Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між АТ «ПУМБ» і [PERSON] було укладено кредитні договори, а саме 30 жовтня 2019 року № 1001439926401, за яким відповідачу було надано кредит у розмірі 12 000,00 грн, і 06 лютого 2020 року № 2001544080301, за яким відповідач отримала кредит у розмірі 30 000,00 грн. У зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе кредитних зобов`язань, заборгованість відповідача станом на 03 червня 2025 року становить: - за кредитним договором № 1001439926401 від 30 жовтня 2019 року 1 385, 06 грн, з яких: 1 385,06 грн заборгованість за комісією; - за кредитним договором № 2001544080301 від 06 лютого 2020 року 34 216 грн, з яких: 21 677,93 грн заборгованість за кредитом, 12 538,07 грн заборгованість за процентами. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути в судовому порядку з відповідача заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 35 601,60 грн разом із понесеними судовими витратами в розмірі 2 422,40 гривні. Ухвалою суду від 01 грудня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачу роз`яснено її право на подання відзиву на позов; відповідач відзив на позов суду не надала. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що висунуті позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі заяви № 1001439926401 від 30 жовтня 2019 року на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, АТ «ПУМБ» надало [PERSON] кредит у розмірі 12 000 грн, строком кредитування 24 місяці, зі сплатою процентної ставки в розмірі 0,01% і комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3,99% (а.с. 18, 19, 20-21, 22, 47, 54-58). 06 лютого 2020 року на підставі заяви № 2001544080301 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, АТ «ПУМБ» відкрило [PERSON] рахунок та надало кредитну картку з кредитним лімітом у розмірі 30 000,00 грн, зі сплатою процентної ставки в розмірі 47,88% річних (а.с. 23, 24, 25-26, 28, 46, 59-65). Відповідач умови даних кредитних договорів належним чином не виконувала і станом на 03 червня 2025 року її заборгованість, згідно розрахунку позивача, становить: - за кредитним договором № 1001439926401 від 30 жовтня 2019 року у розмірі 1 385,06 грн, з яких: 1 385,06 грн заборгованість за комісією (а.с. 48-50); - за кредитним договором № 2001544080301 від 06 лютого 2020 року у розмірі 34 216 грн, з яких: 21 677,93 грн заборгованість за кредитом, 12 538,07 грн заборгованість за процентами (а.с. 51-53). У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору АТ «ПУМБ» направило відповідачу письмову вимогу (повідомлення) Вих.№ КНО-44.2.1/795 від 05 червня 2025 року про виконання зобов`язання за вказаними кредитними договорами, а саме погашення заборгованості в розмірі 35 601,60 грн протягом 30 днів з дня отримання даної вимоги (а.с. 41-42, 43-45). Проте, як убачається із позовної заяви, така вимога відповідачем проігнорована. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, оскільки відповідач ухиляється від сплати боргу в добровільному порядку та жодних заперечень щодо позову суду не надала, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з неї на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2001544080301 у заявленому позивачем розмірі 34 216 гривень 00 копійок. Водночас суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення комісії за обслуговування кредиту за кредитним договором № 1001439926401 не підлягають задоволенню. Так, відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1001439926401 вбачається, що до загального розміру заборгованості відповідача станом на 03 червня 2025 року включено заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1 385,60 грн. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредиту може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частини першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідні висновки містяться у постанові Великої палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. З заяви № 1001439926401 від 30 жовтня 2018 року на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб вбачається, що позичальнику встановлено щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3,99%, однак без уточнення найменування конкретної послуги та систематичності її надання. Таким чином, вказані умови договору не містять розмежування платних та безоплатних послуг, як і не містять найменування цих послуг, а тому передбачають виключно платні послуги стосовно обслуговування кредитної заборгованості, в тому числі, слід розуміти, і послуги на вимогу споживача не частіше одного разу на місяць повідомляти йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надання виписки з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформації про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншої інформації, що суперечить вимогам частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», за яким надання таких послуг передбачено безоплатно. Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження надання послуг за які необхідно нараховувати щомісячну комісію. Враховуючи те, що відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, в тому числі й за ті, які за законом за умовами їх надання один раз на місяць повинні надаватись безоплатно, а позивачем не надано доказів, що такі послуги надавались відповідачу частіше одного разу на місяць, то позовні вимоги в частині стягнення із [PERSON] заборгованості за комісією є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. Оскільки позов АТ «ПУМБ» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2 328,12 грн, виходячи з розрахунку: 34 216 грн (розмір задоволених позовних вимог) х 2422,40 грн (сума сплаченого судового збору) / 35 601,60 грн (розмір заявлених позовних вимог).

Outcome: partial