Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулось з позовом до [PERSON] , вказавши, що 27.04.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір №652169129, на підставі якого відповідачеві було видано кредит в сумі 13000 гривень строком на 30 днів зі сплатою відсотків у розмірі 1,30% від суми кредиту за кожен день користування кредитом та у випадку користування кредитом понад визначений у договорі строк у розмірі 1,70% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. 31.10.2020 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткову угоду №26 до договору факторингу №28/118-01 від 28.11.2018 року, якою сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції та згідно умов договору клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. 27.02.2025 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу №27/0225-01 за умовами якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Витягом з реєстру прав вимоги №2 від 27.02.2025 року підтверджується набуття ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за договором №652169129 від 27.04.2020 року, укладеного з [PERSON] на загальну суму заборгованості у 35664,20 гривні. Внаслідок неналежного виконання зобов`язань за договором, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 35664,20 гривні та судовий збір. Ухвалою суду від 13.10.2025 року відкрите провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників. 24.11.2025 року представник відповідача адвокат Зачепіло З.Я. направила до суду клопотання про долучення як учасника та ознайомлення з матеріалами справи. 08.12.2025 року представник відповідача направила до суду відзив на позовну заяву в якому просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на відсутність доказів надання відповідачеві кредиту, переходу права вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», а також вказувала про безпідставність нарахування відсотків поза межами строку користування кредитом. 15.12.2025 року представник позивача направила до суду відповідь на відзив, в якому просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсягу на підставі наданих доказів. 29.12.2025 року представник відповідача направила до суду заперечення, в яких також просила відмовити у задоволенні позову. В ході розгляду справи сторонами будь-які інші заяви чи клопотання не подавались. При дослідженні матеріалів справи встановлено таке. 27.04.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір №652169129 на підставі якого, товариство зобов`язалось надати [PERSON] кредит без конкретної споживчої мети на суму 13000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п. 1.3, 1.4. або 1.5. договору. Згідно з п. 1.2. договору, кредит надається (договір укладається) строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником. На період строку, визначено п. 1.2. договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,30% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.3.). У випадку користування кредитом понад строк, встановлений п. 1.2. договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується базова процентна ставка в розмірі 1,70% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити товариству різницю між фактично сплаченими процентами за дисконтною та нарахованою базовою процентною ставками за весь строк користування кредитом (від дати отримання кредиту до фактичної дати його повернення) (п. 1.4.). Базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку користування кредитом, вказаного в п.1.2. договору, виключно за умови якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 1,30% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до п. 1.4. договору (п. 1.5.). Відповідач зобов`язаний повернути товариству кредит, нараховані проценти згідно з п. 1.3. договору не пізніше строку вказаного в п. 1.2. цього договору, згідно з п. 1.6. договору. Як вказує п. 1.7. договору, розрахунок сукупної вартості кредиту за дисконтною процентною ставкою та термін платежу згідно строку передбаченого п. 1.2. договору, зазначені в графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (Додаток №1 до договору). У відповідності до п.п. 2.1.1.6. договору, товариство має право укласти договір відступлення права вимоги за договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою, з урахуванням вимог законодавства України. Копією платіжного доручення від 27.04.2020 року підтверджується перерахування ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 13000 гривень на користь [PERSON] на рахунок № [NUMBER] з призначенням платежу: переказ коштів згідно договору №652169129 від 27.04.2020 року, [PERSON] , код [NUMBER] , для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer. За розрахунком заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у період з 27.04.2020 по 19.08.2020 року, внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань [PERSON] , виникла заборгованість в сумі 32791,20 гривня, з яких 13000 гривень заборгованості за тілом кредиту та 20012,20 гривень заборгованості по відсоткам за користування кредитом. Відповідачем 14.05.2020 року були сплачені 2873 гривні в якості погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитом. 31.10.2020 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткову угоду №26 до договору факторингу №28/118-01 від 28.11.2018 року, якою сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції та згідно умов договору клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. У відповідності до п. 8.1. договору, він набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками. Строк дії цього договору починає свій перебіг у момент, визначений в п. 8.1. договору та закінчується 31.12.2021 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. За розрахунком заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у період з 27.04.2020 року по 19.08.2020 року, внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань, у відповідача виникла заборгованість в сумі 32791,2 гривень, з яких 13000 гривень заборгованості за тілом кредиту та 22885,2 гривень заборгованості по відсоткам за користування кредитом (в позові сума відсотків вказана у 22664,2 гривні). 27.02.2025 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу №27/0225-01, за умовами якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Витягом з реєстру прав вимоги №2 від 27.02.2025 року передбачено набуття ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за договором №652169129 від 27.04.2020 року, укладеного з [PERSON] на загальну суму заборгованості 35664,20 гривні. За розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «Таліон плюс», заборгованість [PERSON] за кредитним договором, що утворилась за період з 19.08.2020 року по 27.02.2025 року становить 35664,20 гривні, з яких 13000 гривень заборгованості за тілом кредиту та 22664,20 гривні заборгованості по відсоткам за користування кредитом. При вирішенні спору суд виходить з такого. Згідно зі ст. 11 ч. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України. Згідно зі ст. 11 ч. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що договір №68237 про надання споживчого кредиту укладений 16.10.2021 року у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Можливість укладення договору шляхом фіксування його змісту в кількох документах визначена ст. 207 ЦК України. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Стаття 634 ЦК України надає визначення договору приєднання, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 639 ч. 2 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Як вказує ст. 640 ч. 1 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вказує ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов`язання неустойкою (штрафом, пенею). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вказує ст. 1084 ч. 1 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Факт укладення кредитного договору між сторонами в електронній формі підтверджується наданими доказами, оскільки договір містить реквізити сторін та відомості про підтвердження згоди на його укладення шляхом введення одноразового ідентифікатора. Позивачем також доведено перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача шляхом надання копії платіжного доручення. Суд не погоджується з доводами відповідача про недоведеність позивачем факту перерахування кредитних коштів, адже надана копія платіжного доручення містить відмітку про те, що платіжне доручення підписано кваліфікованим електронним підписом та відмітку про проведення банківської операції банком. Крім того, відповідачем не надано доказів того, що на його банківську картку зазначена сума фактично не надходила, між тим як ця обставина могла бути доведена відповідачем шляхом надання відповідної банківської виписки. При цьому перерахування суми кредиту на банківську картку іншої особи за умови укладеного між сторонами договору не нівелює зобов`язань боржника за кредитним договором. Окрім цього, згідно з розрахунком заборгованості, відповідач здійснював погашення заборгованості шляхом сплати частини нарахованих відсотків за користування кредитом. Оцінюючи доводи представника відповідача про те, що ТОВ ЄАПБ» не набуло право вимоги до [PERSON] за договором, суд виходить з наступного. Так, відповідач вказував, що правовідносини між боржником та кредитором виникли значно пізніше, ніж було укладено договір факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», між тим як відступлення права вимоги може здійснюватися виключно щодо вимоги, яка існує на момент укладення договору про передання такої вимоги. З такими доводами відповідача суд не погоджується, адже згідно зі статтею 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Отже на момент укладення договору факторингу ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» дійсно ще не мало права вимоги до відповідача, водночас додатковою угодою від 31.12.2020 року між фактором та клієнтом було узгоджено зміну редакції договору факторингу. Між тим, суд враховує, що позивачем до матеріалів справи долучено лише копію додаткової угоди №26 від 31.12.2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, укладеної між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», якою сторони виклали текст договору у новій редакції, проте самого договору факторингу від 28.11.2018 року не було надано. Окрім цього, позивачем не було надано і додатку до договору реєстру прав вимог на підтвердження зазначеної у позові обставини щодо набуття ТОВ «Таліон плюс» права вимоги за договором, укладеним із [PERSON] . Отже, оскільки позивачем не надано доказів набуття ТОВ «Таліон» права вимоги до [PERSON] , отже суд вважає, що без надання таких документів, які первісними, немає підстав вважати доведеним факт набуття ТОВ «ЄАПБ» права вимоги до відповідача, адже не доведено, що ТОВ «Таліон» таке право набуло. Враховуючи викладене, суд вбачає підстави для відмови у позові. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed