Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

Представник позивача адвокат Прокоф`єв Б.І. в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить розірвати зареєстрований з відповідачкою шлюб. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що позивач та відповідачка з 04.04.2017 перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] . З відповідачем у позивача, після повномаштабного вторгнення росії на територію України почали виникати непорозуміння, внаслідок чого втрачено почуття поваги та взаєморозуміння. Як наслідок, сторони по справі разом не проживають, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Спільна дитина сторін [PERSON] на даний час проживає з матір`ю. Подальше збереження шлюбу стало суперечити інтересам сторін по справі. Примирення між сторонами, на думку позивача, неможливе. Ухвалою головуючого судді від 28.11.2025 заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з призначенням судового засідання на 18.12.2025, яке було відкладено на 07.01.2026 через неявку відповідачки. Позивач та його представник у судове засідання 18.12.2025 та 07.01.2026 не з`явились. Представник позивача адвокат Прокоф`єв Б.І. надав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, зазначивши, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачка 18.12.2025 та 07.01.2026 у судове засідання не з`явилась. Надала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи підтримання позову позивачем, заяву відповідачки про визнання позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 04 квітня 2017 року Куликівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис №7(а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . (а. с. 7). Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, відсутність згоди позивача на примирення та згоду відповідача на розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що шлюб на підставі ст.112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, та їх малолітній дитині, що має істотне значення. У відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір, але за відсутності даної вимоги судовий збір не стягується.

Outcome: approved