Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Покровського районного суду міста Кривого Рогу з позовом до [PERSON] з вимогою про стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) до закінчення навчання. Позивачка у своєму позові зазначила, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 18 червня 2005 року, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . На час звернення позивачки до суду, син сторін досяг повноліття. На даний час син [PERSON] навчається на першому курсі в Криворізькому національному університеті, денної форми навчання, термін навчання по 30.06.2028 року. Позивач зазначила, що з відповідачем проживають окремо, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги хоча має можливість її надавати. Позивачка працює, але її доходів не вистачає на повноцінне забезпечення потреб сина в період його навчання. Зазначені обставини слугували підставою для звернення до суду із цим позовом. Ухвалою суду від 03.11.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилась, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення у разі неявки до суду відповідача не заперечувала. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надіслання судової повістки рекомендованим листом з повідомленням, однак до суду не з`явився, у запропонований судом строк відзиву на позовну заяву не надав, заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило, про причини неявки суду не повідомив. Третя особа про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надіслання судової повістки рекомендованим листом з повідомленням, однак до суду не з`явився. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони перебувають зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано 18 червня 2005 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . Сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження, що міститься в матеріалах справи, батьками якої є батько: [PERSON] , мати: [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Станом на момент звернення до суду із цим позовом, [PERSON] досяг повноліття, однак продовжує навчання. Згідно Акту, посвідченого ОСББ «КР ВАТУТІНА 43/1» від 21.10.2025, за адресою: [ADDRESS] , фактично проживають гр.. [PERSON] , її син [PERSON] , її дочка [PERSON] , батько дітей [PERSON] разом з ними не проживає, утримання дітям не надає. Згідно довідки № 37-99 від 15.09.2025, що міститься в матеріалах справи [PERSON] , [INFO] є студентом 1 курсу групи АКІТР-25ск, факультету інформаційних технологій, Криворізького національного університету, денної форми навчання, термін навчання по 30.06.2028 року. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України. Згідно приписів ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Із аналізу положень зазначеної норми права вбачається, що обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують вчитися виникає лише при наявності в сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною 18 років, але не більше 23 років; продовження навчання; потреба у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням; наявність можливості у батьків надавати допомогу. При цьому суд враховує, що, особи, які досягли 18 років є повнолітніми, отримують повну дієздатність і можуть самостійно піклуватися про себе, якщо це потрібно. Тому законодавець і передбачив, з одного боку, обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина або доньку, які продовжують навчання, оскільки, це дозволить їм отримати освіту, але передбачив, що такий обов`язок виникає лише тоді, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, так як було б нерозумним ставити в скрутне матеріальне становище одну повнолітню людину в цілях утримання іншої повнолітньої працездатної людини. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 24.02.2016 року у справі № 6-1296цс15, при визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Як вбачається із ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також, суд враховує положення постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. Судом встановлено, що син сторін навчається на бюджетній основі на денній формі навчання, не працює, а тому він потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина, і цей обов`язок також розповсюджується на позивача. Таким чином, при визначенні розміру аліментів, суд враховує взаємний обов`язок батьків по утриманню дитини, встановлені обставини справи, оцінює надані докази в їх сукупності та дійшов висновку щодо можливості стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі, який є справедливим і не буде накладати непропорційний фінансовий тягар на відповідача, зокрема, і з врахуванням того, що син є повнолітнім і працездатним в силу чого має можливість забезпечувати своє життя також самостійно, тому необхідно стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача на користь сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно до досягнення ним 23-х років. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову до суду, тобто відповідно до позовної заяви з 22.10.2025 року. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в межах сум платежу за один місяць. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Відповідно до частин 1, 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в користь держави.

Outcome: partial