Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-01 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 3199/2021 від 09.12.2021 року, у розмірі 93 154, 68 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 09.12.2021 року, [PERSON] , уклав з АТ «Кредобанк», Кредитний договір № 3199/2021. Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 02.07.2025 року заборгованість за Кредитним договором 93 154, 68 грн., в тому числі: тiло кредиту 59 377, 39 грн.; вiдсотки 33 777, 29 грн. Таким чином, як вбачається із вищенаведеного, у результаті порушення взятих на себе зобов`язань за кредитним договором № 3199/2021 від 09.12.2021 року заборгованість, яка підлягає стягненню на користь Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК», складає 93 154, 68 грн. Зважаючи на наведене просить позовну заяву задовольнити. Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 12.08.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у визначений строк відзиву на позовну заяву не подав. В матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з такого. Так, судом встановлено, що 09.12.2021 [PERSON] з метою отримання кредитних коштів підписав Кредитний договір № 3199/2021, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 64012,91 грн., терміном до 08.12.2021 (включно), на погашення кредитної заборгованості по Кредитному договору № ПКК/40135 від 04.11.2020 р. в сумі 64012, 91 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % річних, орієнтовна реальна річна процентна ставка 37,22 %, орієнтовна загальна вартість кредиту 87 590,37 грн., а позичальник зобов`язався використати кредит на цілі, вказані у кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі передбачені цим договором. АТ «Кредобанк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, однак відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, не надавав своєчасно та в повному обсязі грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками за його користування, в результаті чого виникла прострочена заборгованість в розмірі 93 154, 68 грн., з яких 59 377, 39 грн. тіло кредиту, 33 777, 29 грн. заборгованість за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором кредиту № 3199/2021 від 09.12.2021, а також випискою по особовим рахункам, що є належним та допустимим доказом, що підтверджує рух коштів по конкретному банківському рахунку, та у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджує обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача. Вказане відповідає позиції Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20, від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20, від 01 червня 2022 року у справі № 175/35/16-ц, від 04 вересня 2024 року у справі № 426/4264/19. Позивачем АТ «Кредобанк» на адресу відповідача [PERSON] надіслано досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, в якій повідомило відповідача про наявність спірної заборгованості та висунуло вимогу виконати свої зобов`язання. Однак в добровільному порядку відповідач заборгованість не погашає. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Так, частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 1 ст.1049ЦКУкраїни позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Поданим розрахунком заборгованості підтверджується, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, кредит та проценти за його користування вчасно не сплачував, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість. Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до положень статей 12,81ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76, 77 ЦПК України). У відповідності до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено та не спростовано сторонами, що відповідач [PERSON] скористався наданим банком кредитом, проте ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 93 154, 68 грн., з яких 59 377, 39 грн. тіло кредиту, 33 777, 29 грн. заборгованість за відсотками. Будь-яких спростувань вимог позивача відповідачем надано не було. За таких обставин, позовні вимоги Акціонерного товариства «Кредобанк» про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, а саме сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved