Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

21 липня 2025 року представником позивача, адвокатом Скирдою В.І., до суду було подано позовну заяву про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову позивач зазначив, що [PERSON] за життя склала заповіт від 23 липня 2015 року, посвідчений секретарем виконкому Новоруської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області (реєстр № 43), яким заповідала: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,777 га з кадастровим номером 1223585500:01:002:0223, що знаходиться та території Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області своєму сину [PERSON] ; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,777 га з кадастровим номером 1223585500:01:002:0217, що знаходиться та території Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області своїй онучці [PERSON] ; грошові вклади, які зберігаються в Ощадбанку України своїм синам, а саме: [PERSON] та [PERSON] . Факт права власності спадкодавця на земельну ділянку з кадастровим номером 1223585500:01:002:0217 підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 145395 від 14.02.2008 року. Спадкодавець помер [INFO] . Позивач звернувся до третьої особи 01 липня 2025 року із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак отримав постанову про відмову від 01 липня 2025 року через пропуск шестимісячного строку для прийняття спадщини, встановленого ст. 1270 ЦК України. Ухвалою суду від 01 серпня 2025 року провадження у справі відкрито та постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 15 жовтня 2025 року було витребувано у Другої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із спадкової справи № 417/2024, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , завірені належним чином копії заяв спадкоємців, відмови від спадщини (якщо такі були подані), постанов нотаріуса про видачу або відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача надав письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Крім того, представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи подав заяву про розгляд справи без його присутності. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 08 вересня 2024 року. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкрилася в день смерті спадкодавця, тобто [INFO] . Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця с. Нова Дача Павлоградського району Дніпропетровської області (ст. 1221 ЦК України). До складу спадщини входить: - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,777 га з кадастровим номером 1223585500:01:002:0217, що знаходиться та території Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області; - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,777 га з кадастровим номером 1223585500:01:002:0223, що знаходиться та території Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області; - грошові вклади, які зберігаються в Ощадбанку України. Заповіт, посвідчений секретарем виконкому Новоруської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області 23.07.2015 року та зареєстрований в реєстрі за № 43. Згідно вищезазначеного заповіту [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: - земельну ділянку з кадастровим номером 1223585500:01:002:0223 заповідала своєму сину [PERSON] ; - земельну ділянку з кадастровим номером 1223585500:01:002:0217 заповідала своїй онучці [PERSON] (далі за текстом «Позивач»); - грошові вклади, які зберігаються в Ощадбанку України заповідала своїм синам, а саме: [PERSON] та [PERSON] . 14.05.2025 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку з кадастровим номером 1223585500:01:002:0223. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців. Позивач не подав заяву про прийняття спадщини у цей період. Згідно з ч. 1 ст. 1272 ЦК України, спадкоємець, який не подав таку заяву, вважається таким, що не прийняв спадщину, при цьому за ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк з поважної причини, суд може визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Суд оцінює поважність причин пропуску строку, враховуючи період від відкриття спадщини (04 липня 2024 року) до спливу шестимісячного строку (04 січня 2025 року). Позивачка стверджує, що не була обізнана про наявність заповіту, яким бабуся заповідала їй земельну ділянку. Про наявність заповіту та наявність позивачки в даному заповіті остання дізналась у червні 2025 року від відповідача. Із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк позивачка не зверталась у зв`язку з тим, що у померлої бабусі є два сина, які є спадкоємцями першої черги за законом. Крім того, ще однією поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини позивачкою є те, що померла [PERSON] до смерті була зареєстрована та фактично проживала в с. Нова Дача Павлоградського району Дніпропетровської області. В свою чергу, позивачка зареєстрована та фактично мешкає в м. Шахтарське (раніше Першотравенськ) Синельниківського району Дніпропетровської області. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 20 січня 2021 року у справі № 752/11156/18-ц (провадження № 61- 14082св20) оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Суд вважає, що необізнаність позивача про існування заповіту на її ім`я та проживання останньої в іншому районі від померлої бабусі є поважними причинами пропуску строку, оскільки вона не мала об`єктивної можливості дізнатися про наявність та зміст заповіту до червня 2025 року. Після отримання інформації про наявність заповіту на її ім`я, остання 01 липня 2025 року. звернулась до нотаріуса із заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Суд, враховуючи встановлені обставини справи, вважає достатнім строк у 3 місяці для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved