Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Кілійської міської ради про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною. З позовної заяви вбачається, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді частини житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , будучи дружиною [PERSON] спадщину після його смерті прийняла фактично, оскільки проживала разом з ним на день його смерті. Мати позивача, [PERSON] , померла [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . При житті [PERSON] та [PERSON] склали відносно [PERSON] заповіти за якими заповідали їй все майно на що матимуть право за законом при житті. Позивач, будучи дочкою [PERSON] відповідно до ст. 1233, 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом та заповітом. [PERSON] , будучи дочкою [PERSON] спадщину після її смерті прийняла фактично, оскільки проживала разом з нею на день її смерті. Позивач, як спадкоємець, звернулася до нотаріальної контори за оформленням спадщини після померлої [PERSON] та їй нотаріусом було роз`яснено, що через відсутність належної реєстрації спадкового майна, необхідно звернутися до суду за вирішенням цього питання. На теперішній час вищевказане унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, що стало підставою для звернення до суду з вимогою про захист невизнаних прав. В зв`язку з зазначеним позивач просила суд: - встановити факт належності житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , [PERSON] , померлому [INFO] та [PERSON] , померлій [INFO] . - визнати за позивачем [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Представником позивача було надано заяву, відповідно до якої він просив розглянути справу без його присутності, вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Кілійської міської ради, в судове засідання не прибув, надав відзив, в якому просив судрозглянути справу без його присутності, позовні вимоги визнає. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.01.1968 р., запис акта про народження № 47 рос. « [PERSON] » та рос. « [PERSON] » є батьками: рос. « [PERSON] », [INFO] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 29.01.1973 р., рос. « [PERSON] » та рос. « [PERSON] » зареєстрували шлюб 29.01.1973 року, про що зроблено актовий запис за № 5. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 18.09.1981 р., шлюб між « [PERSON] » та рос. « [PERSON] » розірвано. Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 06.08.2008 р., актовий запис № 223, [PERSON] , померла [INFO] . Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 28.04.2006 р., актовий запис № 146, [PERSON] , помер [INFO] . [PERSON] та [PERSON] склали відносно [PERSON] заповіти від 28.03.1998 р. за якими заповідали їй все майно на що матимуть право за законом при житті. Згідно акту про встановлення фактів від 05.12.2025 р., [PERSON] , [INFO] на момент смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала разом з нею за адресою: [ADDRESS] . При житті [PERSON] на момент смерті свого чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , проживала разом і ним за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство та проживали однією сім`єю. Згідно довідки КП КМР «БТІ» від 10.12.2025 р. право власності на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] ) не зареєстровано. Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] відповідно до технічного паспорту, виготовленим комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» згідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд складається з: літ.А1 - житловий будинок, житловою площею 44,6 кв.м., загальною площею 65,1 кв.м., господарських будівель: літ.Б літня кухня, літ.В баня, літ.Г сарай, літ. Д убиральня, № 1-5, І - надвірні споруди. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 83526220 від 08.12.2025 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою, інформація у Спадковому реєстрі відносно [PERSON] відсутня. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 83526253 від 08.12.2025 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою, заповідачем є [PERSON] , номер у спадковому реєстрі 2329983 дата посвідчення [INFO] , місце посвідчення Кілійська районна державна нотаріальна контора. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 83526291 від 08.12.2025 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою, інформація у Спадковому реєстрі відносно [PERSON] відсутня. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 83526306 від 08.12.2025 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою, заповідачем є [PERSON] , номер у спадковому реєстрі 2329982 дата посвідчення [INFO] , місце посвідчення Кілійська районна державна нотаріальна контора. При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства: У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Виходячи з наведеного, суд вважає доведеним факт належності житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , [PERSON] , померлому [INFO] та [PERSON] , померлій [INFO] . Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved