Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

13.10.2025 згідно дати реєстрації представник позивача звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області через систему «Електронний суд» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами № 4236611 від 15.06.2021, № 1949485 від 20.10.2021 у розмірі 28760,35 грн., 2422,40 грн. судового збору та витрат на правову допомогу у розмірі 13000 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 15.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір 4236611. Згідно п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 10000 грн. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 4500 грн., які нараховуються за ставкою 1.5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Умовами Кредитного договору передбачена видача кредитних коштів Позичальнику безготівково, а саме шляхом переказу коштів на Картковий рахунок. Відповідно до п. 6.1. Договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця. 26.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено Договір факторингу № 26-07/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4236611. Також, 20.10.2021 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс», укладено кредитний договір №1949485. На умовах Кредитного договору Кредитодавець надав відповідачу грошові кошти (кредит) у гривні на умовах передбачених Кредитним договором №1949485 у розмірі 6000 грн., строк дії Договору: до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, але не більше 1 календарного року. 29.11.2021 було укладено договір №29/11-1 відповідно до якого ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1949485. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1949485. 28.08.2025 було укладено договір №28-08/25 відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1949485. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за кредитними договорами № 4236611 від 15.06.2021, № 1949485 від 20.10.2021. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №4236611 від 15.06.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 18814,90 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 6256,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 11558,90 грн. - Заборгованість за комісіями - 1000,00 грн. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №1949485 від 20.10.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 9945,45 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 5900,90 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 3937,05 грн. - інфляційні збитки - 94,41 грн. - нараховані 3% річних - 13,09 грн. (а.с. 1-11). 13.10.2025 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано судді Кіндратишин Л.Р. (а.с. 92-93). 14.10.2025 - відкрито провадження, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін (а.с. 96-97). 12.11.2025 та 14.11.2025 від представника позивача надійшли заяви про уточнення відомостей, в яких вказано, що у первісні позовні заяві помилково вказано неповну адресу відповідача, просив вважати правильною адресу реєстрації та проживання відповідача: [ADDRESS] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позові зазначив, здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена відповідно до вимог закону, в тому числі через сайт «Судова влада». Правом на подання відзиву не скористалася. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавала. За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 23.12.2025 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 15.06.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит №4236611, згідно умов якого позикодавець надав позичальникові грошові кошти у розмірі 10000 грн. строком на 30 днів, тобто до 15.06.2021. Відповідно до п. 1.1. Договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3.Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2. Договору, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту с кредит. Згідно п.1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 10000 грн. у валюті: Українські гривні. Відповідно до п.п.1.3.-1.4. Договору кредит надається строком на 30 днів з 15.06.2021 (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 15.07.2021. Згідно з п.1.5. Договору загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 5500 грн. в грошовому виразі та 20,587.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 15500 гривень. Загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження Позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань. Відповідно п.1.5.1. Договору передбачено, що комісія за надання кредиту: 1000 грн., яка нараховується за ставкою 10 відсотків від суми кредиту одноразово. Згідно п.1.5.2.Договору проценти за користування кредитом: 4500 грн., які нараховуються за ставкою 1.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до п.п.1.6.-1.7. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього Договору. Згідно з п.2.1.Договору кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок. Згідно п.2.2. Договору плата за кредитом: Позичальник сплачує Кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1.-1.5.2. Договору, в термін (дату) вказаний в п.1.4. У випадку якщо Позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п. 1.3 Договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п.1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п. 1.6 Договору, в сумі та на умовах визначених п.2.3 Договору. Нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3. Договору. Відповідно до п.4.1. Договору у разі прострочення Позичальником зобов`язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами цього Договору, Позичальник починаючи з дня наступного за останнім днем строку кредитування з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), за наявності вимоги Кредитодавця зобов`язаний сплатити на користь Кредитодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми невиконаного грошового зобов`язання, за кожен день прострочення та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) нарахована за порушення зобов`язань Позичальником не може перевищувати 50 відсотків від загальної суми кредиту одержаного Позичальником за цим Договором, а у випадку, якщо загальний розмір кредиту не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, сукупна сума неустойки не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної Позичальником за цим договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Вказана пеня розраховується по дату повного погашення простроченої заборгованості, включаючи день такого погашення або до досягнення максимально можливого розміру визначеного цим пунктом. 4.2. У разі прострочення Позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього Договору, Кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п. 1.6 Договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 Договору. Обов`язок Позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимог Кредитодавця (а.с. 36-39). Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ «Мілоан», [PERSON] з якою укладено кредитний договір №4236611 від 15.06.2021 ідентифікована ТОВ «Мілоан», одноразовий ідентифікатор W53926, час відправки ідентифікатора позичальнику 15.06.2021, номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор +380982522735 (а.с. 51). Згідно з довідки ТОВ «ФК «Елаєнс» від 23.01.2025, на виконання договору укладеного між ФК «Елаєнс» та ТОВ ТОВ «Мілоан» проведено успішний платіж: 15.06.2021, призначення платежу: видача кредиту згідно договору 4236611, сума платежу 10000 грн., номер картки [NUMBER] (а.с. 51 зворот). Відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 4236611 позивачем нараховані відсотки за період з 15.06.2021 по 26.01.2022 у сумі 11558,90 грн. (а.с. 52-53). 26.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір факторингу №26-07/2024 про відступлення права вимоги за кредитними договорами, згідно умов якого клієнт передав Фактору право вимоги до боржників (а.с. 64-66). Відповідно до Реєстру Боржників для друку до Договору факторингу №26-07/2024 від 26.07.2024 та витягу із вказаного реєстру ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» прийнято право вимоги до боржника під порядковим номером 16573, [PERSON] за кредитним договором №4236611 на загальну суму боргу в розмірі 18814,90 грн., з яких 10000 грн. сума заборгованості за кредитом (залишок по кредиту), 6256 грн. сума заборгованості по процентам за користування кредитом, 1000 грн. заборгованість за комісією (а.с. 70 зворот-71, 22). Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», за кредитним договором №4236611 станом за період 26.07.2024-26.09.2025, загальна сума заборгованості становить 18814,90 грн., з яких 10000 грн. сума заборгованості за кредитом (залишок по кредиту), 6256 грн. сума заборгованості по процентам за користування кредитом, 1000 грн. заборгованість за комісією (а.с. 58). Також, 20.10.2021 між [PERSON] та ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» укладено кредитний договір №1949485, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (плату за користування грошовими коштами) на умовах та у порядку, встановлених цим договором (а.с. 31-32). Тип кредиту фінансовий кредит, розмір (сума кредиту) 6000 грн., кредит надається строком на 15 днів (основний строк, строк А), термін (дата) повернення кредиту 04.11.2021. З 1-го по 15-тий день позичальник сплачує проценти за користування кредитом за кожен день строку користування у розмірі 0,0010% (п.п. 1.2.-1.6. кредитного договору). Відповідно до п. 1.7. сторони домовились, що загальний строк надання кредиту може бути автоматично продовжений (пролонгований) у разі невиконання позичальником в повному обсязі зобов`язань зі сплати процентів та повернення кредиту у визначений в п. 1.5 термін (після спливу строку А). У такому разі строк надання кредиту автоматично пролонговується на строк 13 календарних днів (строк Б, пролонгований строк). Позичальник сплачує проценти за користування кредитом у розмірі 4,95% від суми кредиту за кожний день пролонгованого строку. Згідно з п. 1.11. строк дії Договору до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, але не більше 1 календарного року. Відповідно до п. 1.13. на дату укладення договору орієнтована реальна річна процентна ставка складає 0,37%, орієнтована загальна вартість кредиту 6000,90 грн. У випадку настання умов, передбачених у п. 1.7. орієнтована реальна річна процентна ставка складає 839,04%, орієнтована загальна вартість кредиту 9861,90 грн. Згідно з п. 2.3. реквізити банківської картки позичальника для перерахування кредиту : 516798ХХХХХХ6868. Відповідно до Додатку № 1 до кредитного договору №52293968 від 18.10.2023 Графік платежів, визначено дату видачу кредиту/дату платежу, суму кредиту, проценти за користування кредитом - 0,90 грн., реальна річна процентна ставка - 0,37%, загальна вартість кредиту 6000,90 грн. (а.с. 33). Згідно з довідки ТОВ «ФК «Елаєнс» від 02.03.2022, на виконання договору укладеного між ФК «Елаєнс» та ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» проведено успішний платіж: 20.10.2021, призначення платежу: видача кредиту згідно договору 1949485 від 20.10.2021, сума платежу 6000 грн., номер картки [NUMBER] (а.с. 49). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом у гривні ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс», позичальник [PERSON] , за кредитним договором № 1949485, сума кредиту 5900,90 грн., кількість днів прострочення 70, станом на 27.01.2022 залишок кредиту - 9837,95 грн., сума погашень - 2350 грн.; 5900,90 грн. заборгованість за тілом кредиту, 3937,05 грн. заборгованість за відсотками, (а.с. 49 зворот - 50). 29.11.2021 було укладено договір №29/11-1 відповідно до якого ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників (а.с. 59-60). Відповідно до Реєстру прав вимог №3 до Договору про відступлення прав вимоги №29/11-1 від 29.11.2021 та витягу із вказаного реєстру ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» прийнято право вимоги до боржника під порядковим номером 2451, [PERSON] за кредитним договором №1949485 на загальну суму боргу в розмірі 9945,45 грн., з яких 5990,90 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням, 3937,05 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами, 107,50 грн. - відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України (а.с. 61 зворот-63, 73). Згідно з розрахунком заборгованості фізичної особи [PERSON] перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за кредитним договором №1949485 станом на 10.01.2023, загальна сума заборгованості становить 9837,95 грн., збитки від інфляції нараховані за 02.2022 в сумі 94,41 грн., 3 % річних нараховані за період з 28.01.2022-23.02.2022 - 13,09 грн. (а.с. 55). 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників (а.с. 77-79). Відповідно до Реєстру Боржників до Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 та витягу з вказаного реєстру ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» прийнято право вимоги до боржника під порядковим номером 90346, [PERSON] за кредитним договором №1949485 на загальну суму боргу в розмірі 9945,45 грн., з яких 5990,90 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням, 3937,05 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами, 107,50 грн. - відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України (а.с. 81-81, 20). Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», за кредитним договором №1949485 станом на 28.08.2025, загальна сума заборгованості становить 9945,45 грн., з яких 5990,90 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням, 3937,05 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами, 3% річних - 13.09 грн., інфляційні збитки - 94,41 грн. (а.с. 56). 28.08.2025 було укладено договір №28-08/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників (а.с. 12-13). Відповідно до Реєстру Боржників для друку до Договору №28-08/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 28.08.2025 та витягу з вказаного Реєстру Боржників ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» прийнято право вимоги до боржника під порядковим номером 2826, [PERSON] за кредитним договором №1949485 на загальну суму боргу в розмірі 9945,45 грн., з яких 5990,90 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням, 3937,05 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами, 107,50 грн. - відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України (а.с. 17-19, 21). Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», за кредитним договором №1949485 за період 28.08.2025-26.09.2025, загальна сума заборгованості становить 9945,45 грн., з яких 5990,90 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням, 3937,05 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами, 3% річних - 13.09 грн., інфляційні збитки - 94,41 грн. (а.с. 57). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки предметом судового розгляду є спір про стягнення із відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитними договорами, а договори факторингу відповідачем не оспорювалися, в даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину вищезазначеного договору у цій справі (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (ст. 629 ЦК України). За таких обставин, у позивача, як нового кредитора, який набув право вимоги в межах сум зазначених у договорах, наявне право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за вказаними кредитними договорами. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За приписом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. В п. 1 ст. 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В п. 1 ст. 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтями 1048, 1050 ЦК України встановлено, що у випадку встановлення договором обов`язку позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов`язання, за змістом якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Виходячи з вищенаведених положень чинного законодавства та встановлених обставин справи вбачається, що в електронній формі 15.06.2021 укладено Договір про споживчий кредит №4236611 на суму 10000 грн., та 20.10.2021 укладено кредитний договір №1949485 на суму 6000 грн. Відповідач не виконувала належним чином взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість за даним кредитним договором. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу за кредитним договором №4236611 від 15.06.2021 в розмірі 6256 грн., та за кредитним договором №1949485 від 20.10.2021 в розмірі 5990,90 грн. Щодо стягнення процентів за вказаним кредитними договорами суд зазначає наступне. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 висловила думку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Позивач просить стягнути проценти за кредитним договором №4236611 від 15.06.2021 в сумі 11558,90 грн. Відповідно до п.1.3-1.4 договору, сторони визначили, що кредит надається строком на 30 днів з 15.06.2021 по 15.07.2021. Відповідно до п. 1.5.1-1.5.2 договору, комісія за надання кредиту становить 1000 грн, та нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом становлять 4500 грн, які нараховуються за ставкою 1,50 відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Зазначені умови цього договору не суперечать вимогам статті 6 ЦК України, оскільки сторони є вільними при укладенні договору. Період за який нараховані відсотки матеріали справи не містять, та й самого розрахунку таких. Відповідач здійснив дії щодо пролонгації строку кредитування, а саме за п. 2.3.1.2., Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування(пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02.10.2020 № 911/19/19, Верховний Суд зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Отже з врахуванням викладеного, слід дійти висновку, що за договором про надання фінансового кредиту №4236611 від 15.06.2021 відсотки можуть бути нараховані терміном не більше 90 календарних днів, починаючи з дати укладення договору та до 12.09.2021, так як сторони є вільними в укладенні договору, тобто строку, на який були надані кредитні кошти і, враховуючи визначену фіксовану процентну ставку за кредитом, нарахування процентів має проводитися на рівні фіксованої процентної ставки. Встановлено, що відповідно до умов кредитного договору №4236611 від 15.06.2021 сума кредиту становила 10000 грн., процентна ставка за користування кредитом 1,50%, отже з 15.06.2021-06.08.2021 (53 дні *150 грн.) = 7950 грн.; 06.08.2021 сплачено 416 грн. тіла кредиту, відсотки за період 07.08.2021-21.08.2021 (15 днів * 143,76 грн.) = 2156,40 грн.; 21.08.2021 сплачено 416 грн. тіла кредиту, відсотки за період 22.08.2021-05.09.2021 (15 днів * 143,76 грн.) = 2062,80 грн.; 05.09.2021 сплачено 416 грн. тіла кредиту, відсотки за період 06.09.2021-12.09.2021 (7 днів * 131,28 грн.) = 9118,96 грн., разом 13088,16 грн. Також, відповідачем було сплачено проценти по кредиту в загальній сумі 6183 грн., а саме: 06.08.2021 - 687 грн., 21.08.2021 - 687 грн., 05.09.2021 - 687 грн., 24.09.2021 сплачено 687 грн., 20.10.2021 - 687 грн., 05.11.2021 - 687 грн., 17.11.2021 - 687 грн., 02.12.2021 - 687 грн., 23.12.2021 - 687 грн. Крім того, відповідачем сплачено комісію за пролонгацію, яка не передбачена умовами укладеного договору, в загальній сумі 900 грн., а саме: 06.08.2021 - 100 грн., 21.08.2021 - 100 грн., 05.09.2021 - 100 грн., 24.09.2021 сплачено 100 грн., 20.10.2021 - 100 грн., 05.11.2021 - 100 грн., 17.11.2021 - 100 грн., 02.12.2021 - 100 грн., 23.12.2021 - 100 грн. Таким чином, заборгованість за відсотками за період з 15.06.2021 по 12.09.2021 (90 днів) становить 6005,16 грн. (13088,16 грн. - 6183 грн. - 900 грн.). Враховуючи наведене, а також те, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт укладення договору з відповідачем, а розрахунок заборгованості свідчить про користування відповідачем кредитними коштами та враховуючи, що відповідачем у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України не наданого жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованих сум, натомість в матеріалах справи містяться докази здійснення часткового погашення суми заборгованості, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» слід стягнути заборгованість за кредитним договором №4236611 від 15.06.2021 в загальній сумі 13261,16 грн., з яких 6256 грн. заборгованість за тілом кредиту, 6005,16 грн. заборгованість за процентами, 1000 грн. - заборгованість за комісією (за видачу кредиту). Позивач просить стягнути проценти за кредитним договором №1949485 від 20.10.2021 в сумі 3937,05 грн., інфляційні збитки - 94,41 грн., та нараховані 3% річних - 13,09 грн. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Такі висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц, від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (пункт 8.35). Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України. Відповідно до п. 1.11. строк дії Договору до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, але не більше 1 календарного року.. Згідно з розрахунку заборгованості за кредитом у гривні ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс», позичальник [PERSON] , за кредитним договором № 1949485, сума кредиту 5900,90 грн., кількість днів прострочення 70, станом на 27.01.2022 залишок кредиту - 9837,95 грн., сума погашень - 2350 грн.; 5900,90 грн. заборгованість за тілом кредиту, 3937,05 грн. заборгованість за відсотками. Відсотки нараховані за період з 21.10.2021 по 27.01.2022. За таких обставин, з урахуванням викладеного, суд вважає, що з відповідача підлягає до стягнення заборгованість за договором № 1949485 від 20.10.2021 у розмірі 9945,45 грн., з яких 5900,90 грн. - тіло кредиту, 3937,05 грн. - відсотки, інфляційні збитки - 94,41 грн. за період лютого 2022, та нараховані 3% річних - 13.09 грн. за період 28.01.2022-23.02.2022 (а.с. 55). Щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд, зважаючи на позиції сторін щодо цього питання, дійшов такого висновку. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказав, що очікує понести 13000 гривень витрат на правову допомогу в рамках договору про надання правничої допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024, які і заявив до стягнення з відповідача. На підтвердження понесення витрат на оплату професійної правничої допомоги позивач надав такі докази: Договір №02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024 (а.с. 26-27); заявку на надання юридичної допомоги №1713 від 01.08.2025 (а.с. 29); витяг з Акту №17 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025, згідно з яким надання усної консультації з вивченням документів 2 год. - 4000 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі для суду 3 год. - 9000 грн., відповідач [PERSON] (а.с. 30). Даючи оцінку вищевказаному, суд виходить з того, що положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3ст. 2 ЦПК України). Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство встановило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. В частині 1ст. 137 ЦПК України зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4ст. 137 ЦПК України). Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 742/2585/19. Даючи оцінку доказам, долученим на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу у даній цивільні справі у розмірі 13000 гривень, суд зазначає, що у договорі про надання правової допомоги визначені всі істотні умови договору, у тому числі вартість наданих послуг, у витязі з акту про надані послуги вказано, які саме було надано послуги, з чим позивач погодився. Враховуючи характер виконаної адвокатським об`єднанням роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, усталеної практики у даній категорії справи, критерію необхідності та значимості процесуальних дій у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн. Зазначена сума, на переконання суду, є розумною та такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги. Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2 422,40 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1954,62 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі та

Outcome: approved