Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

26 серпня 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 17 вересня 2023 року [PERSON] уклав із ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» електронний кредитний договір № 7077216 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого отримав кредит у сумі 5 000,00 грн строком на 360 днів, зобов`язавшись повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 1,99% від суми кредиту на день. Товариство свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме надало [PERSON] грошові кошти шляхом переказу на його картковий рахунок. [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконав. 27 травня 2024 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» уклало договір факторингу № 27.05/24-Ф, яким передало право вимоги за кредитним договором ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». Просять стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 22 213,50 грн, яка складається з 5 000,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 6 567,00 грн заборгованості за відсотками, нарахованими первісним кредитором, та 10 646,50 грн заборгованості за відсотками, нарахованими позивачем, а також сплачений судовий збір у сумі 2 422,40 грн та 10 000,00 грн витрат на правничу допомогу. Крім того, просять застосувати положення ч. ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України та зобов`язати орган, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до стаття 625 ЦК України, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили до моменту виконання рішення. Ухвалою суду від 03 листопада 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 03 грудня 2025 року. У зв`язку з перебуванням судді у відпустці судове засідання відкладалось до 06 січня 2025 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час судового розгляду повідомлений належним чином. У позовній заяві просив розглядати справу без його участі (а.с. 3-12). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав клопотання про розгляд справи без його участі, в якому не визнав позовні вимоги в частині нарахування відсотків та просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які є завищеними (а.с. 118). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що 17 вересня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] в електронній формі укладено договір № 7077216 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого товариство надало позичальнику грошові кошти у сумі 5 000,00 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти (а.с. 21-25). Умови договору детально викладені в розділі 1 договору. Зокрема, строк договору - 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 10 днів; стандартна процентна ставка за користування кредитом - 1,99% в день. Посилання на обставини укладення 17 вересня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] кредитного договору в електронній формі відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію», оскільки договір підписано [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора, відправленого йому товариством. Довідкою ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» від 29 травня 2024 року підтверджується, що 17 вересня 2023 року ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» надало [PERSON] на картку № [NUMBER] кошти у сумі 5 000,00 грн (а.с. 25-26). Перерахування ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» 17 вересня 2023 року [PERSON] на картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № [NUMBER] коштів у сумі 5 000,00 грн підтверджується також наданою на виконання ухвали суду інформацією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 109). Відповідно до договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27 травня 2024 року, укладеного між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (Клієнт) та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (Фактор), Клієнт відступив Фактору права вимоги, зазначені в Реєстрі Боржників (а.с. 50-60, 67-69). Витягом з Реєстру Божників до договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27 травня 2024 року підтверджується передання права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 7077216, загальна сума заборгованості 11 567,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 6 567,00 грн - заборгованість за відсотками за 224 дні прострочення (а.с. 61-62). З 25 листопада 2024 року ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» має назву ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (а.с. 63, 64, 81-87, 88). Відповідно до розрахунку первісного кредитора ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» заборгованість [PERSON] за договором № 7077216 від 17 вересня 2023 року про надання споживчого кредиту за період з 17 вересня 2023 до 26 травня 2024 року становить 11 567,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 6 567,00 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 32-37). Згідно з розрахунком нового кредитора ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованість [PERSON] за договором № 7077216 про надання споживчого кредиту за період з 28 травня 2024 року до 11 вересня 2024 року (107 днів) становить 10 647,50 грн заборгованості за процентами (а.с. 38-39). Отже, загальна заборгованість за кредитним договором № 7077216 від 17 вересня 2023 року, яку позивач просить стягнути з відповідача, становить 22 213,50 грн (5 000,00 + 6 567,00 + 10 647,50). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зі змісту ст.ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як убачається зі змісту ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою у випадку, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, 24 грудня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким, зокрема, було доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» новими частинами. Так частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Вказана норма законодавства була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 498-IX та набрала чинності 24 грудня 2023 року. Як встановлено в пункті 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, до 22 квітня 2024 року надавачі споживчих кредитів могли здійснювати нарахування процентів у розмірі - 2,5%, з 22 квітня 2024 року дозволено здійснювати нарахування процентів, не перебільшуючи ставку в розмірі 1,5%, а з 20 серпня 2024 року - 1% на день. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що відсотки за кредитним договором № 7077216 від 17 вересня 2023 року, нараховані позивачем за ставкою 1,99% на день за період з 28 травня 2024 року до 11 вересня 2025 року, підлягають перерахунку за ставками, визначеними в ч. 5 ст. 8 та в п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». Так, за період з 28 травня 2024 року до 19 серпня 2024 року (84 дні) сума відсотків за ставкою 1,50% на день становить 6 300,00 грн (5 000,00 х 1,50% х 84). За період з 20 серпня 2024 року до 11 вересня 2024 року (23 дні) сума відсотків за ставкою 1,00% на день становить 1 150,00 грн (5 000,00 х 1,00% х 23). Загальна сума відсотків за договором за період з 17 вересня 2023 року до 11 вересня 2024 року становить 14 017,00 грн (6 567,00 + 6 300,00 + 1 150,00). У зв`язку з тим, що відповідач допустив порушення зобов`язань, встановлених договором, доказів своєчасного та належного виконання кредитного договору не надав, він має заборгованість за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом. При цьому на підставі частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» № 1734-VIII позовна вимога про стягнення відсотків за кредитним договором підлягає частковому задоволенню в сумі 14 017,00 грн. Отже, позов підлягає частковому задоволенню, а сума, яка підлягає стягненню, становить 19 017,00 грн, з яких: 5 000,00 - заборгованість за тілом кредиту, 14 017,00 грн - заборгованість за відсотками. Щодо позовної вимоги про застосування положень ч. ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України та зобов`язання органу, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 10 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. В свою чергу, згідно з ч. 11 ст. 265 ЦПК України остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Тобто, при ухваленні рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, суд може вирішити питання нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення. Однак, це є правом суду, а не обов`язком, та має вирішуватись з урахуванням обставин конкретної справи. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року, а також п. 18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Кредитні правовідносини між сторонами у справі виникли 17 вересня 2023 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який діє і на теперішній час. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку ч. ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України інфляційних втрат та 3% річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили, та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, а також роз`яснення даному органу чи особі, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні трати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування, є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 грн (а.с. 1, 66), який відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в сумі 2 073,82 грн (85,61%). Крім того, позивач ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у позовній заяві просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн, на підтвердження яких подав: заявку № 11667 на виконання доручення до договору № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року (а.с. 72-73); копію свідоцтва адвоката Столітнього М.М. про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 71); копію договору № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року про надання правової допомоги, укладеного позивачем з адвокатом Столітнім М.М. (а.с. 65-66); ордер на надання правничої допомоги за договором № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року (а.с. 70); рахунок на оплату послуг адвоката на суму 10 000,00 грн (а.с. 74); акт прийому-передачі виконаних робіт за договором № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року (а.с. 75). Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial