Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

У листопаді 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства "Новозаводські аграрні інвестиції", мотивуючи його тим, що 20 грудня 2016 року між ним та відповідачем були укладені строком на 10 років договори оренди 9/10 частки земельних ділянок з кадастровими номерами 1825483600:04:000:0093, 1825483600:04:000:0079, які 26.12.2016 зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно умов договорів, орендна плата за земельні ділянки здійснюється з урахуванням індексації та вноситься до 31 грудня поточного року, та встановлюється в розмірі не менше 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік, яка на дату укладення договорів складала 1460,92 грн. за один рік по кожному договору. Заборгованість відповідача по орендній платі з 2022 по 2024 роки по кожній земельній ділянці окремо складає: 1849,52+1535,43+1636,23=5021,18 грн. Рекомендованим листом від 19.12.2024, який вручено 03.01.2025, відповідача повідомлено про намір розірвати договори оренди землі у зв`язку з несплатою орендної плати за останні три роки, однак вказаний лист відповідач залишив без відповіді. Враховуючи наведене, просить суд розірвати договори оренди 9/10 частки земельних ділянок, укладені 20.12.2016 між ним та відповідачем, площею 3,3551 га., з кадастровим номером 1825483600:04:000:0093, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.12.2016, номер запису 18495989, площею 2,3412 га., з кадастровим номером 1825483600:04:000:0079, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.12.2016, номер запису 18496406 та стягнути з відповідача судовий збір. 11.11.2025 судом позовну заяву позивача залишено без руху та надано строк на усунення виявлених недоліків. На виконання ухвали суду, 12.12.2025 позивачем подано позовну заяву в новій редакції, однак не всі недоліки зазначені судом, позивачем були виконанні, але їх невиконання не давала суду підстав, передбачених у ст.ст.185, 186 ЦПК України, для повернення позовної заяви або відмовити у відкритті провадження у справі. Ухвалою суду від 18.12.2025 відкрито провадження у справі, розгляд її призначено у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. 02.01.2026 до суду від представника відповідача Горецького І.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить прийняти відзив, розгляд справи проводити за правилами загального провадження та у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Згідно ч.7 ст.43 ЦПК України, у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення. Судом встановлено, що відзив на позовну заяву поданий представником відповідача в електронній формі через підсистему "Електронний суд". Як вбачається з квитанції №5530963 про доставку до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС від 02.01.2026, [PERSON] направив відзив на позовну заяву і додаток лише відповідачу ПП "Новозаводські аграрні інвестиції". Однак, в порушення вимог ст.43 ЦПК України, до відзиву на позовну заяву не додано доказів надсилання позивачу копій поданих до суду документів, а тому суд поданий відзив на позовну заяву до уваги не приймає. Ухвалою суду від 08.01.2026 клопотання представника відповідача ПП "Новозаводські аграрні інвестиції"- Горецького І.М. про проведення розгляду справи за правилами загального позовного провадження, залишено без задоволення. Позивач у судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Будь-яких коштів за надані в оренду земельні ділянки за 2022-2024 роки від відповідача не отримував. У судове засідання представник відповідача не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. З викладених обставин суд вирішує справу у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України, з повідомленням сторін, за наявними у справі матеріалами. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 10.11.2016 та витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №№72804684, 72802878 від 10.11.2016, [PERSON] належать 9/10 частки земельних ділянок з кадастровими номерами 1825483600:04:000:0093 (площею 3,3551 га.), 1825483600:04:000:0079 (площею 2,3412 га.), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Новозаводської сільської ради Житомирського району Житомирської області (а.с.3-4, 5-6). Відповідно до договорів оренди землі від 20.12.2016 та актів приймання-передачі земельних ділянок, укладених між ПП "Новозаводські аграрні інвестиції" та [PERSON] , останній є власником 9/10 земельних ділянок та передав підприємству в оренду строком на 10 років земельні ділянки з кадастровими номерами 1825483600:04:000:0093 (площа 3,3551 га.), 1825483600:04:000:0079 (площа 2,3412 га.), які знаходяться на території Новозаводської сільської ради Пулинського району Житомирської області (а.с.7-9, 11-13). Згідно пунктів 9, 11 договорів, орендна плата встановлюється в розмірі не менше 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік і на дату укладення цих договорів склала по 1460,92 грн. Орендна плата вноситься орендарем щорічно у грошовій формі до 31 грудня. Відповідно до пунктів 35-36 договорів, дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї з сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Пунктом 40 договорів передбачено, що за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. Як вбачається з копій витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №№77794764, 77795766 від 05.01.2017, 9/10 земельних ділянок з кадастровим номером 1825483600:04:000:0093 (площа 3,3551 га), 1825483600:04:000:0079 (площа 2,3412 га), які розташовані на території Новозаводської сільської ради Пулинського району Житомирського району Житомирської області, цільове призначення яких - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належать [PERSON] 26.12.2016 проведено державну реєстрацію права оренди земельних ділянок, номер запису про інше речове право: 18495989, 18496406, рішення про державну реєстрацію №№33360268, 33360608, та передані в оренду ПП "Новозаводські аграрні інвестиції" строком на 10 років (а.