Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-30 00:00:00

На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 75942962 від 27.07.2021 у розмірі 17622,22 гривень; стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 гривень. Позовна вимога про стягнення заборгованості обґрунтована тим, що 27.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір № 75942962. Згідно з п. 1 договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до п. 2 договору сума позики становить 5400,00 гривень; процентна ставка (базова, фіксована) становить 1,99 %, яка нараховується за кожен день користування позикою. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому договором. Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку, передбаченому умовами договору. Відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 27.01.2022 укладено договір № 27/01/2022, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75942962. 10.03.2023 укладено договір № 10-03/2023/01, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75942962. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 75942962. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 75942962 від 27.07.2021 становить 17622,22 гривень, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 5400,00 гривень; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 12123,40 гривень; інфляційні збитки 86,40 гривень; нараховані 3 % річних 12,42 гривень. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи передані для розгляду судді [PERSON] . Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного з повідомленням (викликом) сторін. На підставі розпорядження № 995/25 від 28.05.2025 «Щодо здійснення повторного автоматизованого розподілу справи» на виконання рішення Вищої ради правосуддя від 06.05.2025 «Про звільнення [PERSON] з посади судді Приморського районного суду м. Одеси у зв`язку з поданням заяви про відставку», відповідно до Засад використання автоматизованої системи документообігу суду для розподілу судових справ та матеріалів між суддями в Приморському районному суді м. Одеси, здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи № 522/4290/25 провадження № 2/522/4316/25. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана на розгляд судді Чорнусі Ю.В. Ухвалою суду від 04.06.2025 прийнято до провадження цивільну справу та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначенням судового засідання на 04.09.2025. У судове засідання 04.09.2025 сторони не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили. У прохальній частині позовної заяви представник позивача просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача. 04.09.2025 відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про відкладення судового засідання з метою надання справи для ознайомлення. Розгляд справи відкладено на 18.11.2025 за клопотанням відповідача. У судове засідання 18.11.2025 сторони не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили, клопотання та заяви не подавали. Розгляд справи відкладено на 24.12.2025 у зв`язку з неявкою відповідача у справі. У судове засідання 24.12.2025 сторони не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили, клопотання та заяви не подавали. Відповідно до ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 (провадження № 61-22682св19) зазначив про те, що у разі, коли наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Оскільки судом вжито всіх заходів для забезпечення належного сповіщення відповідача про судовий розгляд, однак відповідач до суду не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, не подав відзив, враховуючи відсутність заперечень представника позивача щодо ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку про необхідність розглядати справу по суті за відсутності відповідача, повідомленого про дату, час і місце розгляду справи судом належним чином, за правилами заочного розгляду справи та на підставі наявних у справі доказів, згідно з вимогами ч. 4 ст. 223 ЦПК України та ч. 1 ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судові засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. На підставі ч. 1 ст. 244 ЦПК України суд 24.12.2025 перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відклав ухвалення та проголошення судового рішення до 31.12.2025. 24.12.2025 на адресу суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від позивача надійшла заява, яка була передана головуючому судді Чорнусі Ю.В. 25.12.2025. У зв`язку з тим, що зазначена заява була передана судді після переходу на стадію ухвалення судового рішення, суд не прийняв таку заяву до розгляду. Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України). Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Положеннями ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 1055 ЦК України встановлює вимоги до форми кредитного договору, зокрема кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1 ст. 205 ЦК України). Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно з п. п. 6, 7 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" (далі - Закону України № 675-VIII) електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 ст. 11 Закону України № 675-VIII). Згідно з ч. ч. 3, 12 ст. 11 Закону України № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (абз. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України № 675-VIII). Суд встановив, що 27.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладений договір позики № 75942962 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (далі договір № 75942962 від 27.07.2021), відповідно до якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Параметри та умови позики, порядок і графік повернення позики та сплати процентів визначені п. 2. договору № 75942962 від 27.07.2021, зокрема: сума позики: 5400,00 гривень; строк позики/строк договору: 27 днів; процентна ставка (базова, фіксована) становить 1,99 %; дата надання позики: 27.07.2021; дата повернення позики (останній день): 23.08.2021; знижена процентна ставка (застосовується у відповідності до умов Програми лояльності): 0,70 %; процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день (не застосовується в період карантину) 2,70 %; орієнтовна реальна річна процентна ставка 927,26 %; орієнтовна загальна вартість позики 6415,50 гривень. Відповідно до п. 4. договору № 75942962 від 27.07.2021 проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. Підписанням цього договору позичальник підтверджує, що до моменту підписання договору вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі (пп. 5.2. п. 5. договору № 75942962 від 27.07.2021). Як вбачається з матеріалів справи, договір № 75942962 від 27.07.2021 підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором tNRVpWh2Og. До матеріалів справи додані: копія таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, підписана відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором tNRVpWh2Og; копія правил надання грошових коштів у позику Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». На підтвердження виконання зобов`язань за договором № 75942962 від 27.07.2021 позивач долучив до матеріалів справи копію довідки від 29.11.2024 вих. № КД-000003330/ТНПП, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінекспрес», про перерахування 27.07.2021 суми грошових коштів у розмірі 5400,00 гривень на платіжну карту № [NUMBER] , зазначену позичальником при оформленні договору позики № 75942962 від 27.07.2021. При цьому, номер карткового рахунку № [NUMBER] зазначений відповідачем як його рахунок у розділі "Юридичні адреси та реквізити сторін" договору № 75942962 від 27.07.2021. Зазначені докази у сукупності свідчать про отримання відповідачем від первісного кредитора грошових коштів на підставі укладеного договору позики № 75942962 від 27.07.2021 у сумі 5400,00 гривень. Згідно з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № 75942962 від 27.07.2021 загальний розмір заборгованості відповідача станом на дату відступлення права вимоги становить 17523,40 гривень, а саме: заборгованість за основним боргом - 5400,00 гривень; заборгованість по відсотках - 12123,40 гривень. 27.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» (фактор) укладений договір факторингу № 27/01/2022 від 27.01.2022, відповідно до умов якого клієнт-первісний кредитор зобов`язався відступити за плату право грошової вимоги, а фактор зобов`язався здійснити фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договором позики, укладеним між клієнтом і боржниками. Позивачем надані копії акта приймання-передавання реєстру боржників за договором факторингу № 27/01/2022 від 27.01.2022, платіжного доручення про оплату лоту згідно договору факторингу, реєстру боржників, витяг з реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 27/01/2022 від 27.01.2022, які у сукупності свідчать про відступлення права вимоги до [PERSON] від первісного кредитора до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» у сумі 17523,40 гривень, а саме: заборгованість за основним боргом - 5400,00 гривень; заборгованість по відсотках - 12123,40 гривень. 10.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (новий кредитор) укладений договір № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених договором, права вимоги первісного кредитора до боржників. У матеріалах справи наявні копії акта прийому-передачі реєстру боржників за договором № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, акта зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.03.2023, реєстру боржників до договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023, витягу з реєстру боржників до договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023, які у сукупності свідчать про відступлення права вимоги до [PERSON] від Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» у сумі 17622,22 гривень, а саме: заборгованість за основним боргом - 5400,00 гривень; заборгованість по відсотках - 12123,40 гривень, інфляційні збитки та 3 % річних 98,82 гривень. Згідно з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № 75942962 від 27.07.2021 загальний розмір заборгованості відповідача станом на 14.02.2025 складає 17622,22 гривень, а саме: заборгованість за основним боргом - 5400,00 гривень; заборгованість по відсотках - 12123,40 гривень, 3 % річних 12,42 гривень та інфляційні збитки 86,40 гривень. Відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, подати докази виконання зобов`язань за кредитним договором № 7594296, контррозрахунок заборгованості. У матеріалах справі відсутні докази повернення відповідачем у повному обсязі коштів, отриманих від кредитодавця. Наданий відповідачем лист Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про відсутність заборгованості [PERSON] станом на 10.06.2024 перед АТ КБ "ПриватБанк", не є належним доказом у справі, осікльки стосується правовідносин відповідача з АТ КБ "ПриватБанк", та не може слугувати доказом виконання зобов`язань відповідачем за кредитним договором № 7594296 перед первісним кредитором - Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", або перед позивачем. За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 5400,00 гривень та сума заборгованості за процентами у розмірі 12123,40 гривень. Щодо позовної вимоги про стягнення інфляційних збитків та 3 % річних слід зазначити наступне. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що нарахування інфляційних збитків та 3 % річних за договором № 75942962 від 27.07.2021 здійснювалось у період дії воєнного стану. За таких обставин, вимога про стягнення суми заборгованості за інфляційними збитками у розмірі 86,40 гривень та 3 % річними у розмірі 12,42 гривень не підлягає задоволенню. Враховуючи досліджені під час розгляду справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за договором № 75942962 від 27.07.2021 у розмірі 17523,40 гривень, з яких: 5400,00 гривень - сума заборгованості за тілом кредиту, 12123,40 гривень - сума заборгованості за процентами, у задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з ч. ч. 3-4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір -обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20). Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial