Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони зареєстрували шлюб 09.08.2014 у Відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області, за актовим записом № 124, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . У сторін є спільні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини припинено, та шлюб носить формальний характер. Вказані обставини змусили позивача звернутись до суду з даним позовом, у якому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з`явився, від нього надійшло клопотання про проведення судового засідання за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, відомостей про причини своєї неявки суду не надала, у встановлений судом строк відзив не подала. За таких обставин, суд ухвалив, розглянути справу заочно за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 14.08.2025 Тульчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), сторони зареєстрували шлюб 09.08.2014, за актовим записом №124. При реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 7). Сторони є батьками [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 21.11.2018 Тульчинським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області та [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 11.03.2015 Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Тульчинського районного управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 8, 9). Спільне життя сторін не склалось. Фактичні взаємини не відображають їхнього прагнення щодо збереження шлюбу та сім`ї. Причинами розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння. Правовідносини, що виникли між сторонами регламентуються ст. 110-113 СК України. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, наміру зберегти сім`ю не має, належним чином повідомлена відповідачка, не надала суду будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції позивача, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім`ї неможливе, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, оскільки відповідачка у судове засідання не з`явилася, заяви до суду не подала щодо залишення чи відновлення їй дошлюбного прізвища, тому суд залишає відповідачу прізвище без змін. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved