Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

У листопаді 2025 року представник АТ «Універсал Банк» - Македон О.А. звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вимоги якого обґрунтовані тим, що 06 лютого 2022 року [PERSON] установив мобільний додаток monobank. Monobank - це мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Починаючи з травня 2020 року здійснюється відеоверифікаця працівником банку дистанційно, ДІЯ шерінг на точці дистанційно та селфі клієнта, спрощена процедура через бюро кредитних історій, селфі клієнта та селфі клієнта з паспортом. Пройти віддалену ідентифікацію можна за такими документами: id карта та РНОКПП (за наявності); паспорт у формі книжечки та РНОКПП (за наявності); закордонний паспорт та РНОКПП; посвідки на постійне проживання (для іноземних громадян) та РНОКПП (за наявності). Пройшовши реєстрацію одним із вищевказаних шляхів та надавши один із пакетів документів відповідач підписав Анкету - заяву клієнта до договору про надання банківських послуг «Monobank» шляхом застосування цифрового власноручного підпису. Положеннями Анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом з умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомлений та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати умови. На підставі укладеного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 100000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміті на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Відповідач не надав своєчасну банку грошові кошти для погашення заборгованості зва кредитом відповідно до умов договору. Представник позивача зазначив, що станом на 27 вересня 2024 року у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення 5.17 п. 5 Розділу ІІ Умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 27 вересня 2024 року направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте, відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, у зв`язку з чим кредит 27 жовтня 2024 року став у формі «на вимогу». Станом на 05 жовтня 2025 року загальний розмір заборгованості [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 229352,93 грн. Ухвалою судді від 07 листопада 2025 року у справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 08 грудня 2025 року, яке було відкладене на 09 січня 2026 року у зв`язку з неявкою відповідача. У судове засідання учасники судового процесу не з`явилися. Представник позивача до позовної заяви додав клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримує та проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 7). Відповідач у судове засідання 08 грудня 2025 року та 09 січня 2026 року не з`явився, судові повістки, направлені відповідачу за його зареєстрованою адресою місця проживання, повернулися до суду з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 68, 73). Згідно з положеннями частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Тому з огляду на положення частини восьмої статті 128 ЦПК України відповідач про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Відзиву, заяв чи клопотань до суду від відповідача не надходило. Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, за письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України. У зв`язку з вищевикладеним суд вирішив проводити судове засідання, ураховуючи положення частини другої статті 247 ЦПК України. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи та давши їм належну оцінку, доходить наступних висновків. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 06 лютого 2022 року між [PERSON] та АТ «Універсал Банк» укладено кредитний договір (далі - Договір) шляхом підписання Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг (monobank), відповідно до умов якого АТ «Універсал Банк» відкрило [PERSON] поточний рахунок [NUMBER] у гривні. Підписавши анкету-заяву відповідач погодився, що ця анкета разом з Умовами і правилами надання обслуговування в АТ «Універсал Банк», Таблицею обчислення вартості кредиту і Паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www. monobank.ua/terms, тарифами що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates складають договір про надання банківських послуг. У пункті 2 Анкети-заяви відповідач просив встановити йому кредитний ліміт, зазначений у мобільному додатку. Цим же пунктом передбачено, що у разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1 % на місяць. Крім того, у пункті 4 Анкети - заяви зазначено, що [PERSON] засвідчив генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися ним для вчинення правочинів та платіжних операцій. Він визнав, що УЕП є аналогом власноручного підпису (а.с. 22, 23, 24). Також до Анкети-заяви додано Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, інформацію щодо Чорної картки monobank, паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, які не містять підпису відповідача та таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача (а.с. 29-35, 36-37, 38-40). Згідно з довідкою про наявність рахунку від 05 жовтня 2025 року [PERSON] було відкрито рахунок № [NUMBER] та видано «Чорну картку» № [NUMBER] зі строком дії до 03/29 (а.с. 27). Відповідно до довідки про розмір встановлення кредитного ліміту [PERSON] 04 січня 2023 року установлено кредитний ліміт в розмірі 12000,00 грн, який у подальшому 23 грудня 2023 року було збільшено до 100000,00 грн (а.с. 28). Згідно з випискою про рух коштів по картці [PERSON] останній користувався наданим кредитом шляхом поповнення мобільного рахунку, здійснення покупок у магазинах, зняття готівки тощо (а.