Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРРА ФІНАНС» заборгованість за Договором про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування №94360106000 від 26.02.2018 року в розмірі 32 422,03 грн., з яких: 19 675,22 грн. - заборгованість за основним боргом; 12 746,51 грн. - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами (згідно ст. 1048 ЦК України); 0,30 грн. - заборгованість за комісією та судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що відповідно до укладеного між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] . Договору про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) №94360106000 від 26.02.2018 року, підписавши цей договір, Відповідач погодилася з викладеними у Договорі та у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників AT «УКРСИББАНК», які розміщені (оприлюднені) на сайті банку www.my.ukrslbbank.com. Відповідно до п. 1.1 Договору Банк на підставі наданих Відповідачем відповідно до вимог законодавства України документів, відкриває Відповідачу та обслуговує на умовах Тарифного плану «Револьверна кредитна картка «Шоппінг картка», розміщені на сайті www.my.ukrsibbank.com й на інформаційних стендах у приміщеннях установ Банку. Відповідно до п. 2.2 Договору, Відповідач отримав на споживчі цілі кредит у вигляді встановленого ліміту кредитування у розмірі 10 600,00 грн. зі строком його дії до 10.03.2020 року. 25 січня 2023 року між AT «УКРСИББАНК» та ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» був укладений Договір факторингу № 237, відповідно до якого AT «УКРСИББАНК» передав (відступив), а ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» прийняло всі права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі до [PERSON] . Отже, Новим кредитором за кредитним договором №94360106000 від 26.02.2018 року виступає ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС». Таким чином, право вимоги кредитора за існуючою заборгованістю [PERSON] , що виникла в наслідок несплати нею боргу за кредитним договором №94360106000 від 26.02.2018 року, перейшли до Позивача. Станом на 25.11.2024 року заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, комісії становить 32 422,03 грн., з яких: 19 675,22 грн. - заборгованість за основним боргом; 12 746,51 грн. - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами (згідно ст. 1048 ЦК України); 0,30 грн. - заборгованість за комісією. Ухвалою суду від 20 січня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 20 січня 2025 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками. Відповідач своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористалась, а тому суд розглядає справу за наявними матеріалами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. 26 лютого 2018 року відповідач звернувся до АТ «УКРСИББАНК» з анкетою-заявкою на надання споживчого кредиту із сумою кредитного ліміту в розмірі 10600,00 грн., строк користування кредитом 10.03.2020 року (а.с.10). 25 січня 2023 року між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» був укладений Договір факторингу №237 (далі - Договір факторингу), згідно умов якого АТ «УКРСИББАНК» відступило ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» право грошової вимоги в розмірі заборгованості боржників перед АТ «УКРСИББАНК», що передбачені умовами первинних договорів, укладених АТ «УКРСИББАНК» зі своїми клієнтами, та визначені в реєстрі боржників. Згідно витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №237 від 25.01.2023 року до складу переданих прав входить і право вимоги кредитора до відповідача за Договором-анкетою №97564861000 від 14.04.2021 року в розмірі 32422,03 грн., з яких: 19675,22 грн. - заборгованість за основним боргом; 12746,51 грн. - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами; 0,30 грн. - заборгованість за комісією. Оскільки до теперішнього часу відповідачем не виконане грошове зобов`язання за Договором-анкетою в добровільному порядку, то позивач звернувся до суду з даним позовом. Таким чином, спір між сторонами виник із зобов`язальних відносин, що регулюються нормами глави 71,73 Цивільного кодексу України (далі- ЦК). Надаючи оцінку позовним вимогам в контексті обставин спірних правовідносин суд виходить з наступного. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до положень ст.ст.526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1ст. 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК). Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За матеріалами справи судом встановлено, що між АТ «УКРСИББАНК» та відповідачем було укладено кредитний договір на підставі якого відповідачем було отримано у позику грошові кошти в межах кредитного ліміту, які він зобов`язувався повернути зі сплатою процентів за кожен день користування позикою, але в порушення умов договору не зробив цього, внаслідок чого станом на 22.11.2024 року за відповідачем була наявна заборгованість в розмірі 32422,03 грн., з яких: 19675,22 грн. - заборгованість за основним боргом; 12746,51 грн. - заборгованість за відсотками за користування грошовими коштами; 0,30 грн. - заборгованість за комісією. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 1077 ЦК за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Таким чином договір факторингу є одним з різновидів правочинів з відступлення права вимоги. Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наявні в матеріалах справи докази дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачем було отримано кредитні кошти на умовах та в порядку, що зазначені у Договорі-анкеті і він користувався кредитними коштами. Також по обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що відповідачем допущене порушення його зобов`язання в частині повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого станом на момент відступлення прав первісного кредитора до позивача за відповідачем обчислювалась заборгованість за Договором-анкетою №94360106000 від 26.02.2018 року в розмірі 32422,03 грн., з яких: 19675,22 грн. - заборгованість за основним боргом; 12746,51 грн. - заборгованість за відсотками за користування грошовими коштами; 0,30 грн. - заборгованість за комісією. Всупереч вимог ст.ст.12,81 ЦПК України відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставин спірних правовідносин. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» до відповідача слід задовольнити в повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» заборгованість за договором про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування №94360106000 від 26.02.2018 року в розмірі 32422,03 грн., з яких: 19675,22 грн. - заборгованість за основним боргом; 12746,51 грн. - заборгованість за відсотками за користування грошовими коштами; 0,30 грн. - заборгованість за комісією. Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved