Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

І. Суть позовної заяви (стаття 175 ЦПК України) 1.1. 11 червня 2024 року Акціонерне товариство «Сенс Банк» (надалі АТ «Сенс Банк») звернулася до суду з позовом до [PERSON] , яким просило звільнити з-під арешту квартиру [ADDRESS] , загальною площею 53.7 кв. м, житловою площею 39.3 кв. м, на яку накладений арешт постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії та номер: 30958527, виданою 01.03.2012 року ВДВС Ізмаїльського МРУЮ, а також стягнути судові витрати зі сплати судового збору. 1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 15.10.2019 року правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (надалі АТ «Укрсоцбанк») є Акціонерного товариство «Альфа-Банк» (надалі АТ «Альфа-Банк»). 12.08.2022 року позачерговими загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» прийнято рішення про зміну найменування банку з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», а також про внесення змін до Статуту АТ «Альфа-Банк» шляхом затвердження його в новій редакції. 30.11.2022 року внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме змінено найменування банку з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». АТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] уклали договір кредиту № 2006/669/19-70. Також, укладено Іпотечний договір, відповідно до якого на забезпечення виконання основного зобов`язання іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме квартиру [ADDRESS] , загальною площею 53.7 кв. м, житловою площею 39.3 кв. м. У зв`язку з неможливістю виконання умов за кредитним договором та значної заборгованості [PERSON] , позивач був змушений розпочати процедуру стягнення на іпотечне майно. 27.02.2020 року право власності на майно було зареєстроване за АТ «Альфа-Банк» (правонаступник АТ «Сенс Банк»), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Однак, позивачу стало відомо, що реалізувати заставне майно на даний час неможливо, оскільки постановою ВДВС Ізмаїльського МРУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії та номер: 30958527 від 01.03.2012 року накладено арешт на нерухоме майно відповідача. Таким чином, внаслідок винесення вищезазначеної постанови про арешт, порушено права позивача як власника відповідного майна. ІІ. Суть відзиву на позовну заяву (стаття 178 ЦПК України) 2.1. 04.06.2025 року відповідачка [PERSON] направила відзив на позовну заяву (а.с.179-195), яким вважає позовні вимоги АТ «Сенс Банк» необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування заперечень проти позову зазначила, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.04.2021 року у справі №500/5348/19 визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюти С.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 45709838 від 26.02.2019 року щодо реєстрації за АТ «Укрсоцбанк» права власності на об`єкт нерухомого майна квартиру загальною площею 53,7 кв. м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 17744448851106, номер запису про право власності 30469388. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.03.2025 року у справі №500/5348/19 задоволено заяву [PERSON] про заміну боржника у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження у справі №500/5348/19, а саме було замінено АТ «Укрсоцбанк» на правонаступника АТ «Сенс Банк», код ЄДРПОУ 23494714. Таким чином, рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.04.2021 року у справі №500/5348/19 скасоване право власності на квартиру загальною площею 53,7 кв. м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яке було зареєстровано за АТ «Сенс Банк» код ЄДРПОУ 23494714. Відтак, [PERSON] вважає, що арешт нерухомого майна не порушує прав позивача, а тому є всі підстави для відмови позивачу у задоволені позову. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі 3.1. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 11.06.2024 року, справа № 946/4723/23 передана на розгляд судді Бальжик О.І (а.с.112). 3.2. Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бальжик О.І. від 25.06.2024 року відкрито провадження та призначено до розгляду у загальному позовному провадженні (а.с.115). 3.3. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.02.2025 року забезпечено участь представника відповідачки адвоката Чубенко С.М. в судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.153) 3.4. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.06.2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті (а.с.197). 3.5. Під час розгляду справи здійснювалася повна фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів. ІV. Виклад позиції учасників судового процесу 4.1. Сторони, а також третя особа, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, звернувшись з заявами про розгляд справи у їх відсутність. 4.2. У судовому засіданні представник відповідачки адвокат Чубенко С.М. заперечував проти задоволення позову на підставі доводів, викладених у відзиві на позовну заяву. V. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин 5.1. У судовому засіданні встановлено, що на підставі іпотечного договору, укладеного 26 грудня 2006 року між АТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Гнесько В.Г., зареєстрованого у реєстрі за №2650, у забезпечення зобов`язань за кредитним договором № 2206/669/19-70 від 22 грудня 2006 року передана в іпотеку квартира [ADDRESS] (а.с.49-55). 5.2. Рішенням № 5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року припинено АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк», де в п.1.2 визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа- Банк» з 15 жовтня 2019 року (а.с.57-58). 5.3. Згідно протоколу №2/2022 від 12 серпня 2022 позачерговими Загальними зборами акціонерів АТ «АльфаБанк» прийнято рішення про зміну найменування банку з АТ «АльфаБанк» код ЄДРПОУ 23494714 на АТ «Сенс Банк» код ЄДРПОУ 23494714, а також про внесення змін до Статуту Акціонерного товариства «Альфа-Банк» шляхом затвердження його в новій редакції (п. 2.1, 3.1) (а.с.101-106, 68-100). 5.4. 30 листопада 2022 року внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме змінено найменування банку з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк» (а.с.10-35). 5.5. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15 квітня 2021 року у справі №500/5348/19 визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюти С.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 45709838 від 26 лютого 2019 року щодо реєстрації за АТ «Укрсоцбанк» права власності на об`єкт нерухомого майна квартиру загальною площею 53,7 кв. м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 17744448851106, номер запису про право власності 30469388 (а.с.183-185). 5.6. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 березня 2025 року у справі № 500/5348/19 задоволена заява [PERSON] про заміну боржника у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження у справі № 500/5348/19, а саме було замінено АТ «Укрсоцбанк» на правонаступника АТ «Сенс Банк», код ЄДРПОУ 23494714 (а.с.186-187). VІ. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Оцінка та висновки суду. 6.1. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 6.2. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (статті 80, 81 ЦПК України). 6.3. Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. 6.4. Згідно з частиною другою статті 321 ЦК України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. 6.5. У відповідності до статті 391 ЦК України особа має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном. 6.6. Відповідно до частин першої-третьої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016 року особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. 6.7. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав у пунктах 1 та 2 постанови «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2016 роз`яснив судам, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. 6.8 З наведених норм законодавства слідує, що власник майна, який вважає, що обмежується його право власності, зокрема і в частині розпорядження таким майном, в разі неможливості захистити свої права в позасудовому порядку, може вимагати усунення наявних перешкод у здійсненні свого права користування та розпорядження майном, зокрема шляхом скасування арешту. 6.7. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] була передана в іпотеку на забезпечення кредитного договору між АТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] . Після реорганізації АТ «Укрсоцбанк його правонаступником стало АТ «Альфа-Банк», а згодом АТ «Сенс Банк». 6.8. У матеріалах справи міститься витяг з Державного реєстру речових прав, згідно з яким станом на 27 лютого 2020 року право власності на квартиру зареєстроване за АТ «Альфа-Банк» (правонаступник АТ «Сенс Банк»). Підставою виникнення права власності зазначено передавальний акт від 11 жовтня 2019 року, що підтверджує правонаступництво у майнових правах. 6.9. Водночас, рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 15 квітня 2021 року у справі №500/5348/19 скасовано державну реєстрацію права власності за АТ «Укрсоцбанк». Це рішення має преюдиційне значення і свідчить про незаконність первинної реєстрації права власності банку на квартиру. 6.10. Суд оцінює витяг з реєстру як формальний доказ, який не може переважати силу судового рішення, що має обов`язкову юридичну силу. 6.11. Ухвала Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.03.2025 року про заміну боржника у виконавчому листі підтверджує лише процесуальне правонаступництво, але не створює чи відновлює права власності. 6.12. Відповідно до статті 16 ЦК України право на захист виникає лише за наявності порушеного права. У даному випадку позивач не довів наявності такого права, оскільки його право власності скасоване судовим рішення, яке набрало законної сили. 6.13. Відтак, приймаючи до уваги, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено факт порушення його прав та інтересів, суд вважає заявлені вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed