Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 16.12.2024р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО Фін» і [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит/кредитний договір №22931305. За умовами договору сума кредиту 5500,00 грн., строк користування кредитними коштами 365 днів, з 16.12.2024року та закінчується 15.12.2025 року (включно) та складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду, проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду становлять - 1.0% за один день від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Зазначений Кредитний договір, укладений у відповідності до норм ч.1 ст.13 ЗУ «Про споживче кредитування» в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію». 11.08.2025 року було укладено договір № 11-08/25 відповідно до якого ТОВ «ЕКО Фін» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №22931305. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №22931305. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №22931305 від 16.12.2024р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 18370,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 5500,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -12430,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 440,00 грн. Позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 18370,00 гривень, понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечив щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи неодноразово повідомлялась судовою повісткою по місцю реєстрації, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов суду не подала. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без її участі, на підставі наявних в справі доказів, із винесенням заочного рішення по справі, оскільки відносно цього не заперечив представник позивача в своїй заяві до суду. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 16.12.2024р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО Фін» і [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит/кредитний договір № 22931305. Зазначений кредитний договір, укладений у відповідності до норм ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію» ( п. 9.2 договору). Відповідно до п.2.2 договору, кредит надається в загальному розмірі 5500,00 грн, строк користування кредитними коштами складає 365 (днів), який починається з 16.12.2024 року та закінчується 15.12.2025 року (включно) та складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду. За п.2.4 дисконтний (Пільговий) період складає 14 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 29.12.2024 року (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 351 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення дисконтного (пільгового) періоду, і закінчується 15.12.2025 року (дата остаточного погашення заборгованості) (п. 2.5). Проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду нараховуються за дисконтною (пільговою) процентною ставкою в розмірі 365 % відсотків річних (Денна процентна ставка - 1 % за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування (п.2.6). Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована (п.2.7). Позичальнику рекомендується повернути суму кредиту та сплатити нараховані проценти в рекомендовану дату платежу 29.12.2024 р., але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 15.12.2025 р. (п.2.8). Денна процентна ставка, на дату укладення цього Договору, розраховується за методикою розрахунку передбаченою частиною 4 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», та становить: 20075 грн. / 5500 грн. / 365 днів х 100% = 1 відсотків в день (п. 2.9 договору). 28.12.2024р. між сторонами укладено Додатковий договір про пролонгацію №1/22931305 до договору про споживчий кредит від 16.12.2024р. відповідно до умов якого сторони погодили пролонгувати дисконтний (пільговий) період користування кредитними коштами до 11.01.2025р. Свої зобов`язання за укладеним договором кредитор виконав, надав відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, що підтверджується квитанцією №43434-17516-75793 від 16.12.2024 на суму 5500,00 грн та випискою за кредитом за період з 16.12.2024р. по 11.08.2025р. 11.08.2025 року було укладено договір № 11-08/25 відповідно до якого ТОВ «ЕКО Фін» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №22931305. Відповідно до Реєстру боржників до Договору № 11-08/25 від 11.08.2025 року, укладеного між ТОВ «ЕКО Фін» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набув статус Нового кредитора за Кредитним договором №22931305 від 16.12.2024 р. позичальником за яким виступає [PERSON] , загальна сума заборгованості становить 17930,00 грн. Заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Позивач направляв вимогу про усунення порушень основного зобов`язання відповідачці, однак порушення не усунуто. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №22931305 від 16.12.2024р., що підлягає стягненню з відповідачки, становить 18370,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 5500,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -12430,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 440,00 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частини 1, 3 та 5 ст. 203 ЦК України визначають, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. ст.525,526,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Законом України «Про електронні довірчі послуги» визначено правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, у тому числі транскордонних, права та обов`язки суб`єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації. Електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Ч. 3 ст. 11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В свою чергу, відповідно до ч.1 ст.12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до положень ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Ст. 513 ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно з положеннями ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно д ост. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. З наданих представником позивача суду доказів видно, що відповідачка згідно укладеного договору про споживчий кредит №22931305 від 16.12.2024р. отримала від ТОВ «ЕКОФін» кредит в сумі 5500,00 грн. Позивач набув право вимоги до відповідача згідно зазначеного кредитного договору, що підтверджено належними та допустимими доказами. Розмір заборгованості по кредиту підтверджено позивачем розрахунком ТОВ «ЕКО Фін» та квитанцією про перерахування суми кредиту. Відповідачкою розмір заборгованості по кредиту не спростовано. За вказаних обставин, на переконання суду вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору в розмірі 18370,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 5500,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -12430,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 440,00 грн, підлягають до задоволення. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Згідно п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України з результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір сум, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої дороги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних виплат. Відповідно до договору про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2025 року, прайс-листом, заявкою на надання юридичної допомоги №945 від 12.08.2025 року, витягом з Акту №16 про надання юридичної допомоги від 22.08.2025 року, розмір витрат позивача на правничу допомогу становить 9000,00 грн. Відповідачем до суду клопотань про зменшення витрат на правову допомогу не подано. Згідно п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. В зв`язку із цим вимоги позивача про стягнення з відповідача 9000,00 грн витрат на правову допомогу підлягають до задоволення в повному розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: approved