Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

07.11.2025 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання за нею права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0522885200:03:002:0099, розташовану на території колишньої Плосківської сільської ради колишнього Мурованокуриловецького (тепер - Могилів-Подільського) району Вінницької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] її батька [PERSON] . Підставою для звернення до суду з цим позовом зазначено факт прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] , факт прийняття ним зазначеної земельної ділянки у спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , та неможливість оформлення позивачем спадкових прав у нотаріуса в зв`язку із державною реєстрацією права власності на дану земельну ділянку за Плосківською сільською радою. Крім того, у позові заявлено вимогу про припинення права власності Плосківської сільської ради на відумерлу спадщину - земельну ділянку з кадастровим номером 0522885200:03:002:0099, яка розташована на території колишньої Плосківської сільської ради колишнього Мурованокуриловецького району Вінницької області, що належала [PERSON] на підставі державного акту серії ВН № 167724. Ухвалою від 17.11.2025 (а. с. 44, 45) позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено про її розгляд в порядку загального позовного провадження. Цією ж ухвалою в Мурованокуриловецькій державній нотаріальній конторі Вінницької області витребувано спадкову справу № 93/2012 до майна померлого [INFO] [PERSON] , яку суд отримав 25.11.2025 (а. с. 48). Ухвалою від 23.12.2025 (а. с. 60) закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. Позивач, будучи належним чином повідомленою про дати, час і місце розгляду справи (а. с. 57, 58), в судові засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності суду не подав. У п. 4 прохальної частини позовної заяви позивач просить розглянути справу у його відсутність (зворот а. с. 2). Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дати, час і місце розгляду справи (а. с. 61, 62), в судові засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності суду не подав. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дати, час і місце розгляду справи (зворот а. с. 61, 62), в судові засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив. 29.12.2025 до суду надійшла заява, у якій він просить розгляд справи провести у відсутності представника відповідача - Вендичанської селищної ради. При розгляді справи покладається на розсуд суду (а. с. 63). З урахуванням положень ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (у тексті - ЦПК України) суд вирішує справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній матеріалів. Розглянувши справу, дослідивши та оцінивши подані сторонами докази за правилами ч. ч. 1 - 3 ст. 89 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 12 і ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 07.12.2009 виконкомом Плосківської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області підтверджується, що [INFO] у с. Плоске Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] (а. с. 5). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців (ч. 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України (у тексті - ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України). Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,0460 га, кадастровий номер 0522885200:03:002:0099, яка знаходиться на території колишньої Плосківської сільської (тепер Вендичанської селищної) ради колишнього Мурованокуриловецького (тепер Могилів-Подільського) району Вінницької області (а. с. 23). Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 81732499 від 02.07.2025 (а. с. 37) підтверджується, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповіту не склала, а інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 81732501 від 02.07.2025 - що спадкова справа після її смерті не заводилася (а. с. 36). У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1223 ЦК України). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ст. 1258 ЦК України). Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України). Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 07.06.2024 у справа № 139/417/24 (провадження № 2-о/139/32/24) встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , з грудня 2000 року до [INFO] проживав однією сім`єю із [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (а. с. 7, 8). У довідці Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області від 02.08.2024 № 164 (а. с. 14) зазначено, що на день смерті [PERSON] з нею за адресою її проживання ніхто не був зареєстрований. Отже, свідоцтвом про смерть [PERSON] , довідкою Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області від 02.08.2024 № 164 та рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 07.06.2024 у справа № 139/417/24 (провадження № 2-о/139/32/24) доведено право [PERSON] спадкувати за законом після смерті [PERSON] у четвертій черзі. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 01.02.2012 виконкомом Плосківської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області підтверджується, що [INFO] у с. Плоске Мурованокуриловецького району Вінницької області помер [PERSON] (а. с. 6). На випадок смерті [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно, що буде йому належати на день його смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що він матиме право, заповів своїй дочці [PERSON] (а. с. 9). Свідоцтвами про народження (а. с. 10) і про шлюб (а. с. 11, 13) [PERSON] довела, що вона є дочкою спадкодавця [PERSON] , а свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (а. с. 24), що вона прийняла спадщину після смерті свого батька і частину з неї оформила. Однак державний нотаріус Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Вінницької області постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.07.2025 № 91/02-31 (а. с. 34) відмовив [PERSON] в оформленні спадщини за законом на земельну ділянку з кадастровим номером 0522885200:03:002:0099, яку її батько прийняв, але не оформив після смерті своєї співмешканки [PERSON] , у зв`язку з невідповідністю власників у документах, що підтверджують право власності на земельну ділянку. У постанові нотаріуса зазначено, що згідно відомостей у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на дану земельну ділянку зареєстроване за Плосківською сільською радою, код ЄДРПОУ 04327057, на підставі рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 20.04.2012, справа № 216/285/12 (а. с. 34). Факт зазначеної державної реєстрації також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованою 26.06.2025 № 433095590. Постановою Вінницького апеляційного суду від 21.05.2025 у справі № 216/285/12 (провадження № 22-ц/801/31/2025) зазначене рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області, яким дану спадщину визнано відумерлою, скасовано (а. с. 16 - 19). Плосківська сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області шляхом реорганізації приєднана до Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області (а. с. 20, 21). Листом Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області від 28.08.2025 № 02-18/662 (а. с. 22) і рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області від 15.10.2025 [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права власності на спірну земельну ділянку у зв`язку з вже зареєстрованим правом власності на неї за Плосківською сільською радою Мурованокуриловецького району Вінницької області (а. с. 35). Статтею 378 ЦК України передбачено, що право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. У зв`язку з відсутністю в позивача іншого способу захисту, він звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України (ч. 2 ст. 4 ЦК України). Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Як вже зазначалось у цьому рішенні, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців (ч. 1 ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК України). В абзаці 1 пункту 10 Постанови Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті . Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч. ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до пункту «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, прийшов до переконання, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). За звернення до суду з даною позовною заявою позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп. (а. с. 40). Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Суд залишає сплачений судовий збір за позивачем, оскільки ним не заявлено клопотання про його повернення. Доказів понесених відповідачем витрат при розгляді даної справи суду не надано. На підставі викладеного,

Outcome: approved