Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

21 листопада 2025 року позивач [PERSON] звернувся до Згурівського районного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що зареєстрований 25 листопада 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 489. У разі задоволення позову просить не стягувати з відповідача понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25 листопада 2011 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 489, що підтверджується долученою копією свідоцтва про шлюб. Від подружнього життя сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Одруження з відповідачем виявилось невдалим, спільне життя не склалося, шлюбні відносини між ними припинилися, вони не змогли створити міцної сім`ї, перестали розуміти один одного, окремо проживають один рік. Позивач вважає, що їхня сім`я повністю втратила своє існування, тому подальше збереження шлюбу, спільне життя їх як подружжя є неможливим та суперечить його інтересам та інтересам дитини. Примирення з відповідачем неможливе, тому просить не надавати строк для примирення сторін. Ухвалою судді Згурівського районного суду Київської області від 04 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час, і місце розгляду справи повідомлені належним чином. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Позивач [PERSON] у позовній заяві та у заяві від 06.01.2026 просив проводити розгляд справи у його відсутність у зв`язку з неможливістю явки в судове засідання, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] 06.01.2026 подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає повністю. Згідно із частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд визнав можливим розглядати справу за відсутності учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи. З досліджених у судовому засіданні письмових доказів судом встановлено, що 25 листопада 2011 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, про що 25 листопада 2011 року зроблено актовий запис № 489. Після державної реєстрації шлюбу прізвище чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] » (а.с. 11 копія свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 25 листопада 2011 року). Сторони мають спільну малолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 12 копія свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 09 квітня 2012 року). Сторони припинили шлюбні відносини, позивач вважає, що подальше збереження шлюбу та спільне життя їх як подружжя є неможливим та суперечить його інтересам та інтересам дитини, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] позов визнала. Відповідно до ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21 СК України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно із ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі змісту п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно зі ст. 114, 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази у справі, враховуючи визнання позову відповідачем, прийняте судом, та те, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін та інтересам їхньої дитини, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. При зверненні до суду позивач [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок). В силу норми ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач [PERSON] просив не стягувати з відповідача понесені ним судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України повернути позивачу [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, а саме грошові кошти у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок), який був сплачений ним 21.11.2025 через портал оплати державних та муніципальних послуг https://govpay24.com/ згідно з квитанцією ID 7150-2320-9425-4768. Решту судових витрат залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved