Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

Позивачка, [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Ухвалою суду від 26.12.2025 року позовні вимоги в частині визначення місця проживання дитини залишені без розгляду за заявою позивачки. В позові [PERSON] вказала, що 05 лютого 2022 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Подружжя припинило сумісне проживання з липня 2024 року. Відтоді фактично припинені шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Позивачка переконана у відсутності сенсу підтримувати сімейні відносини. Позивачка прохає суд розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », стягнути з відповідача судові витрати в сумі 8422,40 грн., які складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, подавши заяву з проханням розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримує, прохає розірвати шлюб. Представник позивачки - адвокат Шевченко С.М. в підготовче судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивачки, позов підтримують в повному обсязі, прохають задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився. Подав заяву про визнання позову. Прохає розірвати шлюб. Зазначив, що шлюбні відносини припинені. Справу прохає розглянути за його відсутності. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідач подав заяву, у якій визнає позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб між собою 05 лютого 2022 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. /а.с.9/ Від шлюбу подружжя має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . /а.с.10/ Судом також встановлено, що сторони намірів зберегти сім`ю не мають, сім`я фактично припинила існування, а подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу слід стягнути з відповідача на користь позивача у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача судового збору в сумі 1211,20 грн., сплаченого за позовну вимогу про визначення місця проживання дитини, оскільки позовні вимоги в цій частині залишені без розгляду за заявою позивачки. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Частиною четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно частини 6 вказаної статті обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати позивачки на правничу допомогу в сумі 6000 грн. підтверджуються рахунком-фактурою, детальним описом наданих послуг, квитанцією про сплату коштів у вказаній сумі. Суд враховує, що при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (пункт 131 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)). Відповідач заперечень щодо розміру витрат на правничу допомогу не надав. Понесені витрати підтверджено відповідними документами, що доводить їх реальність. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача у заявленому розмірі. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що витрати на правничу підлягають стягненню з відповідача у розмірі 6000 грн.

Outcome: approved