Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

В листопаді 2025 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 768201 від 08.05.2023 року в розмірі 63 030 грн. 00 грн. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що 08.05.2023 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики №768201, який укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Після заповнення відповідачем електронної заявки на отримання кредиту на сайті первісного кредитора в мережі інтернет, ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» направило відповідачу [PERSON] пропозицію укласти договір про надання кредиту № 768201 у вигляді розміщення в особистому кабінеті позичальника на сайті повного тексту кредитного договору. В процесі заповнення заявки і реєстрації особистого кабінету позичальником первісний кредитор здійснив ідентифікацію і верифікацію особи в порядку передбаченому пунктом 2 розділу 31 «Порядку ідентифікації, верифікації клієнта». Отримання даних ідентифікації та верифікації було здійснено із використанням системи BankID. Особу, що вчинила дії в інформаційно-телекомунікаційній системі BankID було однозначно встановлено як позичальник після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) і маючи технічну можливість відмовитися від підписання договору була згодна натиснути кнопку згоден. Зі своєї сторони ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» направило відповідачу [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор Н790 на номер телефону позичальника. Який нею був вказаний у анкеті. Відповідно договору ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» зобовязався надати позичальнику грошові кошти в гривні в сумі 11000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені договором. Кредит надавався строком на 360 днів зі сплатою процентів від суми позики. ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом перерахування на картку позичальника. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячно платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення прострочення заборгованості. 11.07.2024 року ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» уклали договір факторингу №01.02-95/24 відповідно до умов якого первісний кредитор передав новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціни договору у порядку та строки встановлені цим договором. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №01.02-95/24 заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на відступлення прав вимоги складає 63030,00 гривень, з яких заборгованість по тілу кредиту 11000,00 гривень, заборгованість по відсотках 52030,00 гривень. Ухвалою судді від 20.11.2025 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В позовній заяві зазначила, що просить розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо задоволення позову не заперечив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки представник позивача та відповідач не з`явилися до зали судового засідання. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08.05.2023 р. ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір №768201, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику [PERSON] кредит у сумі 11000,00 грн., а він зобов`язався повернути використану суму та сплатити відсотки, які становлять 47541,10 %. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором. Відповідач всупереч умовам кредитного договору не виконав своїх зобов`язань, і допустив виникнення заборгованості за кредитом, яка становить 63030,00 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 11000,00 грн.; заборгованість за нарахованими та не сплаченими відсотками 52030,00 грн. 11.01.2024 р. між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «Свеа Фінанс» (попередня назва ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу №01.02-95/24 відповідно до якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «Свеа Фінанс» (попередня назва ТОВ «Росвен Інвест Україна» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №768201, що підтверджується реєстром прав вимог №1. Згідно розрахунку заборгованість [PERSON] за договором позики №768201 від 08.05.2023 р. становить: 63030,00 грн., з яких: - заборгованість за основним боргом 11000,00 грн.; - заборгованість за нарахованими та не сплаченими відсотками 52030,00 грн. ТОВ «Свеа Фінанс» наділено правом вимоги до відповідача [PERSON] за договором №768201. Згідно ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Загальні правила щодо форми договору визначені ст.639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (Стаття 1049 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За ст. 625 ЦК України, Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 910/22034/15 зроблений висновок, що стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Положеннями ст. 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Якщо зобов`язання виконано не належним чином, то воно не припиняється. За умовами ст.ст. 1049 та 625 ЦК України після закінчення строку дії договору, на підставі якого виникло грошове зобов`язання, на існуючий борг нараховуються проценти та застосовується цивільна відповідальність за порушення умов договору. У випадку, якщо розмір процентів не передбачений договором, то проценти нараховуються на борг на рівні облікової ставки НБУ (ВСУ від 7 вересня 2016 р. у справі за № 6-1412цс16). Тому суд вважає позовні вимоги правомірними і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422 грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved