Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

В липні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість в сумі 34420,00 грн., судові витрати у справі в розмірі 2 422,40 грн. судового збору і 10000 грн. на правничу допомогу. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 13.11.2021 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» ЄДРПОУ: 40842831 було укладено договір № 3156120663-516771 про надання позики в сумі 10000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, за яким відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов та правил зазначених у договорі. Однак, відповідач не виконала свої зобов`язання за укладеним договором, не повернула кредит та не сплатила проценти, у зв`язку з чим, станом на момент звернення до суду ( 20.07.2025) у відповідача, за Договором № 3156120663-516771, утворилася заборгованість. Ухвалою суду від 05.08.2025 відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити відповідне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 13.11.2021 між [PERSON] (згідно довідки Управління з питань реєстрації, з аналогічними даними зареєстрована особа на прізвище [PERSON] ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» ЄДРПОУ: 40842831 було укладено договір № 3156120663-516771 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, на умовах строковості, зворотності, платності, за яким відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов та правил зазначених у договорі. Вказаний Договір було укладено за допомогою веб-сайту (https://koshelok.ua/), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК», в рамках якої реалізується технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Відповідно до умов Кредитного Договору Товариство з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» надало [PERSON] кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: - сума кредиту, становить 10000,00 грн. ( п. 1.1. договору, р. 3., паспорту кредиту); - початковий строк кредитування, становить 28 днів, ( п. 2.1. договору, р. 3., р.4 паспорту кредиту, п. 1. графіку розрахунків); - дисконтна відсоткова ставка 1,65 % на добу за початковий строк кредитування, визначений п. 3.6., п. 3.7. договору (р. 4. паспорту кредиту, п. 1. п. 2. Графіку розрахунків); - базова процентна ставка - 2.2.% на добу за продовжений строк кредитування кредитом, визначений п. 3.5, 3.6., 3.7, 3.8 договору (р. 4. паспорту кредиту, п. 4 Графіку розрахунків). Відповідно до умов укладеного договору проценти нараховуються позикодавцем на весь період фактичного користування кредитом. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору та перерахував грошові кошти на банківську картку № [NUMBER] , яку [PERSON] вказала в особистому кабінеті як банківська картка, на яку Кредитодавець повинен перерахувати кошти згідно з договором № 3156120663-516771 від 13.11.2021р.. Вказане підтверджено довідкою АТ «Приватбанк» від 10.12.2025 року та випискою по рахунку. Однак, відповідач не виконала свої зобов`язання за укладеним договором, не повернула кредит та не сплатила проценти, у зв`язку з чим, станом на момент звернення до суду ( 20.07.2025) у відповідача, за Договором № 3156120663-516771, утворилася заборгованість по сплаті кредиту та відсотків за користування позикою у розмірі 34420,00 грн., з яких 10000,00 грн. заборгованість за сумою кредиту, 24420,00 грн. заборгованість за відсотками. Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно з вимогами ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких доказів (відомостей) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань перед позивачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їхній сукупності, суд вважає, що позивач довів перед судом правові підстави своїх вимог, а тому позов підлягає до задоволення повністю. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Судом встановлено, що 12.02.2025 між ТзОВ «Кошельок» та адвокатським бюро «Герман Гурський та партнери» укладено договір про надання правничої (правової) допомоги та згідно з додатком від 20.06.2025 до цього договору адвокатом надано Позивачу професійну правничу допомогу у цій справі на суму 10000. Водночас в перелік послуг включено формування додатків до позовної заяви та відправка позову стороні, всього на суму 3000грн., суд вважає, що вказані дії охоплюються попередніми пунктами зазначеного переліку, зокрема складанням позовної заяви. Таким чином, враховуючи відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд доходить висновку про обґрунтованість стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 7000 грн. На підставі ст. 509, 526, 546, 612, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved