Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - АТ «ПУМБ») звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 86693,92 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між позивачем АТ «ПУМБ» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитні договори: 28.01.2020 кредитний договір №2001536155701, за яким позичальнику видано кредит у сумі 12000,00 грн; 15.02.2021 кредитний договір №1010032145, видано кредит у сумі 20000,00 грн.;14.06.2021 кредитний договір №1001895343901, видано кредит у сумі 31352,82 грн. Вказав, що позивач свої зобов`язання за кредитними договорами виконав, однак відповідач свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк не виконує, у зв`язку з чим, станом на 09.09.2024 заборгованість відповідача склала: по кредитному договору від 28.01.2020 № 2001536155701 - 19319,52 грн., з яких 11100,31 грн. - заборгованість за кредитом, 8219,21 грн. заборгованість по процентам; по кредитному договору від 15.02.2021 №1010032145 - 26382,89 грн, з яких 17766,48 грн. - заборгованість за кредитом, 5,25 грн. заборгованість по процентам; 8611,16 грн. - заборгованість за комісією, по кредитному договору від 14.06.2021 №1001895343901 - 40991,51 грн, з яких 31352,82 грн. - заборгованість за кредитом, 9,62 грн. заборгованість по процентам; 9629,07 грн. - заборгованість за комісією, а в загальному розмірі за кредитами 86693,92 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати, які складаються зі сплати судового збору. Ухвалою судді від 20 листопада 2024 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 17.12.2024 відповідач [PERSON] звернулася до суду з клопотанням, у якому просила здійснити перехід від розгляду справи у порядку спрощеного провадження без виклику учасників справи у цивільній справі до розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Зазначила, що з вказаним позовом не згідна і свої доводи надасть в судовому засіданні. Ухвалою суду від 08.07.2025 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про перехід від розгляду справи у порядку спрощеного провадження без виклику учасників справи до розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач не скористалася своїм процесуальним правом та відзиву на позовну заяву не надала. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1, 2 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають на підставі договору або правочину. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Одним із видів договорів є договір приєднання, яким, відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим, Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг Банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За ч. 1, 2 ст. 641 ЦК України вбачається, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Згідно з положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 644 ЦК України якщо пропозицію укласти договір зроблено усно і в ній не вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, якій було зроблено пропозицію, негайно заявила про її прийняття. Якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Так, за договором кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 ЦК України). Кредитний договір укладається в письмовій формі (ст.1055 ЦК України). Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України регламентує, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦПК України). Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України). За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Пунктами 1-1, 2, 10, 11 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальна вартість кредиту для споживача - сума загального розміру кредиту та загальних витрат за споживчим кредитом; споживче кредитування - правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту; споживчий кредит - (кредит) грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно з ч.1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч.1 ст.14 Закону України «Про споживче кредитування»). Щодо укладення кредитного договору №2001536155701 28.01.2020 між позивачем АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачем [PERSON] , шляхом підписання заяви №2001536155701 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачка отримала відкритий поточний рахунок у гривнях та кредитну карту з встановленим кредитним лімітом 3000,00 грн, зі строком дії 12 місяців. Стандартна процентна ставка складає 47,88%, реальна річна процентна ставка складає 47,88%. За паспортом споживчого кредиту, підписаного 28.01.2020 [PERSON] встановлено тип кредиту: кредитна лінія, сума кредиту: 3000 грн, строк кредитування: 12 місяців (зі спливом вказаного строку продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь якої із сторін), мета отримання кредиту: загальні споживчі ціни, в тому числі для оплати за договором страхування, стандартна процентна ставка, відсотків річних: 47,88%, тип процентної ставки: фіксована, реальна річна ставка: 47,88%. Порядок повернення кредиту: щомісячно не пізніше настання платіжної дати, протягом встановленого строку кредитування, за наявності заборгованості за кредитом на кінець звітного розрахункового періоду. Розмір платежів розраховується щомісячно, і залежить від суми заборгованості за кредитом на кінець звітного розрахункового періоду (включає суму нарахованих процентів, суму інших обов`язкових платежів). Згідно довідки про збільшення кредитного ліміту по договору № 2001536155701 від 28.01.2020 [PERSON] встановлено кредитний ліміт в розмірі 3000,00 грн, 09.07.2020 кредитний ліміт збільшено до 7000,00 грн, 16.11.2020 кредитний ліміт збільшено до 12000,00 грн. З копії виписки по рахунку з 28.01.2020 по 09.09.2024 вбачається, що відповідачці було встановлено кредитний ліміт, а також факти використання відповідачем грошей. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2001536155701 від 28.01.2020 станом на 09.09.2024 загальна сума грошових вимог до [PERSON] перед банком становить 19319,52 грн; в тому числі: заборгованість за сумою кредиту в розмірі 11100,31 грн; заборгованість за відсотками в розмірі 8219,21 грн, заборгованість за комісією 0 грн. До позову додано публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, що діє з 12 червня 2019 року. Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачкою не надано. Щодо укладення кредитного договору №1001895343901 11.06.2021 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] шляхом підписання заяви № 1001895343901 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб укладено кредитний договір. Відповідачці було надано споживчий кредит «Рефінансування» на наступних умовах: найменування кредитного продукту Кредит на загальні цілі - RS GP on GP рефінансування; цільове призначення: а)погашення заборгованості; б) сплата Разової комісії Банку; сума: 31 352,82 грн, в т.ч. з метою погашення заборгованості 31 352,82 грн, для сплати Разової комісії 0,00 грн; строк 48 місяців; розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 1,99%; розмір процентної ставки - 0,01% річних; разова комісія - 0% від суми кредиту; схема повернення кредиту: ануїтетна (рівними платежами); спосіб надання Споживчого кредиту на загальні споживчі цілі - банківський переказ. Також, відповідачкою було підписано паспорт споживчого кредиту, підписанням якого вона підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних нею умов кредитування, а саме: сума/ліміт кредиту становить 31 352,82 грн; кредит надано строком на 48 місяців на погашення заборгованості; процента ставка (відсотків річних) 0,01%, тип процентної ставки фіксована. Схема повернення кредиту: ануїтетна (рівними платежами). Платіжні періоди повернення кредиту: з 14.06.2021 по 14.06.2025; сума платежу за розрахункові періоди: 1277,24 грн щомісяця, 1276,24 останній платіж; усього за 48 місяців - 61307,13 грн; комісія за обслуговування кредитної заборгованості 623,92 грн щомісячно, усього за 48 місяців - 29948,16 грн. Відповідно до платіжної інструкції № TR.49890398.92017.2464 від 14.06.2021 надано кредитні кошти [PERSON] у сумі 31352,82 грн. Випискою з особового рахунку [PERSON] з 11.06.2021 по 09.09.2024 підтверджується, що 14.06.2021 на рахунок відповідачки зараховано кредитні кошти за договором №1001895343901 від 14.06.2021 у розмірі 31352,82 грн. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №1001895343901 від 14.06.2021 станом на 09.09.2025 непогашена сума кредиту [PERSON] перед банком становить 40991,51 грн; з яких: заборгованість за кредитом - 31352,82 грн, заборгованість за процентами - 9,62 грн, заборгованість за комісією 9629,07 грн. До позовної заяви банк додав Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, що діє з 15 березня 2021 року. Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачем не надано. АТ «ПУМБ» на адресу [PERSON] надіслано письмову вимогу (повідомлення) вих. №КНО 44.2.2/555 про виконання зобов`язань перед банком за вищевказаними кредитними договорами. Щодо вимоги позивача про стягнення заборгованості по кредитного договору №1010032145 від 15.02.2021 у розмірі 26 382,89 грн., з яких 17 766,48 грн заборгованість за кредитом, 5,25 заборгованість за процентами, 8611,16 заборгованість за комісією суд зазначає наступне. Частиною першою статті 81ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підтвердження заборгованості за кредитним договором №1010032145 від 15.02.2021 у розмірі 26 382,89 грн та її стягнення з відповідача позивачем надано лише розрахунок заборгованості. В той же час будь-яких інших доказів щодо укладення зазначеного договору з [PERSON] позивачем суду не надано. Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Таким чином позивачем не підтверджено належними доказами наявність у відповідача [PERSON] існування зобов`язання за кредитним договором №1010032145 від 15.02.2021 у розмірі 26 382,89 грн перед позивачем. З врахуванням вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості слід задовольнити частково, стягнувши: за кредитом №2001536155701 від 28.01.2021 заборгованість за сумою кредиту в розмір 19 319,52 грн., в тому числі 11 100,31 грн заборгованість за кредитом, 8219, 21 грн.; за кредитом № 1001895343901 від 14.06.2021 року в розмірі 40 991,51 грн., з яких 31 352,82 грн заборгованість за кредитом, 9,62 грн заборгованість за процентами, 9629,07 грн заборгованість за комісією. В частині 1статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 479 від 22.10.2024. Оскільки позовні вимоги АТ «ПУМБ» підлягають частковому задоволенню, то понесені судові витрати за подання позовної заяви відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1685,26 грн.

Outcome: partial