Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

В серпні 2025 року позивач [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, де просить суд ухвалити судове рішення, яким стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , за період з 01.01.2024 року по 30.06.2025 року у розмірі 125420,77 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що [INFO] вона народила доньку - [PERSON] , батьком якої у свідоцтві про народження дитини зазначено відповідача - [PERSON] . 14 липня 2009 року відповідно до рішення, виданого Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області, було постановлено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їхньої спільної дитини у розмірі 1/4 доходу відповідача до досягнення дитиною повноліття. На підставі даного рішення, відповідно до постанови державного виконавця від 31.07.2009 року було відкрито виконавче провадження № 14058315 про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки. 04 березня 2023 року позивач уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідач рішення суду не виконував та внаслідок такого невиконання за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів на утримання дитини, станом на 01 липня 2025 року в сумі 123451,96 грн, що підтверджується доданим до заяви розрахунком державного виконавця. За розрахунками позивача за період з 01 січня 2024 року по 30 червня 2025 року сума неустойки (пені), яку відповідач зобов`язаний сплатити на її користь складає 125420,77 грн. Позивач стверджує, що нею були вжиті заходи з досудового врегулювання спору, однак відповідач відмовляється добровільно платити аліменти і обставини, які є причиною несплати не називає. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2025 року по справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Позивач [PERSON] про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін повідомлена належним чином. Заперечень від позивача щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, не надходило. Відповідачу [PERSON] , відповідно до вимог ЦПК України, направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з додатками. Надано строк для подачі заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву з наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. Заперечень від відповідача щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не надійшло. На адресу суду повернулося поштове повідомлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (адреса місця реєстрації та проживання відповідача). Заперечень щодо розгляду справи у його відсутності не надійшло. Відзив на позов відповідач не подав. Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про, в тому числі, відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб, передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 280,281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.02.2008 року батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.03.2023 року між [PERSON] та [PERSON] 04 березня 2023 року було укладено шлюб, зареєстрований Жовтоводським відділом ДРАЦС у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Після реєстрації шлюбу прізвище дружини було змінено на « [PERSON] » (а.с.6). Рішенням Жовтоводського міського суду від 14.07.2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.06.2009 року до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 24.07.2009 року (а.с.9). На підставі вищевказаного рішення було видано виконавчий лист №2-665/2009 від 14.07.2009 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.7). Постановою ВП №14058315 від 31.07.2009 року державним виконавцем Відділу ДВС Верхньодніпровського районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-665 від 15.07.2009 року (а.с.10). Проте, відповідач аліменти на утримання неповнолітньої дитини не сплачує, у зв`язку із чим виникла заборгованість, яка згідно розрахунку Верхньодніпровського відділу ДВС у і наданого позивачем, станом на 01.07.2025 року становить 123451,96 грн (а.с.11-13). Позивачем зроблений розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, згідно якого розмір пені складає 125420,77 грн за період з 01 січня 2024 року по 30 червня 2025 року (а.с.8). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Норма статті 196 СК України не встановлює будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Зазначена правова позиція знайшла відображення в Постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до висновків Великої Палати ВС, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за такою формулою: p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ……. (An х 1% х Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів (обраховується позивачем на момент пред`явлення позову); A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед пред`явленням позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Згідно наданого позивачем розрахунку, загальний розмір заборгованості зі сплати аліментів складає 123451,96 грн. Однак, позивач просить стягнути 125420,77 грн. Відповідач, відповідно до вимог ст.ст. 77,81 ЦПК України не надав суду доказів, що заборгованість по аліментах утворилась з незалежних від нього причин. Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами відсутність його вини у простроченні сплати аліментів, а тому останній повинен нести цивільну відповідальність, встановлену законом. Однак, відповідно до частини 1 статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100% заборгованості. Враховуючи, що сума неустойки (пені) за порушення [PERSON] аліментних зобов`язань становить 125420,77 грн згідно розрахунку позивача, тобто перевищує 100% заборгованості по даному аліментному зобов`язанню у розмірі 123451,96 грн, суд приходить до висновку про стягнення пені в межах наявної заборгованості по аліментам, тобто в сумі 123451,96 грн. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини за період з 01 січня 2024 року по 30 червня 2025 року у розмірі 123451 грн 96 коп. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» та ст. 141 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved