Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

Представник позивача звернувся із вимогами, якими просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, оскільки останній у добровільному порядку не виконує взяті на себе зобов`язання. Ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак, в позовній заяві звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до суду також не з`явився, однак, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомив, тому суд, враховуючи неявку відповідача без поважних причин та не подання ним відзиву, розглянув справу заочно, без його участі, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. 02.08.2021 між відповідачем та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» укладено кредитний договір №8615550893 на підставі якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 19449 грн (а.с. 4-7). Позивач наразі є новим кредитором відповідача. Відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на день звернення до суду із цим позовом становить 23268,75 грн та складається із заборгованості за: тілом кредиту в сумі 11636,75 грн, процентами в сумі 0,20 грн, комісією в сумі 11631,80 грн (а.с. 12). Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступним нормам права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності. За такими принципами: кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Тягар доказування покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України). Кредитний договір, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Проаналізувавши фактичні обставини справи, вимоги законодавства у даних правовідносинах й усталену судову практику, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Позивач з метою захисту своїх порушених прав, що знайшли своє відображення у порушенні відповідачем умов кредитного договору та взятих на себе зобов`язань, звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, як одним із способів та видів такого захисту. Також, суд встановив, що тривале порушення боргових зобов`язань у причинно-наслідковому зв`язку потягнуло за собою появу вищевказаної заборгованості. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим та таким, який підлягає повному задоволенню. Підстав для відмови у задоволенні позову, або часткового задоволення позову судом не встановлено. Крім зазначеного, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, на підставі приписів ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати за розгляд цієї цивільної справи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved