Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач мотивував свої вимоги тим, що відповідач звернулася до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписала анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг АТ «А-Банк». 14.09.2024 будучи клієнтом банку відповідач уклала з банком кредитний договір АВН0СТ155101726296514228 на суму 50000 грн строком на 60 місяців (тобто до 13.09.2029) зі сплатою процентів у розмірі 75 % річних та комісії у розмірі 0 грн. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердила свою згоду на те, що ця заява разом з умовами та правилами обслуговування фізичних осіб у АТ «А - Банк» при наданні банківських послуг, таблицею обчислення вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту, складає між нею та банком кредитний договір. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами за договором. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 24.04.2025 має заборгованість у розмірі - 63457,38 грн, яка складається: 49682,79 грн - заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 13301,72 грн - заборгованості за процентами, 472,87 грн - заборгованість за пенею. На підставі наведеного, позивач просив стягнути на його користь вказані суми з відповідача. Ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 21.07.2025 було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, з урахуванням клопотання позивача. Відповідачу було надано п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження. Копію ухвали про відкриття провадження з копією позовної заяви та додатків відповідачу двічі було надіслано за адресою місця проживання, що зареєстрована у встановленому законом порядку. До суду двічі повернулися рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, є належним повідомленням відповідача. У строк, що визначений в ухвалі суду, та станом на 09.01.2026 відповідач відзив не подала, жодних клопотань чи заперечень щодо розгляду справи у спрощеному провадженні без повідомлення сторін до суду також не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що 14.09.2024 [PERSON] підписала заяву клієнта АВН0СТ155101726296514228, у якій просила надати їй кредит за послугою «Швидка готівка» на наступних умовах: сума кредиту - 50000 грн, строк кредиту 60 місяців, процентна ставка (фіксована) - 75 %, а також паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка», таблицю обчислення вартості кредиту. У заяві клієнта АВН0СТ155101726296514228 від 14.09.2024 [PERSON] погодилася з тим, що підписана нею заява разом з умовами та правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «А-Банк» при наданні банківських послуг, таблицею обчислення вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту становить кредитний договір. Підписанням заяви [PERSON] підтвердила, що ознайомлена з умовами та правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «А-Банк», таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, та отримала їх примірники. Заява клієнта АВН0СТ155101726296514228 від 14.09.2024, таблиця обчислення вартості кредиту, паспорт споживчого кредиту підписані електронним підписом позичальника [PERSON] за ідентифікатором [NUMBER] відповідно до вимог ч. 6, 8 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало позичальнику [PERSON] грошові кошти, що підтверджується меморіальним ордером № TR.39578848.28899.65455 від 14.09.2024. Відповідач виконувала взяті на себе зобов`язання з істотними порушеннями умов договору, не здійснивши повернення суми наданого їй кредиту і процентів, нарахованих за строк користування кредитом, у повному обсязі або не сплативши взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Факт користування відповідачкою кредитною карткою і здійснення витрат кредитних коштів підтверджується випискою за кредитом за період 14.09.2024 - 23.04.2025. Згідно розрахунку заборгованості за договором АВН0СТ155101726296514228 від 14.09.2024, станом на 24.04.2025 заборгованість відповідачки [PERSON] становить 63457,38 грн, у тому числі: 49682,79 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 13301,72 грн - загальний залишок заборгованості за процентами, 472,87 грн - заборгованість за пенею. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між Акціонерним товариством «А-Банк» та відповідачем, є зобов`язальними і регулюються нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронний документ та електронний документообіг». Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронний документ та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини, пов`язані з використанням електронних цифрових підписів, регулюються законом. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Відповідно до ст. 8 вказаного закону юридична сила електронного документу не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документу як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Отже, договір позики укладений між сторонами у формі електронного документу з відповідним електронним підписом позичальника не суперечить вимогам Цивільного кодексу України та іншого законодавства. З урахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ст. 12 «Про електронну комерцію», передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 63457,38 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 2422,40 грн, що документально підтверджені. На підставі викладеного,

Outcome: approved