Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Стислий виклад позиції учасників справи 2 грудня 2025 року представник заявника [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] із заявою про встановлення факту, зокрема, факту належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме Трудової книжки, серії [NUMBER] від 10.08.1992. В обґрунтування заявлених вимог заявник покликається на те, що 19.08.2025, досягнувши пенсійного віку та набувши право на пенсію звернулась в органи ПФУ із заявою про призначення пенсії. Заявник надала управлінню ПФУ список правовстановлюючих документів, для підтвердження стажу роботи, її заробітку, періоду навчання тощо. Однак, Головним управлінням ПФУ в Полтавській області було відмовлено заявниці у призначенні пенсії. Відповідно до рішення №134350011396 від 26.08.2025, ця відмова мотивована тим, що загального страхового стажу гр. [PERSON] недостатньо для призначення пенсії за віком, а надану трудову книжку не взято до уваги, оскільки у ній міститься виправлення по-батькові, яке не завірене в установленому порядку та прізвище не відповідає паспортним даним. Так, в Трудовій книжці, серії [NUMBER] від 10.08.1992, прізвище та по батькові заявниці записано, як « [PERSON] », що не збігається із записом в паспорті громадянина України, який виданий Радехівським РВ ГУ МВС України в Львівській області від 6 грудня 2007 року, де дані [PERSON] зазначені, як « [PERSON] ». Вважає, що причина неправильного написання прізвища та по-батькові виникла у зв`язку із неправильним переведенням прізвища та по-батькові з російської на українську мови. Внаслідок такої помилки, в заявника на цей час, виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує особу та правовстановлюючим документом, який був виданий на її ім`я. У зв`язку із чим виникає необхідність встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме Трудової книжки, серії [NUMBER] від 10.08.1992 (а.с.1-4). 29 грудня 2025 року суду надійшли пояснення заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у яких зазначено, що заявник звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України зі заявою про призначення пенсії за віком. Проте органом Пенсійного фонду дано відмову, оскільки страховий стаж, який міститься в трудовій книжці колгоспника № [NUMBER] , не підтверджений. Відповідно до листа Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати заяву з доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення. У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах, не присвоєння чи залишення одного з них. Тобто при розгляді цих справ суд встановлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах. Разом з тим цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання тощо. Відповідно до чинного законодавства це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який ідеться в документі (а.с.33-35). Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Суд своєю ухвалою прийняв до розгляду заяву [PERSON] та відкрив провадження у справі в порядку окремого провадження (а.с.28). Заявник та його представник у судове засідання не прибули. Представник заявника подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу без його участі (а.с.31). Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений (а.с.32). На підставі до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Позиція суду Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 13, 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Дослідивши та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд вважає, що заяву необхідно задовольнити з таких підстав. Установлені судом фактичні обставини справи Заявник [PERSON] народилася [INFO] у селі Стоянів Радехівського району Львівської області, що підтверджує паспорт громадянина України, серії [NUMBER] , виданий 6 грудня 2007 року Радехівським РВ ГУ МВС України в Львівській області (а.с.5-7). Із копії картки платника податків видно, що [PERSON] , [INFO] , одержала ідентифікаційний номер [NUMBER] (а.с.7). [PERSON] зареєстрована на [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади №2025/003923781 від 24.03.2025 (а.с.8). Відповідно до рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області №134350011396 від 26.08.2025 [PERSON] відмовлено у видачі пенсії та вказано, щоне взято до уваги Трудову книжку, серії [NUMBER] від 10.08.1992, оскільки у ній міститься виправлення по-батькові, яке не завірене в установленому порядку, та прізвище не відповідає паспортним даним (а.с.9-10). Поряд з цим, у Трудовій книжці, серії [NUMBER] від 10.08.1992, яка належить заявнику [PERSON] , вказано неправильно її прізвище та по батькові - « [PERSON] » замість « [PERSON] » (а.с.26-27). Норми права, які застосував суд Відповідно ч. 2 п. 5 ст. 293 ЦПК України суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За змістом положень п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали документи не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Мотивована оцінка та висновки суду Установлені судом обставини дають підстави для висновку про те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу породжує юридичні наслідки для заявника, так як це впливає на реалізацію права [PERSON] на призначення пенсії, проте неправильне написання прізвища та по батькові в Трудовій книжці, серії [NUMBER] від 10.08.1992, є перешкодою для зарахування страхового стажу, а виправити зазначений запис в позасудовому порядку неможливо. У цьому випадку встановлення такого факту не пов`язується з вирішенням спору про право, оскільки суд не встановлює факт наявності трудового стажу для призначення пенсії [PERSON] , а встановлює факт належності їй трудової книжки, а законом прямо віднесено встановлення юридичного факту належності правовстановлюючих документів до справ окремого провадження. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 15.09.2021 у справі № 733/324/21. Таким чином, проаналізувавши та надавши оцінку вищевказаним доказам у їх сукупності і взаємозв`язку, суд доходить висновку про доведеність факту належності [PERSON] Трудової книжки, серії [NUMBER] від 10.08.1992.

Outcome: approved