Пунктом 14 договору № 1/12 визначено, що цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін. Відповідно до умов договору № 1/12 Товариство набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості боржників за основними договорами. Згідно з витягом з додатку № 1 до договору № 1/12 про відступлення прав вимоги, серед інших, до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № TDB.2020.0991.223 від 15.01.2020, відповідно до якого, боржником є відповідачка [PERSON] , сума заборгованості 39 311,77 грн. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Між учасниками справи існують правовідносини за кредитним договором, які спочатку виникли між відповідачем та первісним кредитором (АТ «МЕГАБАНК»), а в подальшому - між відповідачем та новим кредитором (ТОВ «ФК Єврокредит»). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. З матеріалів справи вбачається, що АТ «МЕГАБАНК» та відповідач уклали договір про відкриття рахунків, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії, за яким відповідачці було надано можливість використовувати кошти у межах встановленого кредитного ліміту, тобто між сторонами фактично склались договірні правовідносини у порядку статей 626, 628 ЦК України щодо отримання кредиту. Факт укладення договору підтверджується матеріалами справи, а також випискою по особовому рахунку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. З матеріалів справи вбачається, що первісний кредитор - АТ «МЕГАБАНК за договором надав грошові кошти боржниці, тобто виконав свої зобов`язання з надання коштів. На підтвердження наявності невиконаних кредитних зобов`язань позивач надав виписки по особовому рахунку відповідачки з 15.01.2020 по 02.12.2022, та з 03.09.2022 до 03.09.2024, в яких відображено рух наданих кредитних коштів та нараховані проценти за користування. Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим наказом Мін`юсту від 12.04.2012 № 578/5, згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання господарських операцій і стали підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку та податкових документах належать касові, банківські документи, ордери, повідомлення банків і переказні вимоги, виписки банків, корінці квитанцій, банківських чекових книжок, наряди на роботу, акти про приймання, здавання і списання майна й матеріалів, квитанції і накладні з обліку товарно-матеріальних цінностей, рахунки-фактури, авансові звіти тощо. Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами. Вказаний правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18. Як вбачається із виписки по рахунку, відповідачка користувалася кредитною карткою, а також нею періодично вносились кошти на погашення заборгованості. Отже, відповідачка своїми діями визнавала наявність кредитних правовідносин з АТ «МЕГАБАНК». Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Судом на підставі досліджених договорів відступлення права вимоги встановлено, що до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідачки за договором № TDB.2020.0991.223 від 15.01.2020, а тому з дати відступлення права вимоги ТОВ «ФК Єврокредит» стало кредитором за вказаним договором. Оскільки первісний кредитор виконав взяті на себе зобов`язання щодо надання боржнику кредитних коштів у користування (право вимоги за якими згодом перейшло до позивача), однак відповідачка, в порушення ст. 509, 1048, 1049, 1054 ЦК України та умов договору, зобов`язань щодо їх повернення не виконала, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту в повному обсязі. Водночас, суд відмовляє у задоволенні вимог в частині стягнення заборгованості за процентами, з огляду на таке. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Так, позивач на підтвердження розміру нарахованих процентів надав виписки по особовому рахунку відповідачки з 15.01.2020 по 02.12.2022, та з 03.09.2022 до 03.09.2024, в яких відображено рух наданих кредитних коштів та нараховані проценти за користування ними, та довідку-розрахунок заборгованість станом на 03.09.2024 складає 39 311,77 грн, що складається з: заборгованості за основним боргом 10 000,00 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 29311,77 грн. Водночас у довідці-розрахунку не конкретизовано порядок та розмір нарахованих процентів за користування кредитними коштами (відображена лише загальна сума без конкретизації періоду нарахування, відсоткової ставки нарахування тощо). Договором TDB.2020.0991.223 від 15.01.2020 визначено два види процентної базової ставки в розмірі 56 % (тариф todobank) та 48% (тариф todobank+), яка саме процентна ставка використовувалась для обчислення процентів позивачем не вказано. З виписки по рахунку також не вбачається розмір відсоткової ставки, за якою нараховувались проценти за користування коштами. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором (постанову Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15). Належним чином дослідити розрахунок заборгованості за кредитним договором, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з випискою з особового рахунку позичальника, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок це процесуальний обов`язок суду (постанови Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 404/251/17, від 05.12.2018 у справі № 346/5603/17, від 20.07.2022 у справі № 343/557/15-ц, від 14.09.2022 у справі № 369/7147/15-ц). Однак, позивач не надав детального розрахунку заборгованості по процентах за користування кредитними коштами. Крім того, позивач не визнав за доцільне приймати участь в судових засіданнях під час розгляду справи, чим позбавив себе можливості навести додаткові аргументи на підтвердження правильності заявленої до стягнення суми заборгованості за відсотками. На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що позовна вимога про стягнення заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками задоволенню не підлягає. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат суд зазначає наступне. Позивач заявив до стягнення з відповідачки на свою користь судових витрат у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрат на професійну правову допомогу у розмірі 11 200,00 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір, а також інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, у зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволені часткового на 25,44% (10000,00х100/39311,77), з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача сплачена сума судового збору в розмірі 616,26 грн. (2422,40х25,44/100) та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 2 849,28 грн. (11200,00х25,44/100).

Outcome: partial