Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності, в обґрунтування якого посилалася на те, що вона та третя особа [PERSON] шляхом приватизації набули право власності на квартиру [ADDRESS] (перейменовано на Сіверськодонецьк) Луганської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 25 лютого 1998 року. 24 лютого 2022 року розпочалося повномасштабне вторгнення РФ в Україну, позивач змушена була евакуюватися в більш безпечний регіон, оскільки Сєвєродонецька міська територіальна громада, до якої входить м. Сіверськодонецьк Луганської області невдовзі була окупована, що перешкоджає отриманню підтвердження реєстрації права власності на квартиру за позивачем в БТІ. Позивач звернувся до Державного реєстратора прав на нерухоме майно із заявою щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно, однак отримала рішення про відмову у проведенні реєстраційних дій від 06 травня 2025 року, у зв`язку з тим, що не отримано відповідь на запит від Сєвєродонецької міської військової адміністрації та КП «Сєвєродонецьке БТІ». У зв`язку з невизнанням державою її права власності, просить визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку квартиру [ADDRESS] . Ухвалою судді від 23 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з її розглядом у порядку загального позовного провадження, витребувано у позивача письмові докази. Ухвалою суду від 23 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавав, за таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність. Третя особа у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до такого. 22 червня 1999 року назву вул. Дзержинського у м. Сєвєродонецьк змінено на вул. Вілєсова. Розпорядженням начальника Сєвєродонецької міської військової адміністрації від 19 січня 2024 року № 47 ВА «Про перейменування вулиць міста Сєвєродонецьк та вулиць населених пунктів Сєвєродонецької міської територіальної громади Сєвєродонецького району Луганської області» вулицю Вілєсова в м. Сєвєродонецьк перейменовано на вул. Дмитра Сірика. 26 вересня 2024 року набула чинності постанова Верховної Ради України № 3984-IX від 19 вересня 2024 року, якою перейменовано район і три населених пункти Сєвєродонецької територіальної громади, зокрема, Сєвєродонецький район на Сіверськодонецький район, місто Сєвєродонецьк Сєвєродонецького району на місто Сіверськодонецьк. Судом установлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 25 лютого 1998 року, виданого Відділом приватизації житла УЖКГ Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської Ради народних депутатів Луганської області згідно з розпорядженням (наказом) від 19 лютого 1998 року № 304, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належала квартира під [ADDRESS] . Квартира приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Характеристика квартири та її обладнання наведені у Технічному паспорті, який є складовою частиною цього «Свідоцтва». Право власності зареєстровано Сєвєродонецьким БТІ на підставі свідоцтва, записане у реєстрову книгу за № 459 18 березня 1998 року, про що свідчить відповідний Реєстраційний напис на Свідоцтві про право власності на житло Бюро технічної інвентаризації міста Сєвєродонецьк Луганської області, засвідчений підписом начальника та печаткою «Сєвєродонецького БТІ» (а.с. 83). Зазначене свідоцтво про право власності надане суду у засвідченій приватним нотаріусом Самарівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Носенком А. Г. копії, відповідно до посвідчувального напису нотаріус засвідчує вірність копії оригіналу, в останньому підчисток, дописок, закреслених слів, незастережених виправлень або інших особливостей не виявлено. Згідно з технічним паспортом на квартиру від 26 січня 1998 року, наданим суду у засвідченій позивачем копії, квартира [ADDRESS] , знаходилася у власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло (а.с. 19-20). 05 листопада 2010 року [PERSON] уклала шлюб та змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 15). [INFO] [PERSON] помер, після його смерті 1/3 частку спірної квартири успадкувала [PERSON] (а.с. 24, 25). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Коноваленка А. В. від 06 травня 2025 року № 78737139 відмовлено у проведенні реєстраційних дій, оскільки інформація щодо об`єктів нерухомого майна по Сєвєродонецькій міській територіальній громаді зберігалась в архіві комунального підприємства Сєвєродонецьке БТІ на паперових носіях, архівні документи на підконтрольну території України ввезені не були, а територія Сєвєродонецької міської територіальної громади на сьогоднішні день є окупованою (а.с. 23). Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне у позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Наданий позивачем реєстраційний напис на свідоцтві про право власності на житло, у технічному паспорті, зроблений бюро технічної інвентаризації, свідчить про дотримання законодавства, що діяло на момент реєстрації квартири. Виходячи з викладеного вище, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання права приватної власності за позивачем на 1/3 частку спірної квартиру, оскільки позивачем доведено його право власності на 1/3 частку у спірній квартирі, з урахуванням визначення рівності часток співвласників при спадкуванні та відсутності заперечень з боку третьої особи, проте оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно такі відомості відсутні, а отримати інформацію щодо зареєстрованого права власності позивача на спірну квартиру у БТІ з тимчасово окупованої території (м. Сіверськодонецьк Луганської області) на теперішній час неможливо, позивач не може розпоряджатися своїм майном, що порушує його право власності, у зв`язку з чим, заявлені позовні вимоги про визнання права власності підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved