Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

Представник Одеського національного морського університету звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідач проживає в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , а університет здійснює утримання будинку гуртожитку та забезпечує його комунальними послугами. Оскільки відповідач не виконує своїх зобов`язань щодо сплати отриманих житлово-комунальних послуг, позивач вимушений звернутись з цим позовом до суду. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 20 200 (двадцять тисяч двісті) гривень 06 копійок, інфляційні витрати у розмірі 639 (шістсот тридцять дев`ять) гривень 43 копійки, 3% річних у розмірі 118 (сто вісімнадцять) гривень 08 копійок, судові витрати у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала. Відповідно доч.5,9ст.279ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням(викликом)сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Згідно ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Суд встановив, що в господарчому віданні Одеського національного морського університету як закладу освіти знаходиться будівля гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , що належить державі в особі Міністерства освіти та науки України. Одеський національний морський університет здійснює утримання будинку гуртожитку та забезпечує його комунальними послугами. З метою забезпечення жителів гуртожитку комунальною послугою з водопостачання та водовідведення Одеським національним морським університетом було укладено договори: договір № 2/24в про закупівлю послуг з централізованого водопостачання від 12.01.2024 року з ТОВ «ІНФОКС» філія «Інфоксводоканал»; договір № 2/24с про закупівлю послуг з централізованого водовідведення від 12.01.2024 року з ТОВ «ІНФОКС» філія «Інфоксводоканал»; договір № 69/25в про закупівлю послуг з централізованого водопостачання від 01.01.2025 року з ТОВ «ІНФОКС» філія «Інфоксводоканал»; договір № 69/25с про закупівлю послуг з централізованого водовідведення від 01.01.2025 року з ТОВ «ІНФОКС» філія «Інфоксводоканал»; З метою забезпечення жителів гуртожитку комунальною послугою з постачання електричної енергії Одеським національним морським університетом було укладено договори: договір №5 про закупівлю електричної енергії у постачальника універсальних послуг від 04.01.2024 року з ТОВ «ООЕК»; договір №3 про закупівлю електричної енергії у постачальника універсальних послуг від 27.12.2024 року з ТОВ «ООЕК». З метою забезпечення жителів гуртожитку комунальною послугою з теплопостачання Одеським національним морським університетом було укладено договори: договір №54231 з власником (користувачем) будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії від 04.01.2024 року з КП «Теплопостачання м. Одеси»; договір №54231/1 з власником (користувачем) будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії від 06.01.2025 року з КП «Теплопостачання м. Одеси». З метою забезпечення жителів гуртожитку комунальною послугою з поводження з побутовими відходами (вивезення ТПВ) Одеським національним морським університетом було укладено договори: договір № l про надання послуг з поводження з побутовими відходами (інші комунальні послуги) від 02.01.2024 року з ФОП [PERSON] ; договір № 8 про надання послуг з управління побутовими відходами (інші комунальні послуги) від 15.01.2025 року з ФОП [PERSON] . З метою забезпечення жителів гуртожитку комунальною послугою з розподілу природного газу Одеським національним морським університетом було укладено договори: договір № 010017-БО(24) розподілу природного газу від 08.01.2024 року з АТ «Одесагаз»; договір № 010017-БО(25) розподілу природного газу від 01.01.2025 року з АТ «Одесагаз». З метою забезпечення жителів гуртожитку комунальною послугою з постачання природного газу Одеським національним морським університетом було укладено договори: договір №101/ПГ-4874-Г постачання природного газу від 28.12.2023 року з ТОВ «ГК «Нафтогаз України»; договір №101/ПГ-5427-Г постачання природного газу від 27.06.2024 року з ТОВ «ГК «Нафтогаз України»; договір № 101/ПIГ-5608-Г постачання природного газу від 30.08.2024 року з ТОВ «ГК «Нафтогаз України»; договір № 101/ПIГ-6361-Г постачання природного газу від 26.12.2024 року з ТОВ «ГК «Нафтогаз України». В свою чергу, [PERSON] без укладення договору, фактично проживає в гуртожитку. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно ч. 1 ст. 10 даного Закону, ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Таким чином, проаналізувавши зазначені норми закону, суд доходить до висновку, що відповідач, як споживач житлово-комунальних послуг, якщо він фактично ними користується, зобов`язаний за них сплатити. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. В силу ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі Типового договору. Згідно ст. 68 Житлового кодексу УРСР, Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених Кабінетом Міністрів України від 08 жовтня 1992 року, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов`язок споживача комунальних послуг щомісячно вносити плату за комунальні послуги. На підставі ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов`язок виконавця послуг підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг із визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, обов`язок власника квартири укласти договір про надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також п.7 Правил користування приміщенням житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08 жовтня 1992 року. Як передбачає ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно ст. 67 ЖК УРСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, боржник прострочив виконання грошового зобов`язання, Одеський національний морський університет має підстави для вимоги до боржника про сплату суми наявного боргу. Судом встановлено, що відповідач має заборгованість перед позивачем за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 20 200 (двадцять тисяч двісті) гривень 06 копійок, інфляційні витрати у розмірі 639 (шістсот тридцять дев`ять) гривень 43 копійки, 3% річних у розмірі 118 (сто вісімнадцять) гривень 08 копійок, судові витрати у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень. Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. За ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Одеського національного морського університету до [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень, що підтверджується платіжною інструкцією №197 від 3 квітня 2025 року. Оскільки позовні вимоги про стягнення заборгованості задоволено в повному обсязі, то вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved