Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

До Вільнянського районного суду Запорізької області на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.02.2025 за підсудністю надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 19000,00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06.11.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» та [PERSON] уклали договір кредитної лінії №00-10142917 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Кредитний договір підписано відповідачем, шляхом введення одноразового ідентифікатора 70346. На виконання умов кредитного договору 06.11.2023 ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" ініціювало переказ коштів відповідно до договору № 00-10142917 від 06.11.2023 безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» на платіжну картку [NUMBER], що в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ". Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі. Всупереч умов Договору №00-10142917 від 06.11.2023 відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, що призвело до утворення заборгованості у розмірі - 19000,00 грн, яка складається з: 5000,00 грн - заборгованість по кредиту; 14000,00 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Ухвалою суду від 31.03.2025 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві зазначив, що у разі неявки представника позивача у судове засідання просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. 21.05.2025 представник відповідача надала до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що відповідач не погоджується з позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими з огляду на таке. Неможливо з`ясувати яка сума заборгованості дійсно була облікована первісним кредитором та на яких підставах. До того ж, відсутні відповідні докази передачі права вимоги за конкретним кредитним договором, укладеним з відповідачем. Згідно з наданим розрахунком заборгованості категорія «залишок поточної заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту)» сформована з відсотків, що зараховані банком для погашення за рахунок кредиту, тобто не є тілом кредиту, що фактично отримане відповідачем. Ідентифікація відповідача як потенційного позичальника жодним чином не проводилася. Позивачем не надано підтвердження особи, яка підписує договір позики. Ознайомлення з умовами кредитування, підписання їх споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту чим умовах кредитування не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. 16.06.2025 від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі, у яких він зазначив, що на момент укладення договору у відповідача була можливість відмовитися від укладення даного договору, але відповідач погодився з такими умовами, отримав грошові кошти та користувався ними, про що не заперечує. Договір укладено в електронному варіанті та з електронним підписом, без отримання відповідачем листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна і паролю особистого кабінету, кредитний договір між сторонами не був би укладений, а тому укладення спірного кредитного договору відповідало внутрішній волі відповідача. Одноразовий персональний ідентифікатор № 70346 направлено відповідачу 06.11.2023 3:44:43 на номер мобільного телефону, вказаний ним в Заявці на отримання грошових коштів - [NUMBER] , одноразовий персональний ідентифікатор № 70346 введено Відповідачем у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 06.11.2023 3:44:45. Вчинення Відповідачем вказаних вище дій і зміна даних в системі Товариства є проставленням електронного підпису в Електронному Договорі Одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Електронна форма договору прирівнюється до письмової. ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» уклали Договір факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024 р. відповідно до умов якого ТОВ «МАКС КРЕДИТ» було відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Акту прийому-передачі реєстру боржників від ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» до ТОВ «МАКС КРЕДИТ» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 14750,00 грн. ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЕЙС»» уклали Договір факторингу № 16082024- МК/ЕЙС від 16.08.2024 р. відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЕЙС»» було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Пунктом 8.2. договору передбачено, що перехід прав вимоги заборгованості до боржників від ТОВ «МАКС КРЕДИТ» до позивача відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з Додатком № 2, після чого позивач стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 16082024-МК/ ЕЙС від 16.08.2024 від ТОВ «МАКС КРЕДИТ» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 19 000,00 грн. Надана копія договору факторингу містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від ТОВ «МАКС КРЕДИТ» до позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи таке. Судом встановлено, 06.11.2023 між ТОВ «Качай Гроші» та [PERSON] укладено договір договір кредитної лінії № 00-10142917 у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора. Кредитний договір підписано відповідачем, шляхом введення одноразового ідентифікатора 70346. На виконання умов кредитного договору 06.11.2023 ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" ініціювало переказ коштів відповідно до договору № 00-10142917 від 06.11.2023 безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» на платіжну картку [NUMBER], що в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ". Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі. Під час укладення кредитного договору сторонами було узгоджено всі істотні умови, зокрема, розмір кредиту в сумі 5000,00 грн, валюту надання, строк дії договору та порядок кредитування. Однак відповідач належним чином не виконав свого зобов`язання щодо повернення коштів, через що виникла заборгованість у розмірі 35841,10 грн, яка складається з: 9350,00 грн - заборгованість по кредиту; 22241,10 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 4250,00 грн - штрафні санкції відповідно до умов договору. 22.01.2024 ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Макс Кредит» уклали договір факторингу № 22-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Макс Кредит» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-10142917 від 06.011.2023. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024 від ТОВ «Качай Гроші» до ТОВ «Макс Кредит» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 14750,00 грн. 16.08.2024 ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Ейс» уклали договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-10142917 від 06.11.2023. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 16082024-МК\\ЕЙС від 16.08.2024 від ТОВ «Макс Кредит» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 19000,00 грн. У статті 204 ЦПК України закріплено презумпцію правомірності правочину, згідно якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Отже, до ТОВ «ФК «ЕЙС» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором, що підтверджено зазначеними вище доказами. До матеріалів справи долучено копію договору кредитної лінії № 00-10142917 від 06.11.2023, графік платежів, паспорт споживчого кредиту, підписані [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 70346, що свідчить про її ознайомлення з істотними умовами кредитування. Представником позивача надано довідку про ідентифікацію клієнта [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] : одноразовий ідентифікатор 70346, час відправки ідентифікатора позичальнику: 06.11.2023 о 3:44:43, номер телефону: [NUMBER] . На виконання ухвали суду АТ КБ «Приватбанк» надано інформацію, згідно з якою на ім`я [PERSON] РНОКПП [NUMBER] в банку емітовано карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ). Додатково надано виписку по рахунку № [NUMBER] за період з 06.11.2023 до 11.11.2023, яка містить зарахування в сумі 5000,00 грн. Номер телефону, на який відправляється інформацію про підтвердження операцій за платіжною карткою № [NUMBER] за період з 06.11.2023 до 11.11.2023, фінансовий номер телефону: [NUMBER] , номер телефону, який знаходиться в анкетних даних [PERSON] : [NUMBER] . Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. За положеннями ч. 1 ст. 13 Закону України «Споживче кредитування», зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. За положеннями ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом є оригіналом такого документа (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За правилами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Згідно ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно із ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України). Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205,207 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч. ч. 1,3 ст. 512 ЦК України). Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України). Згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж (ст. 1082 ЦК України). За змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. За приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, а також враховуючи, що відповідачем не надано до суду доказів виконання забов`язання за кредитними договорами, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом та заборгованості за відсотками підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача на його користь 7000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з приписами ч.ч. 1-2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги № 2211/Е від 22.11.2024, копію акту прийому-передачі наданих послуг. Визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 13 березня 2025 року у справі 275/150/22, в якій зазначено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконаних робіт. Суд,

Outcome: approved