Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулось до Корольовського районного суду м. Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої, просить: - стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [INFO] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за договором №636695 від 18.06.2021 у розмірі 27 776,58 грн; - стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [INFO] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн - стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [INFO] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 18.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Слон Кредит" та [PERSON] було укладено договір №636695, який підписано відповідачем особисто, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 45000 грн та зобов`язався його повернути і сплатити проценти за користування кредитом. Також вказує, що 31.01.2025 між ТОВ "Слон Кредит" та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу №31012025, відповідно до умов якого ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право вимоги за договором №636695. Оскільки відповідач в повному обсязі не повернув грошові кошти для погашення заборгованості за зобов`язанням, у нього виникла заборгованість, яка становить 27 776,58 грн та складається з наступного: 21 752,53 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 6 024,05 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги. Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву не подавав. Ухвала про відкриття провадження у справі, двічі направлялися на адресу відповідача за зареєстрованим місцем його проживання, у відповідності до приписів ЦПК України, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду не врученими, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Також відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Постановою Верховного Суду від 19 грудня 2022 року в справі № 910/1730/22 визначено, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 18.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» (далі Товариство) та [PERSON] (далі - Споживач) було укладено договір про надання споживчого кредиту №636695. Положеннями розділу 1 вказаного вище договору передбачено наступне: на умовах, встановлених Договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п.1.2); сума кредиту (загальний розмір) складає: 45 000,00 грн. Тип кредиту - кредит (1.3); строк кредиту 730 днів, з кінцевим терміном повернення 18.06.2023 (включно). Детальні терміни повернення кредиту, визначенні в графіку платежів, що є додатком №1 до цього договору (п.1.4); Тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних (п.1.5); мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п. 1.6); орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 207,50 % річних (п. 1.7); орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 103 982,74 грн (п. 1.8). Відповідно до умов розділу 2 договору: кошти кредиту надаються Товариством шляхом їх виплати/видачі/утримання: у розмірі 36 000,00 гривень на користь споживача за реквізитами: [NUMBER] (транзитний рахунок) в ТОВ «Слон Кредит», код банку 300528, призначення платежу: «кредитний договір №636695 від 18.06.2021, [PERSON] (2830014292)_» з подальшою видачею в готівковому порядку через каси відділень кредитного посередника після звернення споживача за отриманням готівки до такої каси кредитного посередника; у розмірі 9 000,00 гривень на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п.3.5 договору (п.2.1); сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом трьох робочих днів з моменту укладення цього Договору. У випадку, якщо Товариство здійснює перерахунок коштів не у день укладання Договору, а у наступні календарні дні, Графік платежів не підлягає коригуванню, строк кредиту в днях зменшується, а кінцевий термін повернення залишається незмінним (п.2.2); кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту в порядку передбаченому п. 2.1. Договору (п.2.4); кредит вважається погашеним в день отримання Товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом (п.2.5). Вищевказаний договір було підписано [PERSON] особистим підписом. У відповідності до наявного в матеріалах справи додатку №1 до договору про надання споживчого кредиту №636695, Товариство з обмеженою відповідальністю "Слон Кредит" та [PERSON] погодили графік платежів. 18 червня 2021 року, [PERSON] було підписано паспорт споживчого кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю "Слон Кредит", в якому передбачено наступні умови кредитування: сума/ліміт кредиту 45 000,00 грн; строк кредитування 730 днів; відсоткова ставка, відсотків річних - 85%; відсотки за перший день користування кредитом 25% в день (9125% річних); тип відсоткової ставки фіксована; реальна річна відсоткова ставка, відсотків річних 207,50 %. Відповідно до платіжної інструкції №887 від 18.06.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Слон Кредит» перерахувало на рахунок № [NUMBER] кредитні кошти за договором у розмірі 36 000,00 грн, з призначенням платежу: видача від ТОВ СЛОН КРЕДИТ кредиту [PERSON] [NUMBER] кредитний договір №636695 від 18.06.2021р. без ПДВ. Згідно з наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості, складеним директором ТОВ "Слон Кредит", заборгованість [PERSON] за кредитним договором №636695 від 18.06.2021 станом на 18.06.2023 становила 27 776,58 грн. 31.01.2025 ТОВ «Слон Кредит» (Клієнт) та ТОВ «Факторинг Партнерс» (Фактор) уклали договір надання послуги з факторингу №31012025. Згідно із п.1.1 розділу 1 Договору надання послуги з факторингу, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт відступити факторові права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пенею за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. З дати відступлення прав вимоги клієнт перестає бути стороною за укладеними кредитними договорами, а фактор стає виключним та єдиним кредитором за укладеними кредитними договорами, згідно реєстру боржників та набуває всіх прав за ним (п.1.2 розділу 1 Договору надання послуги з факторингу). Фактор сплачує клієнту суму фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі 3 167 274 грн 41 коп. без ПДВ на банківський рахунок, протягом 3 (трьох) робочих днів від дати підписання договору (п.6.1 розділу 6 договору). Актом приймання-передачі від 31.01.2025 до договору надання послуги з факторингу №31012025 підтверджено прийняття фактором реєстру боржників клієнта на кількість боржників 2 092 із загальною сумою заборгованості 76 252 759 грн 13 коп. Реєстром боржників та витягом з реєстру боржників до договору надання послуги з факторингу №31012025 підтверджено відступлення на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права грошової вимоги до [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту №636695 від 18.06.2021 на загальну суму 27 776,58 грн, яка складається з наступного: 18 804,81 грн сума заборгованість за коштами, що перераховані на рахунок боржника/видача готівкою; 2 947,72 грн сума заборгованість за процентами за видачу кредиту (проценти за перший день користування кредитом); 6 024,05 грн сума заборгованість за нарахованими процентами (з другого дня користування кредитом). На виконання умов договору надання послуги з факторингу №31012025, ТОВ «Факторинг Партнерс» було сплачено ТОВ «Слон Кредит» кошти в сумі 3 167 274,41 грн, згідно платіжної інструкції №0492440000 від 31.01.2025. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №636695, складеним позивачем, [PERSON] має заборгованість в сумі 27 776,58 грн, з якої заборгованість за тілом кредиту 21 752,53 грн, заборгованість за відсотками 6 024,05 грн. Станом на 14.05.2025 заборгованість відповідачем не погашена. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Положеннями частин 1, 3 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч.1 ст.633 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України). З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що договір про надання споживчого кредиту №636695 від 18.06.2021 був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Слон Кредит" та [PERSON] з дотриманням вимог законодавства, підписаний відповідачем особисто, та при його укладенні погоджено всі істотні умови кредитування. При цьому, факт отримання [PERSON] кредитних коштів підтверджується платіжною інструкцією №887 від 18.06.2021. Відомості щодо погашення відповідачем заборгованості в матеріалах справи відсутні. Дослідженими матеріалами справи підтверджено відступлення права вимоги за договором про надання споживчого кредиту №636695 від 18.06.2021 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс». Враховуючи вищевикладене, оскільки отримані за договором про надання споживчого кредиту №636695 від 18.06.2021 кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, відсотки за користування кредитними коштами нараховано в межах строку дії договору, відтак заборгованість в сумі 27 776,58 грн підлягає стягненню на користь позивача. Отже, позов ТОВ «Факторинг Партнерс» є обгрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн. Щодо витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано: договір про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024; прайс-лист АО «Лігал Ассістанс» №01-11/2023 від 01.11.2023; заявку на надання юридичної допомоги №277; витяг з акту №9 про надання юридичної допомоги від 30.04.2025. Так, згідно наявного в матеріалах справи Договору №02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024, між ТОВ «Факторинг Партнерс» (клієнт) та «Лігал Ассістанс», клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу, в тому числі представляти інтереси товариства в судах (розділ 1 та 2 договору). Вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору (п.4.1 договору). Сума, визначена актом про надання юридичної допомоги цього договору є гонораром адвокатського об`єднання за надання юридичної допомоги та поверненню не підлягає (п.4.5 договору). Згідно із прайс-листом АО «Лігал Ассістанс», заявкою на надання юридичної допомоги № 277 та витягом з акту №9, сторонами договору погоджено надання таких правових (юридичних) послуг: надання усної консультації з вивченням документів - вартість за 2 години 4 000 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - вартість за 3 години 9 000 грн. Загальна сума понесених витрат за надані послуги становить 13 000 грн. У відповідності до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) від 5 липня 2012 року, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно статті 19 Закону № 5076-VI, видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Відповідно до ч.2 ст.137ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи наведені приписи, незначну складність справи, розгляд якої проведено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та судового/судових засідань, обсягу наданих позивачем доказів, сталої судової практики щодо розгляду справ даної категорії, cуд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 3 500,00 грн, що на думку суду, є достатнім та справедливим.

Outcome: approved