Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 25.07.2017 між нею та відповідачем було укладено шлюб. Під час шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Вони не можуть нормально порозумітися. Шлюб між ними на даний час не було розірвано, позову про розірвання шлюбу до суду не подано. Однак, даний шлюб є лише на папері. На день подання позову дитина проживає разом із матір`ю та перебуває повністю на її утриманні. Позивачка дуже любить свою дитину, піклується про її зовнішній вигляд, щоб вона була нагодована і доглянута, оточуючи її теплом, ласкою та любов`ю. Слідкує за моральним та духовним розвитком дитини, задовольняє її моральні потреби. Відповідач жодної фінансової допомоги на утримання дитини не надає. Дитина відвідує КЗ «Дошкільний навчальний заклад № 57 Вінницької міської ради», а також різноманітні додаткові заняття, отримує усе необхідне для занять та розвитку своєї особистості. Дитина поступово дорослішає, тому забезпечення її належними умовами у побуті та її всебічному розвитку вимагає певних витрат. Відповідач аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчих документах наразі з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків не має. За вказаних обставин позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, а також судові витрати по справі (а.с. 1 - 2). Ухвалою суду від 10.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с. 19). Представник відповідача 08.12.2025 подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого вказав, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки, оскільки це його дитина та відповідач не нехтує обов`язками, покладеними на нього як на батька, однак не в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), а визнає позов частково, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу). Відповідач добровільно, до відкриття провадження у даній справі, перерахував позивачці грошові кошти в розмірі 4 000, 00 грн на утримання дитини. Також, 05.12.2025 відповідач перерахував грошові кошти в розмірі 4 000, 00 грн на утримання дитини. Таким чином, у листопаді та грудні 2025 року відповідачем забезпечено утримання дитини понад прожитковий мінімум, а тому, твердження позивачки, що відповідач фінансового утримання на дитину не надає, та що добровільно про сплату аліментів на утримання дитини домовитись не вдалося, є надуманим та не відповідає дійсності. Зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов`язок батьків по її утриманню, вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача. За вказаних обставин відповідач просить суд позов задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 26 - 32). Позивачка [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивачки, адвокат Бездітна Т.В., подала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника. Окрім цього, позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явилися, представник відповідача, адвокат Лавренчук А.С., подав до суду заяву, якою просив проводити судове засідання за відсутності відповідача та його представника, позов визнають частково, у розмірі 1/4 частки від доходу відповідача, поданий відзив підтримує. В решті вимог просить відмовити. Положеннями ч. 3 ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , від 25.07.2017 між відповідачем [PERSON] та позивачкою [PERSON] було укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 5). В сторін по справі народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується її копією свідоцтва про народження (а.с. 7). Згідно копії витягів з реєстру територіальної громади від 24.07.2023 та від 15.08.2023, [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8, 9). Відповідно до копії довідки КЗ «Вінницький міський центр художньо-хореографічної освіти дітей та юнацтва «Барвінок» від 23.10.2025, [PERSON] дійсно навчається в даному закладі в П2-В класі (а.с. 10). Згідно копії психологічно-педагогічної характеристики дитини дошкільного віку [PERSON] від 27.10.2025, [PERSON] , [INFO] , відвідує КЗ «ДНЗ № 57 ВМР», групу № 11, з 01.09.2023, що також підтверджується довідкою КЗ «ДНЗ № 57 ВМР» від 24.10.2025 № 92 (а.с. 11 - 12, 13). Також, відповідачем подано до суду платіжні інструкції про переказ коштів з рахунку [PERSON] , призначення платежу: переказ власних коштів, аліменти на [PERSON] від 09.11.2025 та від 05.12.2025, на загальну суму 8 000, 00 грн (а.с. 40, 41). Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти), відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Дитині [PERSON] , [INFO] , станом на день подання позовної заяви виповнився 5 років. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Встановлюючи розмір аліментів, який підлягає до стягнення з відповідача, суд враховує вибір позивача щодо способу стягнення аліментів на утримання дитини саме в частці від доходу відповідача, а також, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а також те, що відповідач є особою працездатного віку. При визначені розміру аліментів судом враховані всі обставини, передбачені ст. 182 СК України. Так, суд зауважує, що позивачем не надано жодного доказу щодо наявності чи відсутності у позивача власних доходів,достатності заробітку відповідача та належності відповідачу на праві власності нерухомого майна, транспортних засобів чи іншого цінного майна і розміру отримуваних ним інших доходів чи здійснення видатків, за яких можна було б прийти до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини саме в розмірі 1/3 частки від його доходів, чи що менша частка його доходів не відповідатиме мінімальному рекомендованому розміру аліментів. Тому, виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи встановлені обставини справи та відсутність доказів про можливість відповідача утримувати дитину щомісячно саме в заявленому позивачем розмірі, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, при цьому зберігаючи гарантоване право дитини на отримання мінімально можливого розміру аліментів, а саме стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 05.11.2025. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів дитини, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, крім іншого належать витрати: на професійну правничу допомогу, які згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку із частковим задоволенням позову, згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 2 250 грн. Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: partial