Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Рішенням Зборівського районного суду від 17 грудня 2025 року в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" до [PERSON] , Приватного підприємства «Розтоцьке-Агро», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів державний реєстратор речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Іванюк Олег Віталійович про визнання укладеною додаткової угоди та визнання відсутнім права оренди відмовлено. Представником відповідача, у відзиві на позовну заяву заявлено про намір подати суду додаткові докази на підтвердження витрат, які відповідач [PERSON] поніс на правничу допомогу. 22.12.2025 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Булава О.П. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача надано договір про надання правничої допомоги №307 від 05 листопада 2025 року (а.с.77) розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу [PERSON] з описом робіт (наданих послуг), виконаних для надання професійної правничої допомоги (а.с.76 на звороті). Відповідно до поданого детального опису робіт (наданих послуг), виконаних для надання професійної правничої допомоги, адвокат надав правову допомогу на загальну суму 10 000 грн., з яких 5000 грн.-ознайомлення з матеріалами справи та 5000грн. - підготовка, написання та оформлення відзиву на позовну заяву. Сторони у судове засідання не з`явилися. Відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду справи. Згідно ч.3 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч.1 ст.15 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Представником відповідача вказано розмір судових витрат на правничу допомогу 10 000 грн. Заявником надано договір про надання правничої допомоги №307 від 05 листопада 2025 року (а.с.77) та розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу [PERSON] з описом робіт (наданих послуг), виконаних для надання професійної правничої допомоги (а.с.76 на звороті), згідно якого вартість правничої допомоги у даній справі становить 10000 грн. Від позивача будьяких заяв чи заперечень як до справи, так і до заяви про постановлення додаткового рішення не надходило. Положеннями ЦПК передбачено, що зменшення витрат можливо лише за тієї умови, якщо інша сторона заявила клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та довела їх неспівмірність. У разі ж відсутності такої заяви від сторони, суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28 вересня 2023 року у справі № 686/31892/19, від 29.03.2018 р. у справі №907/357/16, від 18.12.2018 р. у справі № 910/4881/18, від 08.04.2019 р. у справі № 922/619/18, від 07.02.2023 у справі № 757/36628/16-ц Враховуючи, що розмір судових витрат на правничу допомогу позивачем обґрунтовано та підтверджено документально, заяву слід задовольнити.

Outcome: approved