Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

У жовтні 2025 року позивач звернувся до суду через систему «Електронний суд» з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 29.07.2024 в розмірі 11795,67 грн, яка станом на 26.10.2025 складається з тіла кредиту, відсотків та пені. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у 2024 році [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (далі по тексту Умови) з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. На підставі заяви щодо встановлення кредитного ліміту відповідачу відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, зокрема надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту. Позичальником порушено договірні зобов`язання, не надано своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Ухвалою від 31.10.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін, заперечення проти чого від них не надійшло. Відзиву на позов або будь-яких заперечень щодо змісту і вимог позовної заяви, а також жодних заяв чи клопотань щодо розгляду справи, відповідачем не подано. Повідомлення про розгляд справи здійснювалися як рекомендованим листом за місцем реєстрації відповідача, так і через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Крім того, вказана інформація була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, доступ до якого є вільним, цілодобовим і безкоштовним. Згідно з постановою Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 надіслання листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб говорити про належне повідомлення, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю суду. Правова позиція Європейського суду з прав людини виходить із принципу належної процесуальної обачності (due diligence): сторона, яка знає або повинна знати про існування судового провадження відносно неї, зобов`язана виявляти розумну уважність до його перебігу та вживати заходів для участі в ньому. Дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступне. Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст.3 ЦК), яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК). Згідно із ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.ст.1048, 1054 ЦК України). За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то й права і обов`язки виникають у кожного контрагента. Зміст поняття «користування кредитом» був визначений Великою Палатою Верховного Суду у постанові №910/4518/16 від 05.04.2023, згідно якої це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами договору. Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу. Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами. У справі встановлено, що 29.07.2024 [PERSON] звернувся до акціонерного товариства «Акцент-Банк» (далі по тексту Банк) з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим власноручно підписав анкету-заяву про приєднання до Умов, відповідно до якої він погодився з тим, що вона разом з Умовами (з якими він ознайомився) становлять договір про надання банківських послуг, умови якого йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Підписанням анкети-заяви відповідач підтвердив факт передачі йому другого примірника Договору. Також 29.07.2024 [PERSON] подав заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, в якій просив відкрити поточний рахунок № [NUMBER] у UAH та встановити кредитний ліміт на поточний рахунок від 1000 грн до 200000 грн на споживчі цілі. Пільговий період користування кредитним лімітом становить до 62 днів за ставкою 0,000001%. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,4% на місяць. Проценти за користування кредитом сплачуються у складі щомісячного платежу. Розрахунок процентів здійснюється на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, за формулою: сума заборгованості * річну відсоткову ставку/360 днів (умовно) на рік. Денна процентна ставка (ДПС) становить 0.06%. Строк кредитування (строк дії кредитного договору) 240 місяців. Відповідачем повідомлено свої анкетні дані, РНОКПП, адресу проживання, номер телефону, тощо. Анкета-заява про приєднання до Умов, заява про відкриття рахунку та довідка про систему гарантування вкладів фізичних осіб підписана відповідачем цифровим власноручним підписом (пальцем/стилусом на екрані); паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена» підписаний відповідачем удосконаленим електронним підписом у мобільному додатку ABank24. Законом України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Він укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому Законом; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому Законом; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Нормою ст.639 ЦК передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Перед укладенням кредитного договору відповідач був вільним в погодженні всіх умов кредитування в Банку. [PERSON] було відкрито банківський рахунок та видано кредитні картки, строк дії останньої з яких до грудня 2031 року. Кредитний ліміт 29.07.2024 був встановлений у розмірі 1000 грн та станом на 18.09.2024 становив 6000 грн. До кредитного договору Банк додав Витяг з Умов і тарифи по картці «Зелена», які містять інформацію про основні умови кредитування, реальну процентну ставку, орієнтовану загальну вартість кредиту, відповідальність за порушення умов договору. На підтвердження факту надання кредиту та користування відповідачем кредитними коштами позивачем було надано виписку по його рахунку, з якої слідує, що він активно користувався кредитними коштами. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Отже, виписка є належним доказом щодо заборгованості відповідача за кредитом. За умовами цього договору відповідач зобов`язався повернути отримані ним грошові кошти у визначений договором строк, однак, свої зобов`язання не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 26.10.2024 становить 11795,67 грн та складається з заборгованості за кредитом 5974,35 грн, заборгованості по відсоткам 4771,32 грн та 1050 грн пені. На відміну від кредитних договорів, за якими загальний розмір кредиту надається відразу (одноразово), в договорі про надання кредиту у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку (за яким позичальник має можливість використовувати ліміт частинами) розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені. Згідно зі ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст.204 ЦК України). Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення породжує, змінює або припиняє цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним). Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що між сторонами склалися договірні правовідносини. Банк та відповідач обумовили істотні умови договору як то розмір кредиту та відсоткову ставку за користування кредитними коштами, строк дії договору. Також позивачем доведено факт надання грошових коштів відповідачу та факт неналежного виконання ним своїх договірних зобов`язань та наявності заборгованості за договором за тілом кредиту та відсотками. З наданого банком розрахунку вбачається, що проценти за користування кредитними коштами нараховувались за процентною ставкою, що відповідає процентній ставці, яка визначена у паспорті споживчого кредиту, також їх нарахування здійснювалося лише у межах строку кредитування, погодженого сторонами. Одночасно відповідач зазначені обставини жодними чином не спростував. Будь-яких заперечень щодо факту отримання ним від банку кредиту, користування наданими кредитними коштами, розміру нарахованої заборгованості, тощо, суду не повідомив. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст.129 Конституції України). За правилами ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.78 ЦПК України). Згідно із ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відтак, факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується кредитним договором (який є чинним) і оскільки вони досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент його укладання ЦК України та уклали його, у якому передбачені певні умови, то вони підлягають виконанню. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону. За відсутності будь-яких заперечень проти позову з боку відповідача, суд дійшов висновку, що наданими позивачем доказами підтверджується обґрунтованість заявлених вимог в частині тіла кредиту та процентів. Втім, з приводу нарахованої суми пені, то суд зазначає, що вона відповідно до п.2.1.1.12.6.1. наданих Умов сплачується у разі виникнення прострочених зобов`язань за Договором у розмірі, встановленому Тарифами на дату укладання договору. Однак, з підписаного відповідачем паспорту споживчого кредиту сплата пені не передбачена, а тому підстави для її стягнення відсутні. Відтак, позов підлягає частковому задоволенню на загальну суму 10745,67 грн, що включає в себе 5974,35 грн основного боргу та 4771,32 грн боргу по відсотках. У силу приписів ст.141 ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Оскільки судом задоволено позовні вимоги частково, тому пропорційно задоволених вимог слід стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 2206,77 грн.

Outcome: partial