с.10, 14). 19.12.2024 [PERSON] надіслав на адресу ПП "Новозаводські аграрні інвестиції" заяву про намір розірвання договорів оренди земельної ділянки від 20.12.2016, оскільки станом на 19.12.2024 порушено умови договорів, а саме - не здійснюється сплата орендної плати за останні три роки. У зв`язку з цим повідомляє про намір розірвати договори оренди земельних ділянок та повернути йому всі земельні ділянки, що є предметом оренди у визначений законом та договором строк. Просить повідомити його до 19.01.2025 у письмовій формі про зручний час і місце для зустрічі з метою оформлення розірвання договорів оренди земельних ділянок та передачі всіх ділянок у його розпорядження (а.с. 15). Згідно ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст.1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно ст.2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Зі ст.6 Закону України "Про оренду землі" вбачається, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" визначено, що за договором оренди землі орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до статті 21 вказаного Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Згідно пункту "д" ч.1 ст.141 Земельного кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Аналіз наведених норм права вказує на те, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року в справі №912/1385/17 зазначено, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, а тому при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року в справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку в справі №910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду не вбачає. У постанові викладено, що стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 зроблено висновок, що частинами першою і другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що "несплата орендної плати" охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо). Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 зазначив, що у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). У справі встановлено, що 20.12.2016 між ПП "Новозаводські аграрні інвестиції" та [PERSON] укладено договори оренди землі, згідно яких останній передав підприємству в оренду строком на 10 років земельні ділянки з кадастровими номерами 1825483600:04:000:0093 (площа 3,3551 га.), 1825483600:04:000:0079 (площа 2,3412 га.), які перебували на території Новозаводської сільської ради Пулинського району Житомирської області. На підтверджено того, що земельні ділянки передані в оренду ПП "Новозаводські аграрні інвестиції" надано копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №№77794764, 77795766 станом на 05.01.2017. Однак, позивачем до позовної заяви не надано доказів про те, що станом на день звернення до суду, оспорювані земельні ділянки перебувають в оренді ПП "Новозаводські аграрні інвестиції" і право оренди відповідачем не відчужене третім особами, або не передано в суборенду. Звертаючись до суду з позовом, позивач вказав, що підставою для розірвання договорів оренди земельної ділянки є систематична несплата орендної плати (ст.141 ЗК України). При цьому, позивачем будь яких доказів на підтвердження систематичної несплати відповідачем орендної плати протягом трьох років в період з 2022 по 2024 роки та відповідно істотного порушення умов договорів оренди, які могли б бути наслідком їх розірвання, надані не були та в матеріалах справи відсутні. Також, позивачем не доведено існування і будь-яких інших підстав для розірвання спірних договорів. При цьому суд звертає увагу на те, що при залишенні 11.11.2025 судом позовної заяви без руху, суд зберігаючи відповідно до ст.12 ЦПК України об`єктивність і неупередженість, доводив позивачу вимоги закону про те, що він повинен подати до суду докази разом з позовною заявою, оскільки суд з власної ініціативи не може збирати докази, а їх неподання може призвести до недоведення тих обставин, які зазначені в позовній заяві, та як наслідок, прийняття відповідного рішення. Позивачем [PERSON] ухвала суду в частині необхідності подання доказів була проігнорована та жодного документа на підтвердження позовних вимог щодо систематичної несплати відповідачем орендної плати за використання земельних ділянок так і не було подано, як і не повідомлено суд про неможливість подання таких доказів. Також, позивачем до суду не подано жодного клопотання про витребування судом необхідних доказів для доведення позовних вимог, у зв`язку з неможливістю їх подання з об`єктивних причин або ненадання їх юридичними особами за його зверненням. Подана до позовної заяви [PERSON] заява від 19.12.2024, адресована ПП "Новозаводські аграрні інвестиції", про намір розірвати договори оренди земельних ділянок у зв`язку з істотним порушенням умов договорів - несплата орендної плати за останні три роки, судом до уваги не береться, оскільки відображає лише суб`єктивну позицію позивача, яка не підтверджена іншими об`єктивними даними (документами), отриманими в уповноважених органах, установах чи організаціях. За правилами ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст.76 цього Кодексу, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено істотне порушення відповідачем договорів оренди землі, а саме - систематичну несплату орендної плати за користування належними йому земельними ділянками за 2022-2024 роки, оскільки жодного належного та допустимого доказу на підтвердження доводів викладених у позовній заяві, суду не надано. Дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, тому судовий збір з відповідача не стягуються.

Outcome: dismissed