Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Позивачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] , звернулися до суду з позовом до Городенківської міської ради Івано-Франківської області, місцезнаходження: вул. Т. Шевченка, 77, м. Городенка, Коломийський район, Івано-Франківська область, [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та просять: визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області № 4 від 31.01.2006 «Про оформлення права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] »; визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Торговицької сільської ради 15.05.2006 на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] ; скасувати рішення про державну реєстрацію приватної спільної часткової власності по 1/6 від 28.06.2006 за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Торговицької сільської ради 15.05.2006. В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] померла мама позивача [PERSON] - [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 23.11.2021 року, актовий запис №850. 02 лютого 2022 року [PERSON] звернулася до Городенківської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де заведена спадкова справа №29/2022, що доводиться Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 68353475 від 02 лютого 2022 року. До складу спадщини [PERSON] входить належна їй 1/5 частка житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] . Цей будинок належить на праві спільної сумісної власності позивачам та батькам [PERSON] . Оригінал свідоцтва про право власності на будинок [PERSON] передала [PERSON] . При подачі заяви про прийняття спадщини після смерті мами [PERSON] зіслалася на цей документ. Проте, нотаріус повідомила [PERSON] , що з приводу оформлення спадщини за заповітом в нотаріальну контору звернувся [PERSON] , який теж покликався на оригінал свідоцтва про право власності на житловий будинок. Розуміючи, що оригінал правовстановлюючого документа на житлове господарство завжди знаходився у батьків [PERSON] , а потім у самої [PERSON] , остання звернулася до ОКП «Коломийське МБТІ», де їй було надано копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.05.2006 року. Цей документ є очевидно фіктивним та таким, що порушує права та законні інтереси позивачів з наступних підстав. Рішенням виконавчого комітету Торговицької сільської ради №97 від 28.10.1999 року оформлено спільну сумісну власність в бувшому колгоспному дворі в будинку [ADDRESS] за п`ятьма членами цього колгоспного двору: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у рівних частках, так як станом до липня 1990 року вони проживали і були прописані в даному господарстві. 09.12.1999 року на підставі рішення Торговицької сільської ради №97 від 28.10.1999 року Торговицькою сільською радою було видане Свідоцтво про право власності на житловий будинок [ADDRESS] , дійсно належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/5 частці кожному на праві приватної власності. Згідно реєстраційного напису на правовстановлюючому документі - свідоцтві про право власності № [NUMBER] - Коломийським бюро технічної інвентаризації зареєстроване право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/5 частці за кожним. З цього моменту у вище перелічених осіб на законних підставах виникло право власності на житлове господарство. Адресний номер житлового господарства в [ADDRESS] було змінено з 10 на 27. 26.12.2022 року у Городенківському архівному відділі Коломийської РДА [PERSON] отримала архівну копію рішення виконавчого комітету Торговицької сільської ради №4 від 31.01.2006 року «Про оформлення права власності на житловий будинок», з якого вбачається, що виконавчий комітет вніс зміни в рішення сільської ради від 19.05.87 року №10. На підставі цього рішення виконавчим комітетом Торговицької сільської ради 15.05.2006 року видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, згідно з яким у [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] виникло право спільної часткової власності по 1/6 частині за кожним на житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] . З моменту отримання [PERSON] архівних копій оскаржуваного рішення у грудні 2022 року та свідоцтва позивачі дізналися про порушення їхніх прав та законних інтересів шляхом зменшення розміру їхніх часток у праві спільної власності на житлове господарство. Як рішення виконавчого комітету Торговицької сільської ради №4 від 31.01.2006 року, так і видане на його підставі свідоцтво про право власності на нерухоме майно, оформлені з порушенням вимог законодавства та є недійсними з наступних підстав. Виконавчий комітет Торговицької сільської ради своїм рішенням №4 від 31.01.2006 року «Про оформлення права власності на житловий будинок» вніс зміни в рішення сільської ради від 19.05.87 року №10, виклавши його в такій редакції: «Оформити право спільної сумісної власності у бувшому колгоспному дворі на житловий будинок в [ADDRESS] (в минулому №10), особовий рахунок № [NUMBER] погосподарської книги №6 Торговицької сільської ради на 2006-2010 роки, в рівних частинах за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ». Позивачем з Державного архіву Івано-Франківської області отримано архівну копію рішення Торговицької сільської ради від 19 травня 1987 року №10 «Про оформлення права власності окремих громадян та колгоспних дворів на житлові будинки», у яке ніби то вносилися зміни. Згідно п.1 цього рішення виконком Торговицької сільської ради вирішив погодитися з висновками Коломийського МБТІ та визнати можливим оформити право власності окремих громадян та колгоспних дворів на житлові будинки в с.Торговиця с/Ради Городенківського району (так в тексті) згідно з додатком №1. У додатку №1 до рішення виконкому Торговицької сільської ради від 19 травня 1987 року №10 відсутнє оформлення права власності на житлове господарство в [ADDRESS] за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В цьому рішенні по [ADDRESS] значиться [PERSON] , під [ADDRESS] - [PERSON] . Отже, очевидним є той факт, що у цьому рішенні виконком Торговицької сільської ради право власності на господарство позивачів не оформляв. Воно було оформлене рішенням виконавчого комітету Торговицької сільської ради №97 від 28.10.1999 року. Відповідно, внесення змін про оформлення права власності на господарство у рішення, яке не стосується цього питання, суперечить приписам законодавства та здоровому глузду та доводить фіктивність такого рішення та виданого на його підставі свідоцтва про право власності на будинок. Згідно п.2 рішення Торговицької сільської ради від 19 травня 1987 року №10 «Про оформлення права власності окремих громадян та колгоспних дворів на житлові будинки» виконком вирішив просити виконком Городенківської районної ради народних депутатів вирішити питання про оформлення права власності окремих громадян та колгоспних дворів на житлові будинки в селі Торговиця Городенківського району та видачу власникам, зазначених в рішенні, свідоцтв про право власності на будинки. Із архівної копії рішення виконкому Городенківської районної ради народних депутатів Івано-Франківської області від 10 липня 1987 року вбачається, що виконком Городенківської райради вирішив оформити право власності окремих громадян та колгоспних дворів на житлові будинки в с.Торговиця Торговицької с/Ради згідно з додатком до рішення №1 та видати власникам будинків свідоцтво про право власності. У додатку №1, який долучено до рішення виконкому Городенківської районної ради також відсутнє оформлення права власності на житлове господарство в [ADDRESS] за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В цьому рішенні по [ADDRESS] значиться [PERSON] , під [ADDRESS] - [PERSON] . З наведеного слідує, що кінцеве рішення про оформлення права власності на житлові будинки приймалося рішенням виконкому Городенківської районної ради. Оскаржуваним рішенням №4 від 31.01.2006 року «Про оформлення права власності на житловий будинок» виконком Торговицької сільської ради вніс зміни в рішення сільської ради від 19.05.87 року №10, а рішення виконкому Городенківської районної ради залишилося незмінним, а тому правова підстава для видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.05.2006 року відсутня. Рішенням Торговицької сільської ради №97 від 28.10.1999 року оформлено право спільної сумісної власності в бувшому колгоспному дворі. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року № 885-ХІІ був введений в дію Закон України «Про власність». Пленум Верховного Суду України у постанові від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснив, що положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991 року). Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. З довідки Торговицького старостинського округу №23-344 від 27.12.2022 року вбачається, що станом на 15.04.1991 року у житловому господарстві в [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Інформація з довідки підтверджується засвідченою фотокопією погосподарської книги Торговицької сільської ради за 1991 - 1995 роки. [PERSON] не була членом колгоспного двору, не була зареєстрована і не проживала в ньому станом на 15.04.1991 року та не має жодної правової підстави для внесення її до свідоцтва про право спільної сумісної власності на майно бувшого колгоспного двору. З моменту, коли Коломийським МБТІ проведено державну реєстрацію права приватної власності на спірне житлове господарство за п`ятьма співвласниками на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 09.12.1999 року, у вказаних осіб виникло непорушне, гарантоване Конституцією України право володіння, користування та розпорядження своїм майном за спільною згодою усіма співвласниками. З рішення Торговицької сільської ради №4 від 31.01.2006 року вбачається, що воно прийняте ніби то за заявою лише [PERSON] . При цьому інші співвласники майна своєї згоди на це не давали, а сама [PERSON] , на користь якої прийнято це фіктивне рішення, навіть заяви не подавала. На кожен об`єкт нерухомості видається один правовстановлюючий документ, на підставі якого здійснюється державна реєстрація права власності. У позивача наявний оригінал свідоцтва про право власності на житловий будинок № [NUMBER] , виданого 09.12.1999 року виконкомом Торговицької сільської ради, на підставі якого Коломийське МБТІ здійснило державну реєстрацію права власності. Вказане свідоцтво не скасоване, не визнане недійсним, не зазнало змін, тобто воно є первинним діючим правовстановлюючим документом на житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] . Відповідно, свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 15.05.2006 року, видане виконавчим комітетом Торговицької сільської ради без будь-яких правових підстав, всупереч вимогам закону та є недійсним. З Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11067709 від 28.06.2006 року вбачається, що на підставі рішення Торговицької сільсьої ради №4 від 31.01.2006 року та свідоцтва про право власності від 15.05.2006 року проведено державну реєстрацію права спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] за 6 співвласниками. Проте, обумовленим рішенням сільської ради визначено право спільної сумісної (а не часткової) власності, що є різними правовими режимами (формами) власності. Крім того, на Витягу відсутні такі обов`язкові реквізити дійсності документа, як підпис керівника Коломийського МБТІ та печатка установи. Очевидно, що цей Витяг є фіктивним, як і рішення та свідоцтво. Торговицька сільська рада не мала жодних правових підстав для внесення змін до рішення цієї ж ради від 19.05.1987 року №10, так як дане рішення було повністю виконане шляхом видачі на його підставі громадянам свідоцтв про право власності на житлові будинки. Сільська рада порушила гарантію стабільності суспільних відносин між ОМС і громадянами та прийняттям більш пізнього рішення суттєво погіршила існуюче становище позивачів без їхньої згоди. Житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] побудований батьками позивача [PERSON] у 1969 році, що підтверджується свідоцтвом на забудову. Згідно свідоцтва на забудову садиби земельна ділянка площею 0.07 га була виділена під будівництво [PERSON] з присадибних земель колгоспників. [PERSON] від часу свого народження і по даний час постійно проживає у цьому житловому господарстві. Після одруження у 1987 році тут проживають також позивачі [PERSON] та [PERSON] . Батьки допомогли побудувати відповідачу [PERSON] житловий будинок та літню кухню по [ADDRESS] , [PERSON] варила їсти майстрам, малювала вікна в будинку. Позивач [PERSON] з сім`єю жила з батьками і між ними існувала домовленість, що цей будинок має позивачам. Позивачі власними силами та власними коштами добудували літню кухню, два гаражі, огорожу, зробили водопровід, залили бетоном подвір`я, зробили євроремонт будинку, зробили дашки та перила на сходи. За даними погосподарського обліку Торговицької сільської ради житлове господарство в [ADDRESS] (раніше [ADDRESS] ) обліковувалося як колгоспний двір, а відповідач [PERSON] не була членом колгоспного двору, не мала жодного права спільної сумісної власності на майно колгоспного двору та, відповідно, незаконно включена сільською радою до числа співвласників майна. Наведене підтверджується засвідченими належним чином фотокопіями погосподарських книг Торговицької сільської ради за 1990-1995 роки, 1996-2000 роки, 2006 - 2010 роки. Отже, рішення виконавчого комітету Торговицької сільської ради №4 від 31.01.2006 року про оформлення права власності на житловий будинок по [ADDRESS] за [PERSON] , та видане на його підставі свідоцтво на право власності на жилий будинок від 15.05.2006 року, є незаконними та підлягають скасуванню. Результатом винесення цих правових актів індивідуальної дії стало порушення конституційного права позивачів на непорушність своєї власності, що виразилося у штучному зменшенні розміру їх часток в майні з 1/5 на 1/6 кожному. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно слідує, що право власності зареєтроване 28.06.2006 року на приватну спільну часткову власність за [PERSON] , який на час вчинення реєстрації помер. Загальна (119,1 кв.м) та житлова (85,0 кв.м) площа об`єкта нерухомого майна, внесена до Державного реєстру не збігається із загальною (98,5 кв.м) та житловою (64,4 кв.м) площею, вказаних у свідоцтві про право власності на нерухоме майно, що стало підставою для державної реєстрації. У зв`язку з викладеним слід скасувати рішення про державну реєстрацію приватної спільної часткової власності по 1/6 від 28.06.2006 року за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Торговицької сільської ради 15.05.2006 року. Ухвалою суду (суддя Андріюк І.Г.) від 01.11.2023 відкрито провадження у даній справі, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 14 грудня 2023 року за клопотанням представника позивачки [PERSON] - адвоката Ігнатюк Лесі Василівни витребувано з Городенківської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області (місцезнаходження: вул. Шевченка, 69, м. Городенка, Коломийський район, Івано-Франківська область) належним чином засвідчені копії спадкових справ, заведених після смерті: [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] . У підготовчому засіданні оголошено перерву. На підставі Розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справи № 33 від 06.02.2024 - Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2024 дану справу розподілено судді Гайдичу Р.М. Ухвалою судді Городенківського районного суду Івано-Франківської області Гайдича Р.М. від 12 лютого 2024 року задоволено самовідвід судді Городенківського районного суду Івано-Франківської області Гайдича Р.М. в справі № 342/1357/23 провадження № 2/342/82/2024. Дану справу передано для повторного розподілу між суддями Городенківського районного суду Івано-Франківської області в порядку, передбаченому ЦПК України. На підставі Розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справи № 133 від 12.02.2024 - Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2024 дану справу розподілено судді Федів Л.М. Відповідно до наказу від 07.02.2024 № 02-07/1/2024 "Про увільнення від роботи судді [PERSON] на період проходження підготовки суддів для підтримання кваліфікації в онлайн режимі" увільнено суддю Федів Лідію Миколаївну від роботи (виконання посадових обов`язків) терміном на 5 днів з 12 лютого 2024 року по 16 лютого 2024 року включно. Ухвалою судді Федів Л.М. від 19 лютого 2024 року прийнято справу №342/1357/23 за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Городенківської міської ради Івано-Франківської області, [PERSON] , [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення виконкому Торговицької сільської ради № 4 від 31.01.2006, свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.05.2006, виданого виконкомом Торговицької сільської ради на підставі цього рішення, скасування рішення про державну реєстрацію прав, до свого провадження. Розгляд справи розпочато спочатку за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання в справі призначено на 12.03.2024 о 10 год. 30 хв. в приміщенні Городенківського районного суду Івано-Франківської області (м. Городенка вул. Героїв Євромайдану, 7, зал судових засідань № 2). Ухвалою суду [PERSON] від 14 травня 2024 року провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Городенківської міської ради Івано-Франківської області, [PERSON] , [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення виконкому Торговицької сільської ради № 4 від 31.01.2006, свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.05.2006, виданого виконкомом Торговицької сільської ради на підставі цього рішення, скасування рішення про державну реєстрацію прав, - зупинено до залучення до участі у справі правонаступника позивача [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 27.01.2025 поновлено провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Городенківської міської ради Івано-Франківської області, [PERSON] , [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення виконкому Торговицької сільської ради № 4 від 31.01.2006, свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.05.2006, виданого виконкомом Торговицької сільської ради на підставі цього рішення, скасування рішення про державну реєстрацію прав. Підготовче засідання в справі призначено на 13 лютого 2025 року о 09 год. 45 хв. в приміщенні Городенківського районного суду Івано-Франківської області (вул. Героїв Євромайдану, 7 м. Городенка Івано-Франківської області, зал судових засідань № 2). Ухвалою суду від 13 лютого 2025 року за заявою позивача [PERSON] витребувано від приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Західного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції Стефурак Н.Я. належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведену після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Оголошено перерву у підготовчому засіданні до 10 год. 00 хв. 03 березня 2025 року. Призначені підготовчі засідання неодноразово відкладалися у зв`язку із ненадходженням витребуваних документів та неявкою відповідачів в підготовче засідання. Ухвалою суду від 05 травня 2025 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до Городенківської міської ради Івано-Франківської області, [PERSON] , [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення виконкому Торговицької сільської ради № 4 від 31.01.2006, свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.05.2006, виданого виконкомом Торговицької сільської ради на підставі цього рішення, скасування рішення про державну реєстрацію прав. Призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Учасники справи в судове засідання 29 грудня 2025 року не з`явилися. Представник позивача [PERSON] - адвокат Левенець Л.В. до суду подала заяву, в якій просила розгляд справи завершувати без її участі. Зазначила, що позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позовні вимоги задовольнити. Позивач [PERSON] до суду подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі. Зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач Городенківська міська рада через підсистему «Електронний суд» 21.11.2023 надіслала до суду заяву про розгляд справи без участі представника міської ради за наявними в матеріалах справи документами, рішення просить прийняти відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У матеріалах справи містяться заяви відповідачів: [PERSON] та [PERSON] , в яких відповідачі просили судовий розгляд даної справи проводити за їх відсутності. Зазначили, що під час прийняття судового рішення покладаються на розсуд суду. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка сторони. Сторони самостійно повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У Постанові Верховного Суду від 5 вересня 2022 року у справі №1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21) зазначено, що згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням розумності положення ч.5 ст.268 ЦПК України слід розуміти так: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати в резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте в разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не збігатимуться, це не є порушенням прав сторін. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, вважає необхідним зазначити таке. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.06.1968 року батьками [PERSON] , [INFO] є батько: [PERSON] та мати: [PERSON] . Із копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 21.11.1987 року, виданого виконкомом Торговицької сільської Ради Городенківського району встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] 21.11.1987 року зареєстрували шлюб і після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка і дружини - [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м.Івано-Франківськ) повторно. [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 23.11.2021 року, актовий запис №850. Після смерті матері, 02 лютого 2022 року [PERSON] звернулася до Городенківської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де заведена спадкова справа №29/2022, що доводиться Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 68353475 від 02 лютого 2022 року. Постановою державного нотаріуса Городенківської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області №132 від 23.01.2024 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на обов`язкову частку згідно ст.1241 ЦК України, після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] від належної спадкодавцю 1/6 частки житлового будинку [ADDRESS] . При подачі заяви про прийняття спадщини позивач [PERSON] дізналася, що після смерті [PERSON] з приводу оформлення спадщини за заповітом в нотаріальну контору звернувся [PERSON] і що до складу спадщини [PERSON] входить належна їй на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.05.2006 1/6 частка житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] , а не, як зазначено у свідоцтві про право власності на житловий будинок [ADDRESS] , належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/5 частці кожному на праві приватної власності, оригінал якого знаходився у [PERSON] . Копією спадкової справи №29/2022, що заведена Городенківською державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області до майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] стверджується, що із заявою про прийняття спадщини за заповітом, після смерті [PERSON] , [INFO] звернувся також [PERSON] . Згідно заповіту від 06.12.2019, посвідченого секретарем Торговицької сільської ради Городенківського району Шинкарук Д.І., зареєстрованого в реєстрі №63, [PERSON] , [INFO] на випадок своєї смерті зробила розпорядження: все її майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, взагалі все те, що буде їй належати і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] , 1980 року народження. Вказаний заповіт чинний, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №68353344 від 02.02.2022. Згідно Свідоцтва про право власності на житловий будинок № [NUMBER] від 09.12.1999, виданого Торговицькою сільською радою на підставі рішення Торговицької сільської ради №97 від 28.10.1999 року, житловий будинок в цілому з господарськими будівлями, який розташований в [ADDRESS] , дійсно належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/5 частці кожному на праві приватної власності. Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.05.2006, виданого виконавчим комітетом Торговицької сільської ради на підставі рішення виконавчого комітету Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області №4 від 31 січня 2006 року «Про оформлення права власності на житловий будинок» власниками будинку за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної спільної часткової власності по 1/6 є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Коломийського МБТІ №11067709 від 28.06.2006, реєстраційний номер: 14746996, встановлено, що на підставі рішення Торговицької сільсьої ради №4 від 31.01.2006 року та свідоцтва про право власності від 15.05.2006 року проведено державну реєстрацію права спільної часткової власності по 1/6 на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] за: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Звертаючись із вказаним позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Городенківської міської ради Івано-Франківської області, [PERSON] , [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення виконкому Торговицької сільської ради № 4 від 31.01.2006, свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.05.2006, виданого виконкомом Торговицької сільської ради на підставі цього рішення, скасування рішення про державну реєстрацію прав, вказували на те, що результатом винесення цих правових актів індивідуальної дії стало порушення конституційного права позивачів на непорушність їхньої власності, що виразилося у штучному зменшенні розміру їх часток в майні з 1/5 на 1/6 кожному. Оскільки, під час розгляду справи в суді позивач [PERSON] померла[INFO] , що доводиться свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.04.2024, а згідно довідки приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Західного Міжрегіонального Управління МЮУ №17/02-14 від 22.01.2025 [PERSON] , [INFO] являється єдиним спадкоємцем по спадковій справі №237/2024, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , то належними позивачами у справі є [PERSON] та [PERSON] . Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Вимогами ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи,поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Судом встановлено, що забудівнику [PERSON] із присадибних земель колгоспників було виділено земельну ділянку під забудову, площею 0,07 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На земельній ділянці повинно бути збудовано житловий будинок, початок будівництва 1969 року, закінчення до 28.05.1972, що підтверджується копією Свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР. За даними погосподарського обліку Торговицької сільської ради житлове господарство в [ADDRESS] (раніше вул.1Травня,10) обліковувалося як колгоспний двір. Згідно затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215 «Вказівок по веденню по господарського обліку в сільських радах народних депутатів», визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомості щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладене на сільські ради. Частиною 3 ст.5 Цивільного кодексу України (у редакції 2003 року) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди у період з 31.01.1966 по 19.01.1996 регулювалась підзаконними нормативними актами, зокрема Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 р. і втратила чинність від 19.01.1996 на підставі наказу Держитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 р. № 56. Зазначена інструкція передбачала державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання законної сили ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Верховний Суд у постановах від 03 травня 2022 року в справі № 520/5386/15-ц, від 22 листопада 2023 року в справі № 689/1693/20 та ін. зазначив, що колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовували майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. 15 квітня 1991 року набув чинності Закон України від 07 лютого 1991 року № 697-XII «Про власність», яким було передбачено право спільної власності громадян, гарантії захисту права власності, правомірності володіння майном. Положення статей 17, 18 зазначеного Закону щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за правовими нормами, які регулювали питання права власності цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, які втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в навчальному закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Відповідно до частини першої статті 120 ЦК Української РСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам (частина перша статті 112 ЦК Української РСР). У частині другій статті 123 ЦК Української РСР передбачено, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Отже, кожен член колгоспного двору є учасником спільної сумісної власності на все майно двору незалежно від того, чи брав він участь в його придбанні. Нетривале перебування працездатного члена колгоспного двору в складі двору або незначна участь працею та коштами у веденні господарства можуть бути підставою для зменшення його частини (постанови Верховного Суду від 28 листопада 2018 року в справі № 688/21/17-ц, від 08 квітня 2020 року в справі № 454/1187/17-ц). Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5, а згодом - аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69. За змістом Вказівок № 112/5 і № 69 суспільна група господарства визначалася залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. Відповідно до абзацу 2 пункту 20 Вказівок № 112/5 виключенням із загального порядку були лише господарства, в яких проживали працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять голови господарства, відносилися до господарств колгоспників. Члени колгоспу, які працювали у міжгосподарських організаціях, відносилися до суспільної групи колгоспників. Колгоспний двір був припинений 15.04.1991, коли введений в дію Закон України «Про власність», у зв`язку з чим правового значення буде мати належність членів до колгоспного двору саме на цю дату. Всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, мали право спільної сумісної власності на майно колгоспного двору. Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 22 січня 2019 року у справі № 713/1310/17-ц. Копією по господарської книги Торговицької сільської ради за 1991-1995 роки та довідкою Торговицького старостинського округу Городенківської міської ради №23-344 від 27.12.2022 стверджується, що станом на 15.04.1991 року у господарстві по [ADDRESS] проживали та були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Адресний номер житлового господарства в [ADDRESS] було змінено з [NUMBER] на 27, що доводиться довідкою Торговицького старостинського округу Городенківської міської ради №23-27 від 13.01.2023. З наведеного слідує, що житловий будинок по [ADDRESS] належав [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] на праві спільної сумісної власності в рівних частках по 1/5 кожному, як членам колишнього колгоспного двору, які не втратили права на частку в його майні. Рішенням виконавчого комітету Торговицької сільської ради №97 від 28.10.1999 року «Про визнання спільної сумісної власності» за заявою [PERSON] про оформлення права власності в бувшому колгоспному дворі, вирішено: оформити спільну сумісну власність в будинку [ADDRESS] за: [PERSON] , 1936 року народження, який помер [INFO] , [PERSON] , 1942 року народження, [PERSON] , 1965 року народження, [PERSON] , 1968 року народження, [PERSON] , 1988 року народженян у рівних частках, так як станом до липня 1990 року вони проживали і були прописані в даному господарстві; Коломийському МБТІ зареєструвати і видати свідоцтво про право власності згідно рішення. 09.12.1999 року на підставі рішення Торговицької сільської ради №97 від 28.10.1999 року Торговицькою сільською радою було видане Свідоцтво про право власності на житловий будинок [ADDRESS] , дійсно належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/5 частці кожному на праві приватної власності. Згідно реєстраційного напису на правовстановлюючому документі - свідоцтві про право власності № [NUMBER] - зазначений в цьому документі житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] зареєстрований в Коломийському бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/5 частині та записаний в реєстрову книгу №2 за реєстровим номером №322 09.12.1999. Згідно довідки Торговицького старостинського округу Городенківської міської ради №23-27 від 13.01.2023 встановлено, що за господарством по [ADDRESS] числиться земельна ділянка, площею 0,09 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки). Доказів про те, що вказане свідоцтво визнане незаконним та скасоване суду ненадано. Оригінал свідоцтва №415 від 09.12.1999 оглянуто в судовому засіданні. Крім того, судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області №4 від 31 січня 2006 року «Про оформлення права власності на житловий будинок» виконавчим комітетом Торговицької сільської ради видано ще одне свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.05.2006, згідно якого власниками будинку за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної спільної часткової власності по 1/6 є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як слідує із рішення виконавчого комітету Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області №4 від 31 січня 2006 року «Про оформлення права власності на житловий будинок» виконавчим комітетом Торговицької сільської ради вирішено: 1. Внести зміни в рішення сільської ради від 19.05.87 р. №10, виклавши його в такій редакції: «Оформити право спільної сумісної власності у бувшому колгоспному дворі на житловий будинок в [ADDRESS] ( в минулому - №10), особовий рахунок № [NUMBER] погосподарської книги №6 Торговицької сільської ради на 2006-2010 роки, в рівних частинах за: [PERSON] , 1936 року народження, [PERSON] , 1942 року народження, [PERSON] , 1968 року народження, [PERSON] , 1965 року народження, [PERSON] , 1988 року народження, [PERSON] , 1959 року народження. 2. Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації внести зміни в книгу реєстрації нерухомості та видати свідоцтво про право спільної сумісної власності у відповідності з цим рішенням. Згідно рішення виконавчого комітету Торговицької сільської ради народних депутатів Городенківського району №10 від 19 травня 1987 р. «Про оформлення права власності окремих громадян та колгоспних дворів на житлові будинки» виконком Торговицької сільської ради народних депутатів вирішив погодитись з висновками Коломийського МБТІ та визнати можливим оформити право власності окремих громадян та колгоспних дворів на житлові будинки в селі Торговиця с/Ради Городенківського району, згідно з додатком №1. Просити виконком Городенківської районної Ради народних депутатів вирішити питання про оформлення права власності окремих громадян та колгоспних дворів на житлові будинки в селі Торговиця Городенківського р-ну та видачу власникам, зазначених в рішенні свідоцтва про право власності на будинки. Рішенням виконавчого комітету Городенківської районної ради народних депутатів Івано-Франківської області від 10 липня 1987 р. «Про оформлення права власності та реєстрацію житлових будинків» вирішено оформити право власності окремих громадян та колгоспних дворів на житлові будинки в селі Торговиця Торговицької сільської ради згідно з додатком до рішення №1 та видати власникам будинків свідоцтва про право власності. Коломийському МБТІ, у відповідності з п.7 Інстукції МКГ УРСР від 31.01.1966 провести реєстрацію будинків, наведених в рішенні. При цьому слід зазначити, що у додатку №1 до рішення виконкому Торговицької сільської ради від 19 травня 1987 року №10 та у додатку №1, який долучено до рішення виконкому Городенківської районної ради також відсутнє оформлення права власності на житлове господарство в [ADDRESS] за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В цьому додатку до рішення по [ADDRESS] значиться [PERSON] , під [ADDRESS] - [PERSON] . З наведеного слідує, що кінцеве рішення про оформлення права власності на житловий будинок в [ADDRESS] (в минулому - №10) приймалося рішенням виконавчого комітету Торговицької сільської ради №97 від 28.10.1999 року «Про визнання спільної сумісної власності», яким за заявою [PERSON] про оформлення права власності в бувшому колгоспному дворі було вирішено: оформити спільну сумісну власність в будинку [ADDRESS] за: [PERSON] , 1936 року народження, який помер [INFO] , [PERSON] , 1942 року народження, [PERSON] , 1965 року народження, [PERSON] , 1968 року народження, [PERSON] , 1988 року народженян у рівних частках, так як станом до липня 1990 року вони проживали і були прописані в даному господарстві. Доказів того, що [PERSON] , [INFO] , станом на 15.04.1991 проживала та була зареєстрована у господарстві по [ADDRESS] , суду не надано. У матеріалах справи відсутні й докази, що [PERSON] , яка була працездатним членом двору, не менше трьох років підряд до цієї дати своєю працею і коштами брала участь у веденні спільного господарства двору. У зв`язку з наведеним, суд приходить до переконання, що [PERSON] не була членом колгоспного двору, тобто не мала права бути включеною сільською радою до числа співвласників майна членів колишнього колгоспного двору. Оскаржуваним рішенням №4 від 31.01.2006 року «Про оформлення права власності на житловий будинок» виконком Торговицької сільської ради вніс зміни в рішення сільської ради від 19.05.87 року №10, а рішення виконавчого комітету Торговицької сільської ради №97 від 28.10.1999 року залишилося незмінним, а тому правова підстава для видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.05.2006 року відсутня. Крім того, зі змісту частини другої статті 144 Конституції України та частини десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97-ВР вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку. Однак, це не позбавляє ОМС права за власною ініціативою або ініціативою інших заінтересованих осіб змінити чи скасувати прийнятий ним правовий акт (у тому числі і з мотивів невідповідності Конституції чи законам України). В Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). ОМС є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, ОМС не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між ОМС і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп. Ненормативні правові акти ОМС є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Таким чином, Торговицька сільська рада не мала правових підстав для внесення змін, в тому числі і до рішення цієї ж ради від 19.05.1987 року №10, так як дане рішення було повністю виконане шляхом видачі на його підставі громадянам свідоцтв про право власності на житлові будинки. Отже, підсумовуючи вищевикладене, слушним є твердження позивачів, що рішенням виконавчого комітету Торговицької сільської ради №4 від 31.01.2006 року «Про оформлення права власності на житловий будинок» стало порушення права позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на непорушність їхньої власності, що виразилося у зменшенні розміру їх часток в майні з 1/5 на 1/6 кожному. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 391 Цивільного кодексу України визначено, що власник вправі вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, захист його права здійснюється судом. Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Частиною 1 ст. 393 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. За таких обставин, суд приходить до висновку, що рішення виконавчого комітету Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області №4 від 31.01.2006 року «Про оформлення права власності на житловий будинок", та видане на його підставі свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Торговицької сільської ради 15.05.2006 на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] , є незаконними та підлягають скасуванню. Згідно п.23.1 рішення сесії VIII демократичного скликання Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області №15 від 26.11.2020 року «Про реорганізацію сільських рад» Городенківська міська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Торговицької сільської ради. Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державна реєстрація припинення Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області вчинена 16.05.2023 року на підставі рішення щодо реорганізації. Виходячи з наведеного, Городенківська міська рада Коломийського району Івано-Франківської області є належним відповідачем у цій справі. Щодо вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію приватної спільної часткової власності по 1/6 від 28.06.2006 за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Торговицької сільської ради 15.05.2006, то така підлягає також до задоволення виходячи з наступного. Як зазначено, вище згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Коломийського МБТІ №11067709 від 28.06.2006, реєстраційний номер: 14746996, встановлено, що на підставі рішення Торговицької сільської ради №4 від 31.01.2006 року та свідоцтва про право власності від 15.05.2006 року проведено державну реєстрацію права спільної часткової власності по 1/6 на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] за: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній станом на 2006 рік) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться на підставі заяви правоволодільця (правонабувача), сторін (сторони) правочину, за яким виникло речове право, або уповноважених ними (нею) осіб. Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, в тому числі є: свідоцтво про право власності на будівлю (частину будівлі), споруду; інші акти органів державної влади або органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом. У статті 27 вказаного Закону, державна реєстрація речових прав скасовується в разі припинення дії договору, укладення іншого договору або винесення судом відповідного рішення, про що вносяться дані до Державного реєстру прав. Оскільки, рішення виконавчого комітету Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області №4 від 31.01.2006 року «Про оформлення права власності на житловий будинок" та видане на його підставі свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Торговицької сільської ради 15.05.2006 на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] , на підставі яких прийнято рішення про державну реєстрацію приватної спільної часткової власності по 1/6 від 28.06.2006 за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Торговицької сільської ради 15.05.2006 визнані незаконними та підлягають скасуванню, то у зв`язку з цим підлягає і до скасування саме рішення про державну реєстрацію приватної спільної часткової власності по 1/6 від 28.06.2006 за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Торговицької сільської ради 15.05.2006. Беручи до уваги належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку що вимоги позивачів належним чином обґрунтовані, у зв`язку з цим позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На підставі викладеного,

Outcome: approved