Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-01 00:00:00

Представник ТОВ «Фінпром Маркет» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики №1884645 від 15.03.2021. Позовні вимоги мотивує тим, що 15.03.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №1884645 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 2000,00 грн на строк позики - 29 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Враховуючи викладені вище умови договору позики №1884645 від 15.03.2021, заборгованість відповідача за договором позики складає 6736,20 грн, зокрема: 2000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 4736,20 грн сума заборгованості за відсотками. 26.10.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу №2610 від 26.10.2021, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики №1884645 від 15.03.2021. 03.04.2023 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики №1884645 від 15.03.2021. Відповідно до реєстру прав вимог від 03.04.2023 до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 6736,20 грн, з яких: 2000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 4736,20 грн сума заборгованості за відсотками. На підставі викладеного вище, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованість за договором позики №1884645 в розмірі 6736,20 грн, суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн. Ухвалою суду від 03 листопада 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» інформацію щодо належності [PERSON] карткового рахунку та виписку по картковому рахунку. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі відповідач отримав 20 листопада 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача до суду не надходило. Правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Крім того, клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. 15 березня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1884645, згідно умов якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Згідно п.2 даного договору, сума позики становить 2000,00 грн; строк позики 29 днів; процентна ставка 1,99%; процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 2,70% дата повернення позики 13.04.2021; орієнтовна реальна річна процентна ставка 3,65 %, орієнтовна загальна вартість позики у гривнях 2005,80 грн. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» довідкою про ідентифікацію підтверджує, що клієнт [PERSON] ідентифікований ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" шляхом використання одноразового ідентифікатора, що є аналогом електронного підпису при укладенні 15.03.2021 договору № 1884645. Довідка видана 02.10.2025 ТОВ «ФК «Фінекспрес» №КД-000055843/ТНПП підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою API-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення платіжної операції 15.03.2021 на суму 2000.00 грн.; отримувач Курлян Юрій - ЕПЗ номер [NUMBER] . Із інформації АТ КБ «ПриватБанк» слідує, що на ім`я [PERSON] . В банку емітовано карту № [NUMBER] . Із виписки за договором б/н від 156.03.2021 -18.03.2021 слідує, що 15.03.2021 року на рахунок [PERSON] було зарахування кошті в сумі 2000,00 грн. Копією платіжної інструкції/операції c37aa055-a8e8-4a70-bd3e-4abd5273e4b0 стверджується транзакція 15.03.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в сумі 20000,00 грн на платіжний інструмент [NUMBER] . 26 жовтня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (фактор) укладено договір факторингу №2610. За цим договором фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей (додаток №1 до цього договору), в розмірі портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами (право вимоги). Акт прийому-передачі реєстру заборгованостей за договором факторингу №2610 від 26 жовтня 2021 року підписано сторонами. Відповідно до реєстру прав вимог №2, ТОВ «Фінасова компанія управління активами» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором №1884645 в сумі 6736,20 грн, з яких: 2000,00 грн заборгованість за тілом; 4736,20 грн заборгованість по процентам. 03 квітня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (клієнт) та ТОВ «Фінпром маркет» (фактор) укладено договір факторингу №030423-ФК. За цим договором фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей (додаток №1 до цього договору) в розмірі портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами (право вимоги). Акт прийому-передачі реєстру заборгованостей за договором факторингу №030423-ФК від 03 квітня 2023 року підписано сторонами. Відповідно до реєстру боржників від 03.04.2023 та розрахунку суми заборгованості [PERSON] , ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором №1884645 в сумі 6736,20 грн, з яких: 2000,00 грн заборгованість за тілом; 4736,20 грн заборгованість по процентам. За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин сьомої та дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно із ст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦКУ встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 2 ст.1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Частинами 1 та 2 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст.516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст.ст.1080,1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Частиною 1 ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У відповідності до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу якщо відповідач заперечує проти позову, то саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами. Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань та спростування суми заборгованості перед позивачем та позовних вимог взагалі. Проте, згідно умов укладеного договору позики №1884645 від 15.03.2021, позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 2000 грн, строк позики - 29 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день (базова процентна ставка/фіксована), дата надання кредиту - 15.03.2021, дата повернення кредиту - 13.02.2021. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Нарахування відсотків за користування кредитом після спливу строку кредитування законом не передбачене. Матеріали справи не містять доказів пролонгації укладеного договору позики №1884645 від 15.03.2021. Посилання позивача на п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позику, відповідно до якого передбачено строк автопролонгації договору не більше 90 календарних днів є необґрунтованим, оскільки наявні в матеріалах справи Правила надання грошових коштів у позику [PERSON] не підписані, а тому, згідно роз`яснень, що викладені у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 по справі №342/180/17, з огляду на їх мінливий характер, такі Умови та Правила не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін. Відтак, враховуючи умови укладеного сторонами договору позики, строк дії якого визначено з 15.03.2021 по 13.04.2021 включно, то стягненню підлягає заборгованість за відсотками в розмірі 1154,20 грн (із розрахунку 2000 грн х 1,99% х 29 днів). Враховуючи ту обставину, що суду не надано доказів того, що [PERSON] повернув кредитні кошти, отримані ним на підставі договору позики №1884645 від 15.03.2021, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача заборгованість в сумі 3154,20 грн, з яких: сума позики 2000,00 грн, проценти за користування кредитом 1154,20 грн. Оскільки, позовні вимоги задоволено частково, тому судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені платіжним дорученням, за правилами ст.141ЦПК України покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1134,17 грн. Згідно положень ч. 1 - ч. 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник позивача додав до позовної заяви договір №25-08/25ФП про надання правничої допомоги від 25.08.2025, укладений між адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною та ТОВ «Фінпром Маркет»; акт приймання передачі справ на надання правничої допомоги; витяг з акту №3-ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги №25-08/ФП від 25.08.2025 р., з якого слідує, що вартість наданої послуги - 4500,00 грн; платіжну інструкцію кредитного переказу коштів від 15.10.2025; ордер; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2099. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, представник позивача підтвердив надані адвокатські послуги належними засобами доказування, а також не подання відповідачем клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу пропорційно задоволеним вимогам, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2106,90 грн.

Outcome: partial