Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

Стислий виклад позиції заявика [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт народження [PERSON] [INFO] , місце народження: м. Магдебург, Німеччина, Батько: [PERSON] Мати [PERSON] ; надати можливість звернутися до органів державної реєстрації актів цивільного стану України для внесення запису про народження [PERSON] та отримати свідоцтво про народження. В обґрунтування заяви зазначив, що він народився [INFO] в м. Магдебург Німеччина (Федеративна Республіка Німеччина), його народження було зареєстровано Бюро реєстрації актів цивільного стану при 86 військовій комендатурі ГСВГ в місті Магдебург ФРГ (на той час Федеративна Республіка Німеччина), про що в книзі реєстрацій актового запису було зроблено запис за № 20 від 06 лютого 1992 року та видано свідоцтво про народження Серії [NUMBER] . Вищевказане свідоцтво про народження було втрачено, а повторне отримання документа наразі є неможливим, у зв`язку з чим заявник позбавлений можливості зареєструвати акт свого народження в Україні та отримати свідоцтво про народження, оскільки у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян України запис про народження заявника відсутній. Заявник зазначає, що його батьки були військовослужбовцями та в період народження перебували в м. Магдебург Німеччина (Федеративна Республіка Німеччина). На той час (з 1945 по 1994 рік) на території Німеччини ГДР діяли закони радянського союзу, тому після виводу ГСВГ (Група Радянських Військ Германії) всі документи про актові записи були передані в архів органів РАЦС м. Москви. Так отримати дублікат свідоцтва про народження заявнику [PERSON] не представляться можливим, оскільки відповідні матеріали були вивезені до Москви, і доступ до них в умовах воєнного стану та відсутності співпраці з відповідними установами є фактично неможливим. Вказані обставини зумовили звернутися заявника до суду з даною заявою. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 08 вересня 2025 року було відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. На підставі Листа Вищої ради правосуддя №23614/0/9/25 від 01.12.2025 року, 11.12.2025 року дану цивільну справу було передано для здійснення повторного розподілу справи. При повторному автоматизованому розподілі судової справи між суддями дану цивільну справу 11.12.2025 року було передано на розгляд суді Спічаку В.О . Ухвалою від 15 грудня 2025 року було прийнято до провадження цивільну справу за заявою [PERSON] , заінтересована особа - Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса, про встановлення факту народження особи у певний час і в певному місці. У судове засідання заявник [PERSON] та його представник не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду подали заяву про розгляд справи за відсутності заявника та задоволення заявлених вимог. Представник заінтересованої особи Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд справи належним чином відповідно до норм статті 128 ЦПК України, до суду представником заінтересованої особи було подано заяву про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи та вирішення справи на розсуд суду. Крім того, представник заінтересованої особи просив при розгляді матеріалів заяви про встановлення факту народження особи у певний час, у частині «встановити факт народження [PERSON] , [INFO] », в графі «відомості про батьків» вказати також дату народження батьків, та відповідно до якої статті Сімейного кодексу України було зареєстровано народження дитини. Положеннями частини першої статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (пункт 1 частини третьої статті 223 ЦПК України). Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Надавши належну правову оцінку наявним у справі письмовим доказам, суд установив наступні фактичні обставини справи. Відповідно до наданої заявником копії втраченого свідоцтва про народження серії [NUMBER] заявник [PERSON] , [INFO] , народився у місті Магдебург (республіка ФРГ), про що у книзі реєстрації актів про народження 06 лютого 1992 року здійснено запис № 20, батьками є [PERSON] та [PERSON] . В подальшому на підставі зазначеного свідоцтва про народження було видано паспорт серії [NUMBER] від 30 січня 2008 року, що підтверджується відміткою на свідоцтві. Відповідно до паспорта громадянина України, серії [NUMBER] , що виданий 30 січня 2008 року Овідіопольським РВГУ МВС України в Одеській області, заявник [PERSON] народився [INFO] у м. Магдебург Німеччина. [PERSON] навчався у Маріїнській гімназії м. Одеси та отримав свідоцтво про базову загальну середню освіту у 2006 році серія [NUMBER] від 27 червня 2006 року та атестат про повну загальну середню освіту серія [NUMBER] від 25 червня 2008 року. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали між собою шлюб, про реєстрацію якого зроблено відповідний актовий запис за № 1307, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим в м. Одесі у Палаці святкових подій 18 липня 1987 році, серія [NUMBER] . У листі Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) від 15.08.2025 року № 2697/24.24-77, що адресований заявнику, зазначено, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян, актовий записів відносно вищевказаного громадянина не виявлено, так як реєстрація народження здійснена відділом запису актів громадянського стану Федеративної Республіки Німеччини міста Магдебург. Норми права, які застосував суд Приписами частини першої статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 293 ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з пунктами 1, 7 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно з частинами 3, 4 статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу' зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною четвертою статті 23 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» у разі, якщо витребувати документи про державну реєстрацію актів цивільного стану від компетентних органів іноземної держави неможливо, поновлення актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Відповідно до частини другої статті 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно з пунктами 1, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд встановлює факт народження особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Пунктом 10 вказаної Постанови визначено, що суди можуть встановлювати факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах РАГС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акта громадського стану. В пункті 18 Постанови зазначено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до пункту 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5 передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно з роз`яснення пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з приписами статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, частиною четвертою статті 23 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», передбачено, що у разі якщо витребувати документи про державну реєстрацію актів цивільного стану від компетентних органів іноземної держави неможливо, поновлення актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Законом України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» від 01 грудня 2022 року було зупинено у відносинах з російською федерацією та Республікою Білорусь дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та прийнято рішення про вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та з Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року. Висновки суду Оскільки свідоцтво про народження на ім`я [PERSON] було втрачено, та за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян, актових записів відносно народження [PERSON] не виявлено, без встановлення факту народження заявник позбавлений можливості отримати свідоцтво про народження. Також, орган РАЦС не може видати повторно свідоцтво про народження, оскільки відповідні відомості щодо народження заявника у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутні, а витребувати документи про державну реєстрацію народження заявника від компетентних органів іноземної держави неможливо. Отже, з урахуванням вищевикладеного, вивчивши надані суду докази на обґрунтування заявлених вимог, повно та всебічно дослідивши надані заявником документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що вимога про встановлення факту народження заявника є обґрунтованою та підтверджена належними та допустимими доказами, а тому підлягає задоволенню. Натомість вимога заявника "надати можливість звернутися до органів державної реєстрації актів цивільного стану України для внесення запису про народження [PERSON] та отримати свідоцтво про народження" є некоректною, оскільки саме по собі рішення суду про встановлення факту народження особи є підставою для здійснення відповідного актового запису про народження [PERSON] , та видачі свідоцтва про народження органом РАЦС відповідно до ст. 319 ЦПК України.

Outcome: partial