Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що 02.08.2019 між КС «Українська кредитна спілка» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 590 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (далі Договором). Згідно умов кредитного договору відповідач отримав кредит у сумі 5000 гривень 00 копійок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 35% річних, зі строком кредитування 8 місяців. Кредитна спілка виконала свої зобов`язання за договором у повному обсязі, надавши відповідачу обумовлену кредитним договором суму кредитних коштів. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання щодо повернення коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим утворилась загальна заборгованість за Договором у розмірі 8095,46 грн., яка складається з: суми заборгованості за основною сумою кредиту 1264,94 грн.; суми заборгованості за нарахованими, але не сплаченими процентами 6830,52 грн. Вказану загальну суму заборгованості за Договором позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також судовий збір у сумі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 16.09.2025 відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд розглядати справу за його відсутності. Відповідач відзив на позов суду не надала, про причину неявки до суду не повідомила. Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлена завчасно належним чином. У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за місцем реєстрації, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи за його відсутності не подав, крім того, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин. Оскільки сторони не з`явились у судове засідання, то відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 02.08.2019 між КС «Українська кредитна спілка» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 590 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Згідно умов кредитного договору відповідач отримав кредит у сумі 5000 гривень 00 копійок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 35% річних, зі строком кредитування 8 місяців Доказів на спростування факту укладення вказаного договору та отримання кредитних коштів у сумі 5000,00 грн. відповідачем не надано. Підписавши кредитний договір та супутні до нього документи, відповідач погодився з умовами договору та правилами надання споживчих кредитів від КС «Українська кредитна спілка». Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20). Перерахування грошових коштів відповідачу за Договором у сумі 5000,00 грн. на платіжну картку відповідача підтверджується копією платіжного доручення № 2854 від 02.08.2019. Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України. Однак, у добровільному порядку відповідачем заборгованість не погашена. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 628, 629 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України). За правилом ч. 1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. Як встановлено у ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Наведені обставини доводять факт звернення відповідача до кредитної спілки та отримання ним кредитних коштів, що у свою чергу свідчить про виникнення між сторонами прав і обов`язків, які ґрунтуються на кредитних правовідносинах, врегульованих параграфом 2 глави 71ЦК України «Кредит». Згідно з п. 4 ч. 1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Відповідач виконував свої зобов`язання щодо сплати кредиту та процентів за його користування, але не належним чином, тим самим допускаючи порушення умов Договору. Загальна заборгованість відповідача перед позивачем за Договором складає 8095,46 грн., у тому числі: суми заборгованості за основною сумою кредиту 1264,94 грн.; суми заборгованості за нарахованими, але несплаченими процентами 6830,52 грн. Наведений розрахунок заборгованості є зрозумілим та доступним, в тому числі містить усю необхідну інформації щодо періоду та розміру виникнення боргу. Доказів неправильності проведеного позивачем розрахунку заборгованості відповідачем не подано. За таких обставин, суд доходить висновку, що стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором та процентів за користування кредитом є обґрунтованим, оскільки підтверджується належними доказами. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача має бути стягнуто загальний розмір заборгованості за Договором у сумі 8095,46 грн. Отже, виходячи з таких встановлених принципів цивільного судочинства, як змагальність та диспозитивність, що передбачені ст.12,13 ЦПК України, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами, суд, оцінюючи докази окремо кожний та в їх сукупності,приходить до висновку про належність та допустимість представленого Банком на обґрунтування вимог розрахунку заборгованості. Питання розподілу судових витрат у частині витрат по сплаті судового збору слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи що позов задоволено повністю, - суд дійшов висновку, що судові витрати, що складаються з судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 2422,40 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved