Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

У позовній заяві представник позивача просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованості за кредитним договором №002/13260481-СК_SB від 20.12.2021 року в розмірі 64606,07 гривень. Вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором. Однак взятих на себе зобов`язань відповідач своєчасно та належним чином не виконував. Станом на травень 2025 року заборгованість [PERSON] становить 64 606,07грн, з яких: 40 964,07 грн по тілу кредиту, 23 642 грн по відсотках. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 23 вересня 2025 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У зв`язку з поверненням адресованого відповідачу за підтвердженою в порядку ч.6 ст.187 ЦПК України адресою поштового відправлення з копією вказаної ухвали без вручення за закінченням терміну зберігання, ухвалою від 20 жовтня 2025 року судом постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача надіслав заяву, в якій вказав, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення та розгляду за відсутності представника позивача. Відповідач про розгляд справи по суті належним чином був повідомлений шляхом публікації судового оголошення на офіційному сайті судової влади, однак в судові засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, про причини неможливості розгляду справи за його відсутності не сповістив. Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 в справі № 911/3142/19 висловив правову позицію про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду. З огляду на викладене суд провів заочний розгляд позову відповідно до положень ст.ст.280, 281 ЦПК України. Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини. 20.12.2021 року між АТ "ТАСКОМБАНК" та [PERSON] було підписано Заяву-договір на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування, які складають Кредитний договір №002/13260481-CK_SB від 20.12.2021 року. Відповідно до п. 3 Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування, Позичальник акцептує Публічну пропозицію АТ "ТАСКОМБАНК" на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (розміщеній на сайті Банку за адресою https://tascombank.ua) і беззастережно приєднується до умов останнього. Позичальник згоден, що дана Заява-договір, а також тарифи банку є невід`ємними частинами Договору. Відповідно до п. 4 Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування, Позичальник підтверджує, що ознайомлений з умовами Договору, Тарифами, Правилами користування електронним платіжним засобом, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно з вимогами діючого законодавства) та отримав їх примірники у Мобільному додатку, вони мені зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Відповідно до п. 21 кредитного договору, під час укладення договорів і додаткових угод до них Банк допускає і Клієнт погоджується з використанням факсимільного відтворення печатки Банку та підпису особи, яка уповноважується на підписання договору та додаткових угод до них від імені Банку, які зроблені за допомогою засобів копіювання. Відповідно до п. 28 кредитного договору, Позичальник просить вважати наведений нижче зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті в Банку. Відповідно до п. 29 Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування, для створення електронного підпису Відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем (зазначеним у змісті Заяви-анкети). Відповідач підтвердив, що створений електронний підпис є аналогом його власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Відповідно до п. 7.1.3. Кредитного договору Банк має право вимагати в судовому порядку, дострокового виконання Клієнтом всіх своїх зобов`язань щодо повернення заборгованості за Кредитною лінією, у випадку вчинення клієнтом істотного порушення умов Договору, яким, крім іншого, є прострочення Клієнтом більше ніж на один календарний місяць строку оплати обов`язкового мінімального платежу, який включає в себе обов`язковий рівний платіж, а також у випадках вчинення клієнтом інших істотних порушень умов договору, цих Правил. Довідкою АТ "ТАСКОМБАНК" №20349/47.7 від 26.05.2025 підтверджено, що з 20.12.2021 [PERSON] до договору №002/13260481-СК_SB відкрито поточний рахунок № [NUMBER] та картку [NUMBER] . Факт користування кредитними коштами за вищевказаним кредитним договором та наявність заборгованості у відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку до договору №002/13260481-СК_SB, розрахунком заборгованості. 20 лютого 2021 року Банк направив [PERSON] письмову вимогу (повідомлення) про необхідність виконати зобов`язання щодо погашення заборгованості. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони (ч.1 ст.207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі Закон). У статті 3 Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.ч.3, 4, 6 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Кредитний договір між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] укладені відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Кредитний договір між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] у цій справі складають підписані обома сторонами заява-договір на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування. Після підписання цієї заяви у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у АТ «ПУМБ» виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання кредитних коштів згідно з тарифами та повернути кредитні кошти. Надання АТ «ТАСКОМБАНК» кредитних коштів відповідачу за обома договорами знайшло своє належне підтвердження дослідженими по справі доказами. Із наданих АТ «ТАСКОМБАНК» розрахунків заборгованості, підтвердженими банківськими виписками, вбачається, що відповідач має заборгованість станом на травень 2025 року у сумі 64 606,07 грн, з яких: 40 964,07 грн по тілу кредиту, 23 642 грн по відсотках. Наведені складові заборгованості відповідають умовам укладеного кредитного договору. Жодних заперечень щодо розміру заборгованості за кредитним договором відповідач суду не надав та розрахунків позивача не спростував. Згідно із ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо невиконання ним умов договору, наявності заборгованості та її розміру. За викладених обставин суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у заявленому розмірі, який відповідає положенням закону та умовам договору. Таким чином, позов підлягає повному задоволенню. Ураховуючи повне задоволення позову та положення ч.1 ст.141 ЦПК України, судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved