Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулося до Овруцького районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, у зв`язку із невиконанням грошових зобов`язань за кредитним договором № 836586722 від 30.08.2021 року в сумі 93416,40 грн., мотивуючи тим, що 30.08.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали кредитний договір № 836586722 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Після цього, 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого було неодноразово продовжено додатковими угодами, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 836586722 від 30.08.2021 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс». В подальшому 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого було неодноразово продовжено додатковими угодами, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача. 20.08.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 200824, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 836586722. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 836586722 від 30.08.2021 в загальному розмірі 93416,40 грн., яка складається з наступного: 22000,00 грн. заборгованості по тілу кредиту, 71416,40 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором № 836586722 від 30.08.2021 року в загальному розмірі 93416,40 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн. Відповідач у встановлений судом строк подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує частково, просить у задоволенні позовних вимог відмовити в частині нарахування відсотків за користування кредитом, мотивуючи тим, що дійсно 30.08.2021 року між ТОВ «Манівео» та ним, [PERSON] , було укладено договір позики № 836586722 на суму 22000 грн., строком дії позики до 29.09.2021 року, під базову процентну ставку на період користування кредитом згідно з п.1.9.1 договору - 0,26% від суми позики за кожен день користування або 57,20 грн., та з фіксованим розміром процентів на прострочену позику згідно п.1.12.1 договору 2,98% від суми позики за кожен день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів користування позикою. З 24.02.2022 року в Україні введено режим воєнного стану який регулюється Законом України «Про правовий режим воєнного стану». Відповідач є військовослужбовцем ЗСУ, що підтверджується копією військового квитка серії [NUMBER] від 27.04.2022 року і звільнений від сплати відсотків по своїх кредитних зобов`язаннях відповідно до ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Позивач ТОВ «Юніт Капітал» наділений правом вимоги до відповідача на підставі договору факторингу. Але відповідач у зв`язку із зміною кредитора був позбавлений можливості оплатити кошти у зв`язку з відсутністю банківських реквізитів нового кредитора, а відтак уникнути додаткових відсоткових нарахувань, так як позивач не повідомив відповідача належним чином про зміну кредитора, що призвело до неможливості виконання грошового зобов`язання відповідачем, тому відповідно до ч.4 ст.613 ЦК України боржник за грошовим зобов`язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора. Торгово-промислова палата України повідомила, що на підставі ст.14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» вона засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 5,30 ранку 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Зазначені відсотки не є співмірними та розумними з розміром заборгованості. Суд, виходячи з принципів розумності може зменшити суму боргу. Вважає, що справедливим нарахуванням відсотків буде сума, вказана в пункті 1.9.1 договору за час тривалості договору з 30.08.21 року до 29.09.21 року в сумі 23716 грн. Таким чином, враховуючи, що відповідач не був належним чином повідомлений про зміну кредитора, не міг своєчасно виконати грошові зобов`язання перед кредитором, а з настанням форс-мажорної ситуації у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України позбавили відповідача належним чином виконати своє грошове зобов`язання перед позивачем. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Розглянувши вимоги та доводи позовної заяви, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. 30.08.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали Кредитний договір № 836586722 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до п.1.1 договору, кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 22000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Згідно з п.1.3 договору кредитодавець надає кредит за Договором в сумі 22000, 00 грн. одразу після укладення Договору. Відповідно до п. 1.7. договору кредит надається строком на 30 днів від дати отримання Кредиту Позичальником (дисконтний період), а саме до 29.09.2021 року. У пункті 1.9.1 договору вказано, що виключно на період строку, визначеного в п.1.7 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 94,90 процентів річних, що становить 0,26 процентів від суми кредиту за кожен день користування ним. Водночас в п.1.12 договору вказано, що сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Дисконтного періоду є відкладальною обставиною, в розумінні ст.212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії Кредитної лінії (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах: - зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду; - з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Тобто з наведених положень договору слідує, що у випадку користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Дисконтного періоду, тобто після 29.09.2021 року, і неповернення суми кредиту, загальний строк дії Договору продовжується ще на 90 календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду, тобто до 27.12.2021 року і для нарахування відсотків застосовується процентна ставка 2,98% в день від суми кредиту за кожний день користування ним. У заявці на отримання грошових коштів в кредит від 30.08.2021 року вказані дані щодо [PERSON] та укладеного ним договору, а в якості номера картки вказано [NUMBER] . У довідці щодо дій позичальника [PERSON] відображено умови укладеного ним договору, дані про [PERSON] , одноразовий ідентифікатор, дату і час його відправки та введення, а також дату і час перерахування грошових коштів 30.08.2021 року. Згідно з платіжним дорученням від 30.08.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» сплатило на користь [PERSON] згідно з вищевказаним кредитним договором суму в розмірі 22000,00 грн. на платіжну картку № [NUMBER] . 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого було неодноразово продовжено. Умовами договору передбачено, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 158 від 02.11.2021 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до [PERSON] на загальну суму 57358,40 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 22000,00 грн., заборгованість за відсотками 35358,40 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» станом на дату продажу кредиту 02.11.2021 року на користь нового кредитора ТОВ «Таліон Плюс» становила за тілом кредиту - 22000 грн., за нарахованими відсотками - 35358,40 грн. (зокрема за період з 30.08.2021 до 29.09.2021 р.р. нараховано відсотків в сумі 13974,40 грн., виходячи із 57,20 грн. в день; а за період з 03.10.2021 по 02.11.2021 р.р. донараховано відсотків до 35358,40 грн., виходячи із 655,60 грн. в день) 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого було неодноразово продовжено. За цим договором клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 року до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до [PERSON] на загальну суму 93416,40 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 22000,00 грн., заборгованість за відсотками 71416,40 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором заборгованість [PERSON] перед новим кредитом ТОВ «Таліон Плюс» станом на дату придбання кредиту 02.11.2021 року становила 57358,40 грн., в тому числі за тілом кредиту - 22000 грн., за нарахованими відсотками - 35358,40 грн., а на кінець строку дії кредитного договору 27.12.2021 року становила 93416,40 грн., в тому числі за тілом кредиту - 22000 грн., за нарахованими відсотками 71416,40 грн. (зокрема за період з 02.11.2021 по 27.12.2021 р.р.донараховано відсотків до 71416,40 грн., виходячи із 655,60 грн. в день). Тобто ТОВ «Таліон Плюс» здійснило нарахування за кредитним договором. 20.08.2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 200824. За цим договором, фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до умов договору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з Додатком № 19, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 200824 від 20.08.2024 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 93416,40 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 22000,00 грн., заборгованість за відсотками 71416,40 грн. Даний факт також підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 200824 від 20.08.2024 року. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Частиною 1 ст.530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За приписами пункту 1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч.1 ст.513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Частиною 1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 вказав, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Перш за все, суд звертає увагу на те, що відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. З вищевказаних положень норм матеріального права вбачається, що позивач повинен довести суду наявність кредитних (позикових) правовідносин між первісним кредитором та боржником, наявність договору факторингу між первісним кредитором та новим кредитором, а також правомірність вимог нового кредитора до боржника (факт видачі кредиту чи позики боржнику та неповернення кредиту чи позики боржником). Суд вважає, що позивачем на підставі достатніх та достовірних доказів підтверджено укладення кредитного договору між первісним кредитором та відповідачем, а також підтверджено наступні укладення договорів факторингу щодо передачі прав вимоги від первісного кредитора до наступних кредиторів та, в підсумку, до позивача за спірним договором кредиту. Відповідач свої зобов`язання з повернення заборгованості за кредитним договором № 836586722 від 30.08.2021 у повному обсязі не виконав, у зв`язку із чим утворилася заборгованість за кредитним договором, яка підлягає стягнення з відповідача на користь позивача. Проте, виходячи із змісту ст.514 ЦК України, якою встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, суд вважає, що матеріали справи містять достатні докази, що підтверджують наявність заборгованості відповідача за кредитним договором № 836586722 від 30.08.2021 року в тому обсязі, який був проданий 02.11.2021 року первинним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до нового кредитора ТОВ «Таліон Плюс», а саме у розмірі 57358,40 грн., з яких 22000,00 грн. борг за тілом кредиту та 35358,40 грн. борг за відсотками, оскільки позивачем ТОВ «Юніт Капітал» на підставі договору факторингу від 20.08.2024 року та відповідно до реєстру боржників від 20.08.2020 року придбано у ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» підставі договору факторингу від 05.08.2020 року та відповідно до реєстру прав вимоги 30.05.2023 року придбано у ТОВ «Таліон Плюс» заборгованість відповідача у збільшеному розмірі 93416,40 грн., з яких 71416,40 грн. складає борг за відсотками, яка останнім у первинного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» не придбавалась. Водночас доводи відповідача про те, що він є військовослужбовцем ЗСУ, що підтверджується копією військового квитка серії [NUMBER] від 27.04.2022 року і звільнений від сплати відсотків по своїх кредитних зобов`язаннях відповідно до ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а неможливість виконання грошового кредитного зобов`язання спричинена форс-мажорними обставинами воєнного стану та збройної агресії проти України, не можуть бути покладені в основу рішення про відмову в стягненні кредиту та нарахованих відсотків за користування кредитом, оскільки відсотки за користування кредитом по кредитному договору № 836586722 від 30.08.2021 року нараховувалися за період строку дії договору в 2021 році, який передував особливому періоду воєнному стану, тобто до 24.02.2022 року, та передував часу призову відповідача на військову службу, тобто до 27.04.2022 року, і до наведених дат та на момент прострочення відповідачем грошових кредитних зобов`язань обставин воєнного стану та збройної агресії проти України не існувало. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією від 10.09.2024 року про сплату судового збору в сумі 2422,40 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. 26.08.2024 року між Адвокатським бюро «Тараненко та Партнери» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір про надання правової допомоги № 26/08/24-02. Відповідно до умов договору Клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбаченими цим договором (п.1.1 Договору). Обсяг повноважень адвокатського бюро визначений у п. 2.2 Договору. Конкретне доручення клієнта визначається в окремій Додатковій угоді (п.2.3 Договору). Гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами в протоколі погодження вартості послуг до договору (п. 4.1 Договору). У Додатковій угоді № 2 від 26.08.2024 року до вищевказаного Договору, сторони узгодили зобов`язання з надання правничої допомоги, зокрема, у справі про стягнення заборгованості з [PERSON] . Клієнтом та адвокатським бюро підписано Акт прийому-передачі наданих послуг від 26.08.2024 року, за яким сторони підтвердили, що адвокатське бюро надало, а клієнт прийняв наступну правову допомогу: 1) складання позовної заяви до [PERSON] тривалістю 2 год. вартістю 5000 грн.; 2) вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості [PERSON] тривалістю 1 год. вартістю 500 грн. 3) надання усної консультації стосовно складання позовної заяви до боржника тривалістю 1 год. вартістю 500 грн. Загальна вартість наданих послуг 6000 грн. Враховуючи дотримання принципів обґрунтованості, пропорційності (співмірності) витрат на оплату послуг адвоката, предмет спору, складність справи, значення справи для сторін, встановлений обсяг наданих адвокатським об`єднанням послуг та виконаних робіт, в порядку ч.3 ст.141 ЦПК України вартість правової допомоги позивачу у цій справі оцінюється судом в загальному розмірі 6000 грн. Однак, ці витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у відповідності до ч.2 ст.141 ЦПК України, якою встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача, 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому на підставі викладеного,

Outcome: approved