Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-09 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви та її доводи. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на квартиру, посилаючись на те, що відповідно до договору кулівлі-продажу від 19.06.2017р. є власником квартири [ADDRESS] , площа якої становила 28.20 м.кв., також є власником земельної ділянки, на якій розташована зазначена квартира. Зазначає, що 12.07.2023 р. видано містобудівні умови та обмеження на реконструкцію квартири, було виготовлено робочий проект реконструкції, який пройшов державну будівельну експертизу. Декларація про початок виконання будівельних робіт з реконструкції квартири не подавалась, однак роботи по її реконструкції виконані. По завершенню реконструкції з незначним відхиленням від робочого проекту реконструкції, загальна площа квартири становить 69,70 м.кв. Інспекцією ДАБК Чернівецької міської ради 14.10.2025 року відмовлено в прийнятті квартири в експлуатацію в зв?язку з її самочинною реконструкцією, а відтак прийняття в експлуатацію зазначеної квартири можливо тільки після визнання права власності на неї за рішенням суду, так як вона реконструйована самочинно, з відхиленнями від робочого проекту реконструкції. Також вказує, що після завершення будівництва на його замовлення був виготовлений технічний висновок за результатами технічного огляду будівельних конструкцій споруд та інженерних мереж. Згідно зазначеного Висновку з технічного обстеження будівельних конструкцій можливість безпечної експлуатації встановлено задовільний технічний стан огороджувальних конструкцій і визнано придатність до подальшої безпечної експлуатації квартири [ADDRESS] . Згідно технічного паспорта від 09.10.2025 р на даний час площа квартири становить 69,70 м.кв. Самочинне будівництво зазначеної квартири, не порушує нічиїх прав та законних інтересів інших осіб. А тому, просив суд визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 69,70 кв. м. Рух справи в суді. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 грудня 2025 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Окрім того, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Узагальнені доводи та заперечення учасників справи. У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що Чернівецька міська рада не вбачає підстав для заперечення проти розгляду позову по суті, враховуючи надані позивачем документи, включаючи висновок з технічного обстеження, який підтверджує задовільний технічний стан несучих та огороджувальних конструкцій і придатність об?єкта до подальшої безпечної експлуатації. Реконструкція виконана з урахуванням цільового призначення земельної ділянки, яка належить позивачеві на праві власності. Також, Чернівецька міська рада не має інформаціїпро порушення прав третіх осіб у зв?язку з реконструкцією, а також не вбачає спору щодо самого факту володіння позивачем земельною ділянкою та квартирою. Позивач в судове засідання не з`явився, звернувся з письмовою заявою, в якій просив суд справу розглянути у його відсутність та зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, звернувся з письмовою заявою, в якій просив суд справу розглянути у їх відсутність у відповідності до вимог чинного законодавства та на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає, за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Обставини справи, встановлені судом. Між сторонами виникли правовідносини із визнання права власності на нерухоме майно. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , площа якої становила 28,20 м.кв. відповідно до договору кулівлі-продажу від 19.06.2017р., (а.с.7) що підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер витягу 89978709 від 19.06.2017р. (а.с. 6). Згідно з договором купівлі-продажу від 10.02.2023 року [PERSON] є власником земельної ділянки плющею 0.007 га з кадастровим номером 7310136300:12:003:0464, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав (а.с.8). Дана земельна ділянка відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 9-14). Наказом Департаменту урбаністики Чернівецької міської ради Про затвердження містобудівних умов та обмежень №1321-МУО від 12.07.2023 р. (а.с. 18) затверджено містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] на реконструкцію квартири [ADDRESS] (без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані) та видано [PERSON] містобудівні умови та обмеження забудови (а.с. 17). Відповідно до висновку щодо розгляду ескізних проєкту на реконструкцію, без змін зовнішніх геометричних розмірів, квартири [ADDRESS] на території Чернівецької об?єднаної територіальної громади №02-04-206/235 від 28.06.2023, дане будинковолодіння знаходиться в межах І зони регулювання забудови Центрального історичного ареалу міста Чернівців із спеціальним режимом використання її території. Ескізними проєктом передбачається реконструкція квартири [ADDRESS] загальною площею 28,20 кв.м, житловою площею 17,30 кв.м, без зміни зовнішніх геометричних розмірів. Квартира одноповерхова будівля з горищем, окремо збудована, знаходиться в глибині внутрішнього двору, заїзд на ділянку існуючий з [ADDRESS] . Після реконструкції загальна площа квартири становитиме 63,00 кв.м, житлова площа - 32,90 кв.м. Розглянувши ескізний проєкт, беручи до уваги те, що реалізація зазначеного проєкту забезпечить належні санітарні норми та покращить комфортність проживання її мешканців, а також не позначиться на стані пам?яток місцевого значення, їх територій і зон охорони, управління охорони культурної спадщини міської ради не заперечує щодо проведення реконструкції квартири [ADDRESS] , без зміни зовнішніх геометричних розмірів, в будинку [ADDRESS] (а.с. 23-24). Експертним звітом щодо розгляду проектної документації на будівництво в частині міцності, надійності та довговічності об`єкта будівництва від 10 жовтня 2023 р. встановлено клас наслідків (відповідності) об`єктів СС1 та за результатами розгляду проектної документації на будівництво встановлено, що зазначену документацію розроблено з дотриманням вимог з питань міцності, надійності та довговічності (а.с. 27-29). Дотримання вимог з питань міцності, надійності та довговічності також встановлено експертним звітом №26-0361/01-23 від 19 жовтня 2023 р. (а.с. 33-34). Крім того, додатком до експертного звіту №26-0361/01-23 від 19 жовтня 2023 р. відмічено, що проектну документацію за робочим проектом «Реконструкція квартири [ADDRESS] » розроблено з дотриманням вимог з питань міцності, надійності та довговічності (а.с. 35-36). На замовлення позивача сертифікованим архітектором [PERSON] було виготовлено робочий проект «Реконструкція квартири [ADDRESS] на території Чернівецької об`єднаної територіальної громади» 2023-АБ/РП. Матеріали даного робочого проекту містять заяву замовника, містобудівні умови та обмеження 1321-МУО від 12.07.2023, висновок Управління охорони культурної спадщини, права власності, геодезичні вишукування ділянки М1:500, згідно з техніко-економічними показниками загальна площа до реконструкції становила 31,1 м2, після 63,0 м2, кількість поверхів після реконструкції 2 (а.с. 37-85). Департамент урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради 14.06.2024 р. погодив містобудівне та архітектурне рішення робочого проекту на об`єкт «Реконструкція квартири [ADDRESS] на території Чернівецької об`єднаної територіальної громади» (а.с. 86) та згідно з відповіддю від 18.08.2025 р. відповідно до наданого топографічного плану масштабу 1:500 та доданих матеріалів, місце розташування реконструйованої (без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані) квартири [ADDRESS] відповідає вимогам державних будівельних норм ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій» (вимоги до протипожежних відстаней) (а.с. 87). Відповідно до технічного висновку за результатами технічного огляду і оцінки стану будівельних конструкцій будівель і споруд та інженерних мереж на можливість реконструкції без змін геометричних розмірів квартири [ADDRESS] на території Чернівецької об?єднаної територіальної громади вимогам державних стандартів, нормативних актів з пожежної безпеки, санітарному законодавству будівля (квартира [ADDRESS] ) не має ушкоджень та деформацій несумісних з її подальшою експлуатацією; приміщення квартири знаходяться в задовільному технічному стані і забезпечують необхідну міцність і несучу здатність в цілому; інженерні мережі знаходяться в задовільному стані; здійснення реконструкції без змін зовнішніх геометричних розмірів квартири [ADDRESS] на території Чернівецької об' єднаної територіальної громади технічно можливе (а.с. 88-103). [PERSON] звернувся до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про прийняття в експлуатацію реконструйованої квартири, однак 14.10.2025 року отримав відмову оскільки з заяви та доданих документів вбачається, що реконструкцію було проведено самочинно без набуття права на виконання будівельних робіт та на даний час механізму та умов прийняття в експлуатацію об`єктів збудованих самочинно, чинним законодавством не передбачено (а.с.104). Відповідно до технічного паспорта виготовленого КП «Бюро технічної інвентаризації Чернівецької міської ради», квартира після проведення реконструкції має загальну площу 69,70 кв.м., житлову 45,80 кв.м., кількість житлових поверхів - 2 (а.с.109-131). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини: і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. ст. 319-321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ч. 1 ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Згідно ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Поняття «будівництво» включає в себе нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт об`єктів будівництва (частина третястатті 10 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», стаття 4 Закону України «Про архітектурну діяльність»). Так, в розумінні ч. 1 ст.376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності. За змістом частини першої статті 376 ЦК України, поняття самочинного будівництва визначено через сукупність його основних ознак, які виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості може бути визначений самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 376 ЦК України, особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Водночас ч.3 ст. 376 ЦК України визначено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки в установленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Згідно з ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи, що позивач здійснив реконструкцію квартири без набуття права на виконання будівельних робіт, таке будівництво вважається самочинним будівництвом. Відповідно до п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 року зазначено, що у разі коли на самочинно збудоване нерухоме майно визнано право власності за рішенням суду, воно приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Частиною 3 ст.375 ЦК України передбачено, що право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року за №1952-VI, якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об`єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об`єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку. Частина 3 ст.18 Закону України «Про основи містобудування» від 16 листопада 1992 року за №2780-XII (далі Закон №2780-XII) забороняє експлуатацію об`єктів, не прийнятих в експлуатацію в установленому законом порядку. Відповідно до змісту пп.1 п.«б» ч.1 ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року за №280/97-ВР, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у порядку, встановленому законодавством, відноситься до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Згідно вимог ст. 5, 18 Закону №2780-XII, будівництво нерухомого майна повинно вестись згідно із затвердженим у встановленому порядку проектом, закінчені будівництвом об`єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Висновки за результатами судового розгляду. Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин. Дослідивши наявні докази по справі, позицію сторони відповідача, суд приходить до переконання, що самочинне будівництво було здійснено позивачем [PERSON] без передбаченого законом дозволу, однак з початку будівництва жодних заяв, претензій та скарг не надходило, що свідчить про відсутність факту порушення прав інших осіб цим будівництвом. Враховуючи наявність позитивних висновків про додержання під час реконструкції спірного об`єкту архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших норм і правил, цей позов може бути задоволений з підстав, зазначених у ч.3 ст.376 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороною позивача не заявлено клопотання про здійснення розподілу судових витрат. У зв`язку з цим судові витрати необхідно залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved