Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою посилаючись на те, що 20 квітня 2018 року він уклав шлюб з відповідачкою, спільне життя з яким не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, відмінності поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . З відповідачкою проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Збереження сім`ї неможливо та суперечить інтересам позивача та відповідачки. Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 27.08.2025 позов [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заперечення з приводу розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін не надходили. Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 23 вересня 2025 року провадження у справі зупинено за клопотанням представника відповідача та подружжю надано судом строк для примирення тривалістю три місяці, який сплив 23 грудня 2025 року. 23 грудня 2025 року ухвалою суду поновлено провадження по справі. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Рішко С.І. не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте на адресу суду представником позивача адвокатом Рішко С.І. подана заява, в якій він просить проводити судовий розгляд за його відсутністю та без участі позивача. Позовні вимоги [PERSON] підтримують в повному обсязі та просять такі задовольнити за наведеними у позові підставами. В судове засідання відповідачка [PERSON] та її представник адвокатка Гренджа В.Ю. не з`явилися, проте 22.12.2025 представник відповідача подала до суду заяву за змістом якої відповідачка [PERSON] визнає позовні вимоги про розірвання шлюбу, просять справу розглянути без участі відповідачки та її представника. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що між сторонами 20 квітня 2018 року зареєстровано шлюб, про що свідчить оригінал свідоцтва про шлюб, виданого 20 квітня 2018 року, актовий запис № 02, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи. Від спільного шлюбу сторони одну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , підтвердженням чого є копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно з положеннями статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положення про добровільність шлюбу встановлені також статтею 51 Конституції України. З положень статті 112 СК України слідує, що суд, при вирішенні справи про розірвання шлюбу, з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявності малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. Позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно, відмова в розірванні шлюбу матиме ознаки примушення його до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідачка [PERSON] письмовою заявою від 22.12.2025 визнала позов про розірвання шлюбу у повному обсязі та таке визнання не суперечить Закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відтак суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову [PERSON] у повному обсязі. Повно та всебічно дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши обґрунтування заявлених [PERSON] позовних вимог, проти задоволення яких відповідачка [PERSON] не заперечує й подала заяву про визнання позову, суд висновує про неможливість збереження шлюбу між сторонами. Факти, викладені у позовній заяві, проти яких не заперечила відповідачка, свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, шлюбні стосунки сторони не підтримують, а формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, які мають істотне значення. Суд доходить висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі статей 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved