Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить оголосити [PERSON] померлим. В обґрунтування заяви посилається на те, що його батько [PERSON] 14.04.2022 року був мобілізований на військову службу та проходив військову службу на посаді заправника автомобільного відділення ВЧ [NUMBER] . 16.05.2022 року [PERSON] виконував службові обов`язки із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф біля ОКП населеного пункту Соледар Бахмутського району Донецької області. О 13.02 год. збройні сили рф нанесли ракетного удару по будівлі, в якій на той час перебував [PERSON] разом з іншими військовослужбовцями, внаслідок чого будівля зазнала часткового руйнування та обвалу бетонних блоків третього поверху на другий та перший. Після часткового розбирання завалів працівниками ДСНС тіло [PERSON] знайдено не було. З 16.05.2022 [PERSON] вважається зниклим безвісті, що підтверджується сповіщенням сім`ї (близьких родичів) зниклого безвісті від 04.06.2022 року № 2/707, матеріалами службового розслідування. У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав з підстав, викладених у ній. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України, а також заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Заінтересована особа - Міністерство оборони України подало до суду письмові пояснення, в яких зазначило про необхідність визначення часових характеристик ведення бойових дій в районі населеного пункту Соледар Бахмутського району Донецької області та врахувати їх при вирішенні справи. Справу просило розглянути у відсутність його представника. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] у адресованих суду заявах повідомили про відсутність у них заперечень щодо задоволення заяви, справу просили розглянути за їх відсутності. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим суд розглянув справу за її відсутності. Вислухавши пояснення представника заявника, а також дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Судом встановлено, що заявник є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Самійлівською сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області 05.05.1998, копією запису акту про народження № 05 від 05.05.1998. [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом РАЦС Жовтневого райвиконкому м. Запоріжжя 18.02.1986. [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Самійлівською сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області 29.07.1991, копією запису акту про народження № 08 від 29.07.1991. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Шевченківським районним бюро РАЦС м. Запоріжжя 24.12.1968. Дружина [PERSON] [PERSON] (свідоцтво про укладення шлюбу, серії [NUMBER] , видане Самійлівською сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області 27.12.1986), померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Самійлівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області 10.09.2012. Батько [PERSON] [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Шевченківським районним бюро РАЦС м. Запоріжжя 24.12.1968 року), помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Смоленським міським бюро РАЦС 23.09.1970. 14.04.2022 [PERSON] був мобілізований на військову службу та проходив військову службу на посаді водія-заправника автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення ВЧ [NUMBER] . З акту проведення службового розслідування за фактом безвісно зниклих та ймовірно взятих у полон військовослужбовців в/ч [NUMBER] у загальній кількості 10 (дев`ятнадцять) осіб, затвердженого командиром ВЧ [NUMBER] 05.06.2022 року, вбачається, що 16.05.2022 [PERSON] виконував службові обов`язки із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф біля ОКП населеного пункту Соледар Бахмутського району Донецької області. О 13.02 год. збройні сили рф нанесли ракетного удару по будівлі, в якій на той час перебував [PERSON] разом з іншими військовослужбовцями, внаслідок чого будівля зазнала часткового руйнування та обвалу бетонних блоків третього поверху на другий та перший. Після часткового розбирання завалів працівниками ДСНС тіло [PERSON] знайдено не було. Опитані за даним фактом військовослужбовці ВЧ [NUMBER] підтвердили факт перебування [PERSON] в розташуванні третього поверху адміністративної будівлі шахти № 4 ДП " [INFO] " на момент ракетного удару та часткового руйнування будівлі. У ході службового розслідування встановлено, що [PERSON] безвісті зник. Обставин, які б свідчили про самовільне залишення військової частини ухилення від виконання обов`язків військовослужбовця, невиконання наказів командира чи вчинення інших дисциплінарних проступків чи правопорушень, які містять ознаки кримінальних чи адміністративних правопорушень не встановлено. З 16.05.2022 [PERSON] вважається зниклим безвісті, що підтверджується сповіщенням сім`ї (близьких родичів) зниклого безвісті від 04.06.2022 № 2/707. Наказом командира ВЧ [NUMBER] (з адміністративно-господарської діяльності) "Про результати службового розслідування та виявлення безвісно зниклих та ймовірно взятих у полон військовослужбовців в/ч [NUMBER] у загальній кількості 10 (дев`ятнадцять) осіб" від 05.06.2022 № 38 старшого солдата [PERSON] , водія-заправника автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення визнано безвісно зниклим в умовах бойових дій. Оголошення фізичної особи померлою (смерть in [INFO] ) це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку. У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю. Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність. Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну. Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. За змістом частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. У частині першій статті 46 ЦК України міститься загальна норма: "фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років" - та дві спеціальні: "якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців" та "за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру". У частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: "фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій" (речення перше) та "з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців" (речення друге). Відповідно до Рішення Конституційного Суду України (другий сенат) від 18 червня 2020 року № 5-р(ІІ)/2020 принцип верховенства права (правовладдя) вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): "закон пізніший має перевагу над давнішим" (lex posterior derogat priori); "закон спеціальний має перевагу над загальним" (lex specialis derogat generali); "закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим" (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права (правовладдя) втрачає свою дієвість. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15.02.2023 року в справі № 910/18214/19 також звертала увагу на співвідношення між загальною та спеціальною нормою. Так, спеціальна норма встановлює правила, які підлягають застосуванню у певних випадках, визначених такою нормою права, а загальна норма встановлює правила, які підлягають застосуванню у всіх випадках, крім тих, на які поширюється гіпотеза спеціальної норми. Тому загальна та спеціальна норми не суперечать одна одній, а встановлюють системне законодавче регулювання. Законодавець запроваджує спеціальну цивільно-правову норму з метою конкретизації, деталізації та диференціації правового регулювання цивільних відносин в межах їх загального роду. Спеціальна норма походить від загальної і тісно з нею пов`язана. Відповідно в ситуації, коли внаслідок збройної агресії рф проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46 ЦК України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні. Словосполучення "від дня закінчення воєнних дій", особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України. Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою. Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 11.12.2024 року у справі № 755/11021/22. Велика Палата Верховного Суду у вищевказаній справі виснувала, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій від 28.02.2025 № 376 (далі - Наказ № 376). У цьому Наказі № 376 зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території. Отже, суди можуть використовувати дані, зокрема з Наказу № 376, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій. У такому випадку в разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності. Згідно з Наказом № 376 м. Соледар Бахмутського району Донецької області відносилося до території, де велися активні бойові дії в період з 24.02.2022 по 24.01.2023. Тому, перебіг шестимісячного строку, потрібно рахувати з 25.01.2023. Разом з тим, до цього часу (майже 3 роки) місцезнаходження [PERSON] не встановлене, будь-які відомості про останнього відсутні. Таким чином, наявні підстави вважати, що [PERSON] загинув. Оголошення [PERSON] померлим має для заявника юридичне значення, оскільки надасть йому можливість отримати одноразову грошову допомогу, передбачену постановою Кабінету міністрів України від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану". Частиною 6 ст. 294 ЦПК України встановлено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Разом з тим, між заявником та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки останнє не є суб`єктом отримання такої допомоги. Вказаний висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 18.01.2024 в cправі № 560/17953/21, яка стосується схожих правовідносин. Також, Велика Палата Верховного Суду у вищевказаній постанові дійшла висновку про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства. Крім того, чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування особи на утриманні, окрім як в судовому порядку. Між заявником та заінтересованими особами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] спір про право також відсутній. У зв`язку з вищевказаним, встановлення даного факту, підлягає розгляду в порядку окремого провадження. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved