Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач), через представника [PERSON] , звернувся з уточненою позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа: Ковпаківський відділ державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про зменшення розміру заборгованості, в якій просить суд зменшити [PERSON] розмір заборгованості зі сплати аліментів за рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.12.2018 справа № 592/15390/18 у розмірі 148465 грн 86 коп., яка виникла станом на 26.05.2025. Свої вимоги мотивує тим, що позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем та від сумісного подружнього життя сторони мають двох доньок [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.12.2018 у справі № 592/15390/18 було розірвано шлюб між сторонами, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки [PERSON] та доньки [PERSON] , щомісячно, до досягнення доньками повноліття, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду 17.10.2018 та аліменти сплачувати їх матері [PERSON] . На виконання вказано рішення було відкрито виконавче провадження № 58088498. За період з 17.10.2018 по вересень 2019 року позивачем здійснювалися платежі зі сплати аліментів, проте не у повній сумі, у зв`язку з чим станом на 01.09.2019 за останнім утворилась заборгованість у розмірі 23958,52 грн. Зазначає, що 22.08.2019 позивач отримав закриту черепно-мозкову травму лінійного перелому потиличної кістки з переходом на великий отвір потиличної кістки ліворуч, підгострої епідуральної гематоми праворуч, забою головного мозку. Після чого перебував на тривалому лікуванні у неврологічному відділенні та у відділенні реабілітації. 08.08.2023 позивачу було встановлено II групу інвалідності та продовжено реабілітаційне лікування. Так, [PERSON] має вказаний діагноз та супутні даному діагнозу ускладнення свого стану здоров?я, зокрема, помірне порушенням функції статики та ходи, помірне зниження пам?яті, легке зниження інтелекту, виражені характерологічні зміни, астено-невротичний синдром. Окрім того, позивач потребує подальшої реабілітації, медикаментозного лікування та динамічного спостереження у сімейного лікаря, невролога та нейрохірурга. Вказує про те, що з моменту отримання травми з 22.08.2019 та по 08.08.2023 (дата встановлення інвалідності) відповідач з об?єктивних причин взагалі не мав можливості працювати, а отже не мав і можливості сплачувати аліменти, визначені рішенням суду та гасити заборгованість по їх сплаті. Відсутність доходу та тривале дороговартісне лікування фактично позбавило можливості утримувати і самого себе. Оскільки позивач живе з матір?ю- пенсіонеркою, то фактично утримувався за її кошт, а з моменту встановлення інвалідності позивачу (08.08.2023) єдиним його можливим джерелом доходу була пенсія. Не зважаючи на те, що позивач тривалий час не мав фізичної можливості отримувати будь-який дохід, зазначені обставини призвели до того, що у [PERSON] утворилась заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 26.05.2025 складає 148465,86 грн та фактично є неможливою для позивача для її погашення. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позовну заяву підтримали та просили задовольнити. Відповідач [PERSON] про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, у судове засідання не з`явилася, відзив на позовну заяву не подала. Ухвалою від 02.09.2025 суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження в цивільній справі, постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні, з повідомленням (викликом) сторін. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши осіб, які з`явилися в судове засідання, встановив такі обставини та зміст спірних правовідносин. [INFO] народилась [PERSON] , батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 9). [INFO] народилась [PERSON] , батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 10). Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.12.2018 у справі № 592/15390/18 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 01.09.2006 Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 1626; ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , щомісячно, до досягнення доньками повноліття, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду 17.10.2018 та аліменти сплачувати їх матері [PERSON] (а.с. 11). 22.01.2019 старший державний виконавець Ковпаківського ВДВС м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Іваненко Г.В. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №58088498 на підставі виконавчого листа № 592/15390/18, виданого 10.01.2019, про стягнення аліментів 1/3 частини з [PERSON] на користь [PERSON] (а.с. 12). 04.02.2021 старший державний виконавець Ковпаківського ВДВС м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Добринь Ю.В. виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, де встановлено, що боржник отримує дохід в ГУ ПФУ за адресою: м. Суми, вул. Пушкіна, 1 (а.с. 13). Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 26.05.2025 заборгованість зі сплати аліментів за період з 17.10.2018 по 26.05.2025 складає 148465,86 грн (а.с. 14-16). 22.08.2019 позивач отримав закриту черепно-мозкову травму лінійного перелому потиличної кістки з переходом на великий отвір потиличної кістки ліворуч, підгострої епідуральної гематоми праворуч, забою головного мозку, після чого перебував на тривалому лікуванні у неврологічному відділенні та у відділенні реабілітації, що підтверджується виписками із медичної картки стаціонарного хворого відділення реабілітації № 8200 від 13.10.2020, № 35 від 20.04.2023 (а.с. 17-18). 08.08.2023 [PERSON] було встановлено II групу інвалідності (повторний огляд) та продовжено реабілітаційне лікування, що підтверджується консультативним висновком спеціаліста від 25.03.2023, виписками із медичної картки стаціонарного хворого неврологічного відділення № 625 від 02.03.2024, із медичної картки стаціонарного хворого реабілітаційного відділення № 170 від 10.04.2024, із медичної картки стаціонарного хворого неврологічного відділення № 1 від 27.11.2024, із медичної картки стаціонарного хворого неврологічного відділення № 4067 від 21.12.2024, із медичної картки стаціонарного хворого неврологічного відділення від 03.06.2025, із медичної картки стаціонарного хворого неврологічного відділення № 2004 від 26.06.2025 (а.с. 8, 19-25). З листа Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 11.12.2025 вбачається, що [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , отримує пенсію по інвалідності ІІ групи загального захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 04.08.2020 (а.с. 82). Відповідно до довідки ТОВ «Мідас Суми» від 02.01.2026 № 01-04/01 [PERSON] , [INFO] , визнаний особою з інвалідністю згідно Індивідуальній програмі реабілітації Сумської обласної МСЕК № 793 від 02.10.2023 з 04.08.2020. Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України. Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Зазначена правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, в кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 суд, у випадках передбачених статтею 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментах. З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. При цьому, суд звертає увагу на те, що законодавцем визначено право, а не обов`язок суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. Водночас, при вирішенні спору про повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя. Суд установив, що позивач має заборгованість зі сплати аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача на утримання їх неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на підставі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.12.2018 справа №592/15390/18. Станом на 26.05.2025 заборгованість складає 148 465,00 грн, період виникнення з 17.10.2018 по 26.05.2025. Як на підставу для звільнення його від сплати цієї заборгованості позивач посилається на отриманням ним 22.08.2019 важкої травми: закрита черепно-мозкова травма лінійного перелому потиличної кістки з переходом на великий отвір потиличної кістки ліворуч, підгострої епідуральної гематоми праворуч, забою головного мозку, та подальшого тривалого лікування, встановлення ІІ групи інвалідності, та неможливості отримання іншого доходу ніж пенсія по інвалідності. Заразом, відповідно до довідки-розрахунку державного виконавця від 26.05.2025, станом на 31.08.2019 у позивача була заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 21 449 грн 86 коп. Проте, позивач та його представник не зазначили та не надали суду докази на підтвердження того, що заборгованість зі сплати аліментів, яка утворилась у період з 17.10.2018 (дата ухвалення рішення про стягнення аліментів) по 22.08.2019 (дата отримання позивачем важкої травми), виникла саме через наявність у позивача тяжкої хвороби або існування інших обставин, які мають істотне значення. За таких обставин, суд не вбачає підстав для звільнення позивача від сплати заборгованості з аліментів, що утворилась за період з 17.10.2018 по 31.08.2019. Як вбачається з матеріалів справи (виписок з медичних карток), позивач отримав 22.08.2019 закриту черепно-мозкову травму лінійного перелому потиличної кістки з переходом на великий отвір потиличної кістки ліворуч, підгострої епідуральної гематоми праворуч, забою головного мозку, у подальшому проходив стаціонарне лікування, у зв`язку з чим не мав можливості через свій фізичний стан отримувати інші доходи та фактично був позбавлений можливості сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі не менше мінімально гарантованого законодавством, що і стало причиною виникнення заборгованості зі сплати аліментів. У подальшому, 04.08.2020 позивач був визнаний особою з інвалідністю та почав отримувати пенсію по інвалідності ІІ групи загального захворювання з 04.08.2020. Отже, оскільки 22.08.2019 позивач отримав травму, після якої почалися ускладнення та останній не мав можливості працювати, адже потребував довготривалого лікування, враховуючи, що з 04.08.2020 він визнаний особою з інвалідністю ІІ групи загального захворювання та почав отримувати пенсію по інвалідності, суд уважає необхідним частково зменшити позивачу розмір заборгованості зі сплати аліментів за рішенням Ковпаківського районного суду міста Суми від 10.12.2018 у справі №592/15390/18, звільнивши його від сплати заборгованості за період з 01.09.2019 по 01.08.2020 у розмірі 28 752 грн 94 коп. Водночас, суд дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати заборгованості з аліментів, яка виникла за період з 01.08.2020 по 26.05.2025 з огляду на таке. Як було зазначено вище, 04.08.2020 позивач був визнаний особою з інвалідністю (довідка ТОВ «Мідас Суми» від 01.02.2026). Відповідно до довідки до акта огляду МЄСК серії 12ААГ №275588 від 08.08.2023 позивачу встановлена ІІ група інвалідності з ураженням опорно рухового апарату, загальне захворювання. Можлива праця в спеціально створених умовах. За інформацією ГУ Пенсійного фонду України в Сумській області з 04.08.2020 позивач отримує пенсію по інвалідності ІІ група загального захворювання. За таких обставин, суд уважає, що наявність у позивача інвалідності ІІ групи загального захворювання, не є беззаперечним доказом тяжкої хвороби позивача в розумінні ч. 2 ст. 197 СК України та неможливості у зв`язку з цим сплачувати аліменти на утримання дітей, а тому ця обставина не може слугувати підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами, яка утворилась за період з 01.08.2020 по 26.05.2025, тобто після встановлення позивачу групи інвалідності та призначення пенсії. При цьому суд зауважує, що висновок про умови та характер праці у довідці до акта огляду МСЄК серії 12ААГ №275588 від 08.08.2023 не містить повної заборони праці позивача, а лише вказівку на працепристосування. Суд звертає увагу, що ч. 1 ст. 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 (далі - Конвенція) встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст. 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Інших обставин, які відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України є підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами за період з 17.10.2018 по 31.08.2019 та за період з 01.08.2020 по 26.05.2025 позивач та його представник не зазначили. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог про зменшення розміру заборгованості та зменшити [PERSON] розмір заборгованості зі сплати аліментів, звільнивши його від сплати заборгованості за період з 01.09.2019 по 01.08.2020 у розмірі 28 752 грн 94 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи, що позивач [PERSON] відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, тому на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 287 грн 53 коп. (28752,94 грн *1484,66 грн 148465,86 грн).

Outcome: partial