Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з названим позовом, посилаючись на те, що у квартирі [ADDRESS] проживали [PERSON] , її чоловік [PERSON] , їх син [PERSON] . Вищевказана квартира є їх спільною сумісною власністю. Зазначає, що [INFO] помер - [PERSON] , [INFO] помер [PERSON] , а [INFO] померла [PERSON] , яка за життя залишила заповіт, згідно якого все її майно заповіла [PERSON] (позивачу). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої входить вищевказана квартира. Вказує, що звернувшись до ДНК, їй було повідомлено, що оформити право власності на вищевказану квартиру є неможливим, так як відсутні правовстановлюючі документи на таку. Тому, просить визнати за нею право власності на квартиру за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Учасники в судове засідання не з`явилися. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні (а.с. 37). Представник Свалявської міської ради в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 35). Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити зважаючи на наступне. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 12.10.1994 року квартиру за адресою [ADDRESS] передано у спільну сумісну власність [PERSON] та членам її сім"ї [PERSON] , [PERSON] (а.с.11). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.11.2008 року [PERSON] помер [INFO] , актовий запис №236 від 21.11.2008 року; свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.12.2017 року [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , актовий запис №209 від 04.12.2017 року; свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.10.2020 року [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (а.с. 4-6). Як убачається з заповіту від 10.01.2018 року [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті зробила розпорядження: належну їй квартиру [ADDRESS] заповіла [PERSON] , [INFO] (а.с.22). Як вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №63389186 від 02.02.2021 року, Свалявською ДНК заведено спадкову справу №67141234, спадкодавець [PERSON] , [INFO] (а.с.19). Згідно повідомлення №06-12/355 від 22.05.2025 року в.о начальника відділу "ЦНАП" Свалявської міської ради, згідно даних реєстру територіальної громади ДМС України та адресно-довідкових матеріалів Свалявської міської ради відомості про реєстрацію місця проживання [PERSON] , який помер [INFO] відсутні. Згідно даних реєстру територіальної громади ДМС України [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (актовий запис про смерть №209 від 04.12.2017 року) значився зареєстрований за адресою [ADDRESS] , разом з ним значилась зареєстрованою: [PERSON] , [INFO] , з 01.01.1990 р. по 30.10.2020 р. На спірну квартиру виготовлено Технічний паспорт, реєстраційний номер у реєстрі будівельної діяльності: [NUMBER] . Вартість такої становить 95 102,00 грн (процент зносу 45%) (а.с.14-17,18). За приписами ч.2,3 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі на підставі записів у по господарських книгах. Проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За правилами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. За приписами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. З огляду на вищевикладене позов є обгрунтованим.

Outcome: approved