Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому вказав, що між ТОВ «Стар файненс груп» та відповідачем було укладено кредитний договір № 11084-02/2025 від 05.02.2025. 25.04.2025 ТОВ «Стар файненс груп» відступило право вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за договором факторингу № 250425. Відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за договорами, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість: в розмірі 12300 грн., з яких: 5000 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 3600 грн. - сума заборгованості за відсотками, 3200 грн. - сума заборгованості за штрафом. Ухвалою від 07 жовтня 2025 р. провадження по справі було відкрито та її розгляд призначено у порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою від 08 жовтня 2025 року задоволено клопотання про витребування з АТ «ПУМБ» доказів щодо отримання відповідачем грошових коштів на банківський рахунок. Представником позивача зазначено у позовній заяві про розгляд справи за відсутністю представника позивача. Крім того, у позовній заяві зазначено, що у випадку неявки в судове засідання відповідача, представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача подала клопотання про розгляд справи у їх відсутність, де вказала, що відповідачка визнає заборгованість щодо тіла кредиту 5000 грн та 3600 грн щодо відсотків. Просила відмовити у стягненні 3200 грн штрафу. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі. Судом на підставі наданих матеріалів встановлено, наступні факти та відповідні їм правовідносини. 05 лютого 2025р. між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено кредитний договір №11084-02/2025. Згідно до п.1.1 договору, сума кредиту становить 5000 грн., яка надається строком на 120 днів - до 04.06.2025. Процентна ставка за п.1.4 погоджена у 0,90% на день. Пунктом 5.3. сторони погодили неустойку у вигляді штрафу у випадку прострочення клієнтом сплати платежів, відповідно до графіку платежів, у розмірі 100 % від суми простроченої заборгованості. Договір позичальником підписано у електронній формі одноразовим ідентифікатором. За пунктом 1.6, кредит надається на рахунок позичальника [NUMBER]. Згідно до відповіді АТ «ПУМБ», наданої на ухвалу суду про витребування доказів, на ім`я [PERSON] в банку емітовану карту № [NUMBER] , а також на її рахунок 05.02.2025 було зараховано 5000,00 грн. 25 квітня 2025р. ТОВ «Стар Файненс Груп» за договором факторингу №250425, відступило позивачу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги за кредитними договорами відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників, у тому числі й до боржника [PERSON] (порядковий номер у реєстрі 2189) за вказаним кредитним договором. Згідно до розрахунку заборгованості позивача, заборгованість відповідача за кредитним договором становить 12300 грн, що складається з: суми заборгованості за тілом кредиту 5000,00 грн; суми заборгованості по процентах 3600,00 грн; заборгованості по штрафам 3200,00 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, наданими до суду доказами позивачем доведено, що 05.02.2025 року ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] у якості позичальника, уклали кредитний договір. ТОВ «Стар Файненс Груп» свої зобов`язання за договором виконало та перерахувало на належний відповідачу банківський рахунок кредитні кошти 5000,00 грн. Отримані судом від АТ «ПУМБ» відомості про належність відповідачу карткового рахунку № [NUMBER] ,а також зарахування на цей рахунок кредитних коштів підтверджують надані позивачем докази укладення вказаного кредитного договору. Відповідно до частин 1 та 2 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно до частини 1 статті 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Позивач надав документацію, яка наявна у нього як фактора, що стосується заборгованості боржника, яка підтверджує дійсність та наявність права грошової вимоги до боржника станом на дату відступлення права вимоги. Таким чином, до ТОВ «ЄАПБ» перейшли всі права попереднього кредитора щодо прав вимоги до [PERSON] за кредитним договором. Отже, ТОВ «ЄАПБ» є новим кредитором у зобов`язаннях, позичальником в яких є відповідач [PERSON] . Суд вважає, що копії договору факторингу та реєстру права вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем доведено, що [PERSON] не виконала свого обов`язку по своєчасному поверненню кредиту та сплаті процентів за її користуванням. Таким чином позивач ТОВ «ЄАПБ» правомірно вимагає стягнення простроченої заборгованості з відповідача за кредитним договором у розмірі 5000,00 грн суми основної заборгованості та 3600,00 грн заборгованості за відсотками. Що стосується стягнення заборгованості по штрафу 3200,00 грн, суд зазначає наступне. У пункті 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України зазначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому воєнний стан продовжувався, та триває до даного часу. Оскільки, законодавець на рівні ЦК України (пункти 15, 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України) передбачив спеціальний випадок звільнення від обов`язку позичальника сплатити неустойку (штраф, пеню), суд відмовляє в задоволенні вимог про стягнення з Відповідача штрафів за невиконання кредитного договору у розмірі 3200 грн. З огляду на вищевикладене, до стягнення з відповідача підлягає сума у розмірі 8600,00 грн, що складається з 5000,00 грн суми основної заборгованості та 3600,00 грн заборгованості за відсотками. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому суд стягує частково з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у зв`язку зі зверненням з позовом до суду у наступних розмірах. Сума задоволених вимог 8600,00 грн складає 69,92% від 12300,00 грн заявлених вимог. Судовий збір позивачем було сплачено у розмірі 3028,00 грн. Тому, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 69,92 % сплаченого судового збору, тобто 2113.94 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial