Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

Акціонерне товариство "Універсал Банк" (далі позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач), в якому просило: - стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 03.01.2020, яка станом на 08.04.2025 складає 318631,1 грн. Позивач обґрунтовує свій позов тим, що 03.01.2020 відповідач звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву від 03.01.2020, погодившись, що анкета - заява з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір надання банківських послуг. На виконання умов договору Банк надав відповідачеві кредит у розмірі 150000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним засобом якого є платіжна картка № [NUMBER] , отож Банк взяті на себе зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надав відповідачеві можливість розпоряджатись грошовими коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, утім відповідач у порушення взятих на себе зобов`язань допустив заборгованість, яка станом на 08.04.2025 становить 318631.1 грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом 318631.1 грн.; заборгованість за пенею - 0,00 грн.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0,00 грн., які у добровільному порядку не погашає, що послугувало підставою звернення до суду із даним позовом. Ухвалою суді від 30.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Сторони не заперечували проти розгляду справи в спрощеному провадженні. Вказану ухвалу разом з копією позовної заяви з додатками було надіслано відповідачу [PERSON] на адресу реєстрації місця проживання, однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, ні будь-якого іншого клопотання до суду подано не було; поштове відправлення повернулося до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що «Мonobank» це мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. 03.01.2020 року [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, підписав Анкету-заяву клієнта до договору про надання банківських послуг. Положеннями Анкети-заяви визначено, що вона разом з Умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (договір). При підписанні анкети-заяви [PERSON] було виконано його ідентифікацію та верифікацію. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомилась та отримала примірники вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови, отримав платіжну картку Монобанк. Сторонами погоджено, що у разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1 % на місяць з першого дня користування кредитом. Засвідчено генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем. Погоджено, що УЕП є аналогом власноручного підпису. На підставі договору відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок 150 000 грн., спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Банком підтверджено наявність у відповідача рахунку, видача йому картки (чорна) [NUMBER] , активної до 02/29 року. На зазначену картку [PERSON] банком встановлені кредитні ліміти: 03.01.2020 року 13000 грн., 17.06.2020 року 30000 грн., 04.11.2020 року 50000 грн., 04.02.2021 року 80000 грн., 21.11.2021 року 85000 грн., 18.11.2022 року 100000 грн., 20.06.2023 року 150000 грн. Згідно п.5.11 розд. ІІ Умов, відповідач зобов`язався сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, зазначені в мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу клієнт повинен сплатити штраф за несплату щомісячного мінімального платежу згідно з тарифами. У зв`язку з тим, що відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Станом на 28.03.2024 року у Відповідача прострочення зобов?язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв?язку з чим, на підставі положення 5.17 п.5 Розділу І Умов, відбулось Істотне порушення Клієнтом зобов?язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 28.03.2024 року направив повідомлення "пуш" про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте Відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості в зв?язку з чим та відповідно до п.5.18, 5.19 кредит 27.04.2024 став у формі «на вимогу». Нарахування заборгованості банк здійснив за Тарифами. Згідно виписки про рух коштів, на рахунку баланс складає (мінус) 168631.1 грн. Заборгованість становить 318631.1 грн. та складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту 150000 грн. та суми овердрафту (мінус по картці), яка становить (мінус) 168631.1, 27 грн. Овердрафт (- 1291, 27 грн.) виник наступним чином. Якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці. При цьому банку надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної заборгованості: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами. П. 5.20 род. 2 Умов визначено, що термін повернення овердрафту в повному обсязі протягом 30 днів з моменту виникнення овердрафту. Оскільки відповідач лише частково поповнював банківську картку, розмір платежів був значно меншим, за поточні витрати на картковому рахунку на власний розсуд, виникла заборгованість. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Відповідач використав кредитні кошти, але не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання і не погасив борг, тому станом на 08.04.2025 року заборгованість відповідача перед АТ «Універсал Банк» за договором про надання банківських послуг «Моnobank» від 03.012020 року становить 318631.1 грн. Дана сума складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно достатті 6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Підписання договору від 03.01.2020 року між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] відбулось згідно вимог ЗУ «Про споживче кредитування», ст. 626 ч. 1 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію». Підписавши договір про надання банківських послуг, відповідач погодивсялась з умовами договору, Тарифами, Умовами і правилами при наданні банківських послуг в АТ «Універсал Банк» («Монобанк»). Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 2 статті 1054 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 2 статті 1048 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, підтвердженого умовами кредитного договору, заборгованість [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» за договором про надання банківських послуг «Мonobank» від 03.01.2020 року станом на 08.04.2025 року становить 318631.10 грн. (зазначена сума складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом). Відповідач не оспорив наведений банком розрахунок. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 03.01.2020, яка станом на 08.04.2025 складає 318631.10 грн, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно з якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому оскільки позов задоволено, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати судового збору у розмірі 4779.47 грн.

Outcome: approved