Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-01 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивач із урахуванням зменшених позовних вимог просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за договором кредиту № 8321451 у розмірі 11101,66 грн, із яких: 5450,00 грн - забргованість за основною сумою боргу, 4711,53 грн - заборгованість за процентами, 940,13 грн - заборгованість за комісією, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4500,00 грн. Свої первісно заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09.06.2025 ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та [PERSON] уклали договір про надання коштів у кредит № 8321451, за умовами якого кредитодавець надав відповідачці грошові кошти у розмірі 5450,00 грн на строк 360 днів (з 09.06.2025 до 03.06.2026) зі сплатою процентів у розмірі 0,95 % в день, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту. Комісія за надання кредиту складає 17,25 % від суми наданого кредиту, що в грошовому виразі складає 940,13 грн. Договір підписаний електронним підписом позичальниці, який відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора у порядку, визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію". Того ж дня, позикодавець на виконання умов вказаного договору передав відповідачці у власність грошові кошти в розмірі 5450,00 грн, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок останньої (№ [NUMBER] ) за посередництвом платіжної установи (ТОВ "ФК Фінекспрес"), що підтверджується електронною платіжною інструкцією, яка є первинним бухгалтерським документом, що складений та підписаний в електронній формі. ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" уклали договір факторингу № 16/10/25 від 16.10.2025, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, у тому числі за договором № 8321451 від 09.06.2025 в сумі 22001,66 грн, із яких: 5450,00 грн - забргованість за основною сумою боргу, 4711,53 грн - заборгованість за процентами, 940,13 грн - заборгованість за комісією, 10900,00 грн - заборгованість за пенею/неустойкою. Представниця відповідачки - адвокат Данилюк І.М. подала відзив на позов, у якому зазначила, що, виходячи з умов договору з первісним кредитором, загальний розмір кредиту (тіло кредиту) становить 5450,00 гривень, а загальні витрати за споживчим кредитом перевищують, більше ніж в 3 рази загальний розмір кредиту (тіло кредиту), а тому розрахунок заборгованості є несправедливим обрахунком, а, отже, і несправедливою(-ими) умовою(-вами) договору. Позивач, як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав позичальника у такий спосіб до укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які він не міг оцінити належно. Вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищеними, не відповідає передбаченим у ч. 3 ст. 509, ч. 1 та ч. 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Умова договору по нарахуванню процентів є несправедливою, а розмір нарахованих відсотків непропорційно високим, що призводить до дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальнику. З урахуванням указаного просить позовні вимоги задоволити частково, зокрема в частині тіла кредиту, в іншій частині - відмовити, витрати на правничу допомогу стягнути пропорційно до задоволеної частини вимог. Представник позивача в системі "Електронний суд" сформував заяву про зменшення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідачки заборгованість за договором кредиту № 8321451 у розмірі 11101,66 грн, із яких: 5450,00 грн - забргованість за основною сумою боргу, 4711,53 грн - заборгованість за процентами, 940,13 грн - заборгованість за комісією, зменшивши позовні вимоги на суму пені, а також відповідь на відзив, у якій зазначив, що розмір процентної ставки та умови її нарахування визначені умовами договору, з якими відповідачка ознайомилася та на них пристала. Доказів на стростування позовних вимог остання до відзиву не долучила (контррозрахунку, тощо), а відтак такий грунтується на припущеннях та зводиться до незгоди з доказами позивача та їх оцінки, що є виключною прерогативою суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, як безпосередньо в позовній заяві, так і в окремо сформованих клопотаннях і відповіді на відзив просив проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, її представниця - адвокат Данилюк І.М. позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту визнала, нараховані проценти просила зменшити до 50%, оскільки вони є завищеними та несправедливими. Також просила врахувати, що від стягнення неустойки позивач відмовився після подання відзиву на позов, а не ініціюючи таке зменшення самостійно. Її довірителька взяла кредит, оскільки кошти їй були потрібні на лікування дитини з інвалідністю, тобто через своє важке становище. Допустивши заборгованість, вона самостійно звернулися до позивача, намагаючись врегулювати спір добровільно, просила розстрочити їй заборгованість, однак останній не погодився на врегулювання спору, подавши даний позов, в якому за такий короткий час користування коштами нарахував непомірно великі відсотки, відключаючи неустойку. Також звернула увагу на розбіжність у розмірі відсоткової ставки, яка визначена у п. 2.3.1 та п. 2.2.8 кредитного договору. З метою захисту своїх інтересів відповідачка змушена була звернутись за правовою допомогою, що призводить до того, що вона вимушена оплачувати як за надану їй послугу, так і за таку послугу, надану позивачу, який є юридичною особою та для якого дана категорія спраав є шаблонною, однотипною, натомість її матеріальне та сімейне становище є складним, тому просить витрати на правничу допомогу зменшити через їх неспівмірність, а по оплаті судового збору - пропорційно до задоволених позовних вимог. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: згідно з ухвалою від 07.11.2025, суд відкрив провадження у даній справі та постановив розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та проведенням судового засідання. За клопотанням позивача витребував докази. 18 листопада 2025 року представниця позивача сформувала клопотання про розгляд справи за їх відсутності. 29 листопада 2025 року до суду поступили витребовувані докази. 01 грудня 2025 року представниця позивача сформувала клопотання про розгляд справи за їх відсутності. 03 грудня 2025 року представниця відповідачки подала відзив на позов, а 09 грудня 2025 року - клопотання про відкладення розгляду справи. 10 грудня 2025 року представниця позивача сформувала клопотання про розгляд справи за їх відсутності, 15 грудня 2025 року - заяву про зменшення позовних вимог та відповідь на відзив. В судовому засіданні 02 січня 2025 року представниця відповідчки долучила попередній розрахунок понесених її довірителькою судових витрат. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин: суд установив, що 09 червня 2025 року ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та [PERSON] у електронному вигляді уклали договір кредитної лінії (Надійний) № 8321451 (а.с. 10-17), за умовами якої позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджених умовах договору строк, шляхом їх перерахунку на банківський картковий рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позивальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (п. 2.1). Сума кредиту - 5450,00 грн, строк кредитування - 360 днів, комісія за надання кредиту 17,25 % від суми наданого кредиту, що в грошовому виразі складає 940,13 грн, процентна ставка - 0.95 %, дата повернення кредиту - 03.06.2026 (п. 2.2). Договір позичальниця підписала електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора 521247, що відображено в договорі, а також на що вказує довідка про ідентифікацію (а.с. 18). На підтвердження факту перерахування кредитних коштів в сумі 5450,00 грн [PERSON] на карту [NUMBER] позивач надав відповідну платіжну інструкцію, довідку та повідомлення (а.с. 19-21). Також за клопотанням позивача суд витребував інформацію про належність вказаної вище картки та про рух коштів по ній у спірний період, на що АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» скерував до суду повідомлення № БТ/Е-19414 від 28.11.2025, в якому зазначив, що на ім`я [PERSON] емітовано картку № [NUMBER] (а.с. 67), та виписку про рух коштів, згідно з якою на вказану картку 09.06.2025 поступили кошти на суму 5450,00 грн (а.с. 69). Факт отримання кредитних коштів відповідачка не заперечила, навпаки позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту визнала. Згідно з розрахунком заборгованості, який провело ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ АКТИВІВ», станом на 16.10.2025 за [PERSON] за договором № 8321451 від 09.06.2025 рахувалася заборгованість в розмірі 22001,66 грн, із яких: 5450,00 грн - забргованість за основною сумою боргу, 4711,53 грн - заборгованість за процентами, 940,13 грн - заборгованість за комісією, 10900,00 грн - заборгованість за неустойкою (а.с. 23-24). Проценти нараховані за період із 09.06.2025 до 07.09.2025 (91 день), що в межах строку кредитування. Процентна ставка - 0,95 %, що відповідає умовам договору. 16 жовтня 2025 року ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ АКТИВІВ» та ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" уклали договір факторингу № 16/10/25 (а.с. 25-29), згідно з яким від першого до другого перейшло право вимоги до боржників, у тому числі й до [PERSON] за договором № 8321451 від 09.06.2025 . Факт реального відступлення права вимоги підтверджується реєстром прав вимог № 16/10/25-01 від 16.10.2025 та платіжною інструкцією про здійснення оплати за вказаним вище договором факторингу (а.с. 29 звор. - 30, 31). Згідно з розрахунком заборгованості [PERSON] за договором № 8321451 від 09.06.2025, який провело ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ", за останньою рахується заборгованість в розмірі 22001,66 грн, із яких: 5450,00 грн - забргованість за основною сумою боргу, 4711,53 грн - заборгованість за процентами, 940,13 грн - заборгованість за комісією, 10900,00 грн - заборгованість за неустойкою (а.с. 32). ТОВ «ФІНПРОМ МАКЕТ» будь-яких нарахувань не проводило. Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ФІНПРОМ МАКЕТ», непогашення відповідачкою заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. В свою чергу відповідачка визнала вимоги в частині заявленого до стягнення тіла кредиту, в решті вимог просила відмовити через їх неспівмірно великий розмір. Оцінка суду та норми права, які застосував суд: вислухавши представницю відповідачки, вивчивши зміст заяв по суті спору, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов таких висновків. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно зі ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, в якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Виходячи з описаних норм законодавства, на підставі досліджених письмових доказів суд висновує, що відповідачка 09.06.2025 в електронній формі уклала з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ АКТИВІВ» договір кредитної лінії № 8321451, який підписала електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора. Факт укладення кредитного договору відповідачка не заперечила. Вказане свідчить про виникнення між [PERSON] та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ АКТИВІВ» кредитних правовідносин, до яких слід застосовувати вимоги ст. 509, 1054 ЦК України. Так, у частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За умовами укладеного договору позики, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ АКТИВІВ» надало [PERSON] кредит у розмірі 5450,00 грн на 360 днів (до 03.06.2026), за користування якого мав право нараховувати 0,95 % в день. Факт перерахування відповідачці кредитних коштів підтверджений належими доказами, що описано вище. Даний факт [PERSON] не заперечила, доказів повернення кредитних коштів не надала, навпаки визнала позовні вимог в частині заборгованості за тілом кредиту, а відтак суд уважає, що позивач підставно заявляє до стягнення 5450,00 грн заборгованості за тілом кредиту, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 1050 ЦК України, яка передбачає, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Щодо нарахованих та заявлених до стягнення процентів, суд зазначає, що умовами договору № 8321451 від 09.06.2025 визначено розмір щоденної процентної ставки - 0,95 %, з яким відповідачка погодилася, підписавши договір. Із вимогами про визнання спірного договору, як і його певних умов недійсними, не зверталася. Вказаний розмір процентної ставки відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування», а відтак підстав уважати, що розмір заборгованості за процентами є неспівмірним нема. Проценти нараховані в межах строку кредитування та відповідно до погоджених умов договору, а тому така складова заборгованості як заборгованість за процентами в розмірі 4711,53 грн нарахована підставно (51,775 грн(5450,00грн*0,95%)*91 день), оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Також відповідачці була нарахована і комісія за надання кредиту в розмірі 940,13 грн, нарахування якої обумовлено в кредитному договорі, з чим відповідачка погодилася, тому така підставно заявлена до стягнення, оскільки, згідно з вимогами ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування", до загальних витрат за споживчим кредитом включається серед іншого і комісії кредитодавця, пов`язані з наданням кредиту. Таким чином, відповідачка станом на 16.10.2025 мала перед ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ АКТИВІВ» невиконані зобов`язання в частині непогашеного тіла кредиту в розмірі 5450,00 грн, нарахованих та несплачених процентів у розмірі 4711,53 грн, а також 940,13 грн заборгованості зі сплати комісії з надання кредиту, що складає загальну суму 11101,66 грн, яку і заявляє до стягнення позивач. Щодо інших відображених у розрахунку заборгованості ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ АКТИВІВ», а саме нарахованої неустойки, то позивач вимоги свої в частині їх стягнення до початку розгляду справи по суті зменшив та до стягнення не заявляє. Під час існування невиконаного грошового зобов`язання за спірним договором, згідно з договором факторингу № 16/10/25 від 16.10.2025, до позивача перейшло право вимоги до відповідачки з виконання зобов`язань за вказаним договором. Факт переходу права вимоги до відповідачки від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ АКТИВІВ» до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» підтверджується вищеописаними договором факторингу, Реєстром боржників, платіжною інструкцією та відповідає вимогам ст. 1077, 1078 ЦК України, відповідно до яких за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Тобто, позивач належним чином підтвердив своє право вимоги до відповідачки за спірним договором. Після отримання права вимоги до [PERSON] ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» не здійснювало будь-яких інших нарахувань, а заявляє до стягнення ті суми заборгованості в частині тіла кредиту, процентів та комісії за надання кредиту, які були нараховані первісним кредитором на час відступлення права вимоги. Доказів належного виконання зобов`язань по поверненню позичкових коштів відповідачка суду не надала, не подала будь-яких доказів на спростування користування наданими їй коштами, навпаки визнала позовні вимоги в частині заборгованості за тілом кредиту, проценти та комісія за надання кредиту нараховані в межах строку кредитування, відповідно до вимог погодженого сторонами договору умов та вимог Закону України «Про споживче кредитування», право вимоги за договором перейшло до позивача у встановленому законом порядку, тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути 11101,66 грн заборгованості за договором № 8321451 від 09.06.2025, із яких: 5450,00 грн - забргованість за основною сумою боргу, 4711,53 грн - заборгованість за процентами, 940,13 грн - заборгованість за комісією, а зменшені позовні вимоги задоволити. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією (а.с. 6), а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 гривень. Беручи до уваги, що суд дійшов висновку про задоволення позову, тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн сплаченого судового збору. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке. Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Позивач на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 4500,00 гривень надав: - договір № 25-08/25/ФП про надання правничої допомоги від 25.08.2025, який укладений між ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" та адвокатом Ткаченко Ю.О., в якому визначено вартість кожної з послуг, яку надає адвокат Товариству (зокрем 500 грн - вивчення документів клієнта, їх аналіз, 4000 грн - підготовка позовної заяв у малозначній справі) (а.с. 34-35); - витяг з акта № 6ФП та акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 23.10.2025 за вказаним договором про надання правничої допомоги, де вартість наданих послуг по боржнику [PERSON] становить загальну суму 4500 грн (500 грн - вивчення документів клієнта, їх аналіз, 4000 грн - підготовка позовної заяви) (а.с. 37-38); - платіжну інструкцію від 27.10.2025, згідно з якою ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" здійснило сплату на користь адвоката Ткаченко Ю.О. згідно з актом № 6ФП приймання-передачі правничої допомоги від 23.10.2025 (а.с. 39); - ордер на надання правничої (правово) допомоги та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Ткаченко Ю.О. (а.с. 40, 41). Таким чином, позивач на обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі подав належні та допустимі докази, що описані вище. Однак, суд звертає увагу на те, що відповідачка заявила про зменшення розміру судових витрат через їх неспівмірність з позовними вимогами, зазначивши, що заявлений до стягнення розмір витрат на правничу допомогу є завишеним та недостатньо обґрунтованим. Адвокат здійснював представництво в типовій справі незначної складності. Також зазначила, що розмір гонорару повинен бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час і не повинен бути способом надмірного збагачення сторони. Зважаючи на викладене вище, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, ціни позову, обсягу виконаної адвокатом роботи, враховуючи вимоги розумності і справедливості, зважаючи на майновий стан відповідачки, яка має на утриманні дитину з інвалідністю (а.с. 82), та клопоче про зменшення витрат на правничу допомогу, суд уважає, що підставною до стягнення слід вважати суму в розмірі 1800,00 грн. На підставі викладеного, ст. 526, 626, 628, 639, 1048, 1054, 1077, 1078 ЦК України, ст. 3, 12 Закону України "Про електронну комерцію", ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування", та

Outcome: approved