Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

У серпні 2025 року позивач звернулась до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовом, який в подальшому було уточнено, в якому вказує, що, [INFO] померла її двоюрідна сестра - [PERSON] , мати її двоюрідної сестри - [PERSON] , померла [INFO] , у місті Кривому Розі. За життя, [PERSON] та [PERSON] набули у власність квартиру за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 02 березня 1994 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів, яке зареєстроване Криворізьким міським БТІ, окрім квартири, [PERSON] , за життя набула грошові заощадження, які складалися з її пенсії та знаходяться на рахунку в АТ « ОЩАДБАНК». [PERSON] за життя хворіла, на момент смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , вона, фактично спадщину у вигляді частки квартири прийняла, але юридично не оформила, була єдиним спадкоємцем після смерті матері, за життя не була у шлюбі, не мала дітей, інших спадкоємців після її смерті немає, позивач звернулась до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Пахомової Н.І із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, але приватним нотаріусом Пахомовою Н.І позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність родинних відносин між нею та спадкодавцем та рекомендовано звернутися до суду. Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Центрально Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2025 року вирішено питання про витребування доказів від приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомової Н.І. та витребувано від Центрально - Міського районного відділу актів реєстрації цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції копію актового запису про смерть [PERSON] . Ухвалою Центрально - Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 вересня 2025 року вирішено питання про витребування доказів від Центрально - Міського районного відділу актів реєстрації цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції копію актового запису про смерть [PERSON] . Ухвалою Центрально Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 2025 року по закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про проведення розгляду справи без участі позивача та його представника, заявлені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник виконкому Центрально Міської районної у місті ради в судове засідання не з`явився, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить суд винести законне рішення за умови наявності усіх необхідних документів та доведення обставин справи. На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не проводилось. Суд визнач можливим розглядати справу у відсутність учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їхня неявка не перешкоджає розгляду справи. Обставини, викладені в позовній заяві підтверджуються письмовими доказами по справі. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини [INFO] померла [PERSON] , яка народилась [INFO] у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, місце смерті м. Кривий Ріг, актовий запис про смерть № 2477, копія свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис про народження № 1978, копія свідоцтва про народження серія [NUMBER] долучається до позовної заяви. [PERSON] , народилась [INFO] , померла [INFO] , у місті Кривому Розі. За життя, [PERSON] та [PERSON] набули у власність квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 52, 72 кв. м, на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 02 березня 1994 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів, свідоцтво про право власності зареєстровано Криворізьким міським бюро технічної інвентаризації і записана у реєстрову книгу за № 62П-485-485 Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] відкрилась спадщина у вигляді частки квартири [ADDRESS] , спадщину після її смерті фактично прийняла її донька [PERSON] , оскільки була зареєстрована разом із померлою, після її смерті спадкова справа не заводилась. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилась спадщини у вигляді належної їй частки квартири [ADDRESS] та у вигляді частки у вказаній квартирі, яку фактично прийняла, але юридично не було оформлено після смерті померлої [PERSON] , померлої [INFO] , її донькою [PERSON] . Після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулась позивач по справі, на наслідками подання заяви, заведена спадкова справа приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомовою Н.І., інші спадкоємці із заявою про прийняття спадщини не зверталися, свідоцтво про право на спадщину за законом на частку квартиру, яка належала [PERSON] , [PERSON] нікому не видано, фактично спадщину після смерті [PERSON] прийняла її донька, [PERSON] , під час заведення спадкової справи, нотаріусом було надано запит до КП ДОР « Криворізьке БТІ», в якому нотаріусом зазначено, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , спадщину фактично прийняла [PERSON] , але не оформила свої спадкові права. Згідно до архівної довідки, виданої КП ДОР « Криворізьке БТІ», право власності на спадкову квартиру, було зареєстроване за [PERSON] та [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 02 березня 1994 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів, при цьому, спадщина, яка відкрилась після [PERSON] , померлої [INFO] , складається з частки квартири, яка належала їй на праві особистої власності, та частки її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , після смерті якої, [PERSON] фактично спадщину прийняла, але юридично не оформила своїх прав, тобто ціла квартира. Натомість у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] позивачу було відмовлено, про що видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність документального підтвердження родинних відносин між позивачем та покійною [PERSON] та рекомендувала звернутися до суду задля вирішення питання щодо оформленням своїх спадкових прав, позивач по справі, [PERSON] , єдиний спадкоємець, який звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 16 квітня 2024 року № 76622914. Позовні вимоги позивача щодо встановлення родинних відносин між нею та [PERSON] , а саме про те, що позивач та [PERSON] є двоюрідні сестри є доведеними та підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Батьками позивача [PERSON] , яка народилась [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис про народження № 920. Батьки позивача уклали шлюб 10 листопада 1953 року, а саме згідно до засвідченої нотаріальної копії свідоцтва про шлюб, громадянин [PERSON] , який народився м. Есентуки та [PERSON] , 1924 року народження, яка народилась Полтавська область, Ново - Санжарський район, уклали шлюб, актовий запис про шлюб № 1210, після укладання шлюбу прізвище дружини « [PERSON] » Мати позивача, за народженням мала дівоче прізвище - [PERSON] народилась у 1924 році в Полтавській області, Ново Санжарський район, село Санжаро, в 1942 році була вивезена на примусові роботи до Німеччини, де знаходилась м. Глонигсберг та примусово працювала на фабриці, була звільнена 11 квітня 1945 року, що підтверджується довідкою, від 25 листопада 1993 року № 7-1 -245361 управлінням СБУ Донецької області, яка видана позивачу, мати позивача назвала своє прізвище « [PERSON] » замість « [PERSON] », саме так і вказано в свідоцтві про укладання шлюбу. [PERSON] , померла [INFO] , місце смерті м. Київ, актовий запис про смерть № 18035. Батьками [PERSON] та [PERSON] , є [PERSON] ( дівоче прізвище « [PERSON] ) та [PERSON] , які уклали шлюб 18 вересня 1896 року. [PERSON] померла [INFO] , актовий запис про смерть № 2753. [PERSON] помер [INFO] , довідка по смерть № 26.У шлюбі у них народились діти: - донька [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як вказує в позові позивач та не спростовується матеріалами справи та відповідачем, [PERSON] та її сестра пережили [PERSON] війну, [PERSON] була в полоні на території Німеччини, після звільнення, змінила собі прізвище на « [PERSON] », уклала шлюб та мала все життя прізвище « [PERSON] », її старша сестра, - [PERSON] , після звільнення України, під час оформлення документів, змінила собі вік ( дату та рік народження, щоб бути молодшою та мати шанс вийти заміж), обидві вони народились в Полтавській області, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який є батьком [PERSON] , та змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Таким чином, [PERSON] та мати позивача [PERSON] є рідними сестрами, з чого суд приходить до обгрунтованого висновку, про те, що, позивач [PERSON] та [PERSON] є двоюрідні сестри, позивач надала до суду всі документи, які стосуються життя своєї тітки та двоюрідної сестри, в тому числі, фотокартки, посвідчення. Оскільки нотаріусом не визнаються права позивача на отримання спадкового майна у вигляді квартири, позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Спадкова квартира належала [PERSON] та її матері [PERSON] на праві спільної сумісної власності, частки не визначені, після смерті матері, яка померла [INFO] , її донька фактично спадщину прийняла, юридично спадщину не оформила, свідоцтво про право на спадщину за законом не отримала, тому, фактично частка становить цілу одиницю і приймаючи до уваги, відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог. Так, відповідно до ст. ст. 2, 12 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 15, ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в тому числі визнання права. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 315 ЦПК України і не є вичерпним. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Встановлення факту родинних відносин можливість позивачу реалізувати своє право на отримання спадщини. Відповідно до ст. ст. 316, 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні., правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Ст. 392 ЦК України встановлює, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності. У статті 1216, 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і е припинилися внаслідок його смерті. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача знайшли підтвердження в ході судового розгляду, оскільки родинні відносини підтверджуються наданими до суду позивачем доказами, відсутність якого є перешкодою для позивача для оформленням спадщини, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України у зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на їх користь судових витрат, суд

Outcome: approved