с. 17-21). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 17 березня 2023 року станом на 05 жовтня 2025 року заборгованість [PERSON] становить 229352,93 грн, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) (а.с. 11-15). Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд Згідно статей 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір (оферту), відповіді про прийняття цієї пропозиції (акцепту), яка має бути повною і безумовною (статті 640-642 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (статті 1054, 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Положеннями статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Такий правовий висновок зроблено у постановах Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 191/5077/16-ц Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Закон України від 03.09.2015 року № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 цього Закону зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини третьої статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно частини шостої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. Таким чином судом установлено, що між сторонами був укладений кредитний договір шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви у якому визначено основні умови кредитування: спосіб надання кредиту - кредитний ліміт на поточний рахунок на суму, зазначену у мобільному додатку; процентна ставка - 3,1 % на місяць; висловлена згода з Умовами та правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк», таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщенні за відповідним посиланням. Факт користування відповідачем кредитними коштами було достеменно підтверджено банківською випискою, яка є належним та допустимим доказом у справі, що підтверджує рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщує записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Банк свої зобов`язання за кредитними договорами виконав. Однак у порушення умов кредитних договорів, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаними договорами не виконав. Водночас суд не погоджується із визначеною позивачем сумою заборгованості за Договором, яка ним визначена як тіло кредиту, з таких підстав. Судом установлено, що в анкеті-заяві від 06 лютого 2022 року [PERSON] просить відкрити поточний рахунок та встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному додатку. Умовами кредитного договору визначено, що базова процентна ставка становить 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом. Як зазначив позивач, станом на 05 жовтня 2025 року заборгованість [PERSON] складає 229352,93 грн, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Згідно виписки про рух коштів по картці [PERSON] шляхом арифметичних підрахунків судом було встановлено, що відповідачем було фактично використано кредитних коштів на суму 848507,87 грн, а на погашення заборгованості на поточний рахунок було внесено грошових коштів на суму 619236,05 грн. Тобто різниця між отриманими відповідачем коштами та сплаченими на рахунок погашення заборгованості становить 229271,82 грн. Також відповідно до виписки про рух коштів по картці від 05 жовтня 2025 року позивачем у дану суму заборгованості було також нараховано відсотки: 01 березня 2024 року - за лютий в сумі 5868,74 грн, 01 квітня 2024 року - за березень в сумі 3394,75 грн, 01 травня 2024 року - за квітень в сумі 3611,13 грн, 01 червня 2024 року - за травень в сумі 4086,67 грн та 01 липня 2024 року - за червень в сумі 4301,74 грн. Всього позивачем АТ «Універсал Банк» було нараховано відсотки на загальну суму 21263,03 грн. При цьому необхідно відмітити, що вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, установлених договором чи актами законодавства, банк не пред`явив тому, з огляду на принцип диспозитивності, суд не може вийти за межі позовних вимог. Тому загальна сума заборгованості має вираховуватися шляхом віднімання від суми фактично отриманих коштів суми нарахованих відсотків. Крім того судом не враховуються в рахунок заборгованості проведені 02 липня 2024 року дванадцять операцій за назвами «Банківські операції» на загальну суму 78263,51 грн, так як назва операцій не дає суду змоги установити, що її здійснював саме відповідач, а не позивач. Таким чином сума заборгованості має становити 129745,28 грн (229271,82 грн - 21263,03 грн - 78263,51 грн). При цьому суд зазначає, що незважаючи на ухвалення заочного рішення, суд повинен розглянути позов і визначити розмір заборгованості виходячи з умов договору та вимог закону. Встановивши безпідставність визначеної позивачем суми заборгованості за кредитним договором, суд дійшов висновку, що зазначена сума не ґрунтується на умовах кредитного договору, а тому має бути зменшена до вище розрахованої судом суми. З огляду на викладене, позов підлягає до часткового задоволення на суму 129745,28 грн. Щодо судових витрат Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжного доручення № 45077674169 від 27 жовтня 2025 року установлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 3440,30 грн (а.с. 1). Вказані кошти зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с. 59). Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково на суму 129745,28 грн, що становить 56,57% від ціни позову з відповідача підлягають до стягненню судові витрати в розмірі 1946,18 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial