Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

У липні 2025 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Ніжинської міської ради про визначення додаткового строку терміном в 3 місяці для подання заяви про прийняття спадщини після [PERSON] , яка померла [INFO] в м.Ніжині. Позов обгрунтований тим, що [PERSON] є тіткою позивача, після смерті якої відкрилась спадщина на 3 / 5 та 2 / 5 частки буд. [ADDRESS] . [PERSON] залишила два заповіти, якими (заповіт від 21 січня 1999 року) 3 / 5 частки буд. [ADDRESS] заповіла [PERSON] , яким прийнято і оформлено дану спадщину в нотаріальному порядку, а 2 / 5 частки даного будинку- [PERSON] (заповіт від 03 лютого 1994 року), яка спадщину не прийняла. На даний час наявні 2 / 5 частки вказаного будину, щодо якої були численні позови як з його сторони так і третьої особи [PERSON] , який є батьком [PERSON] , і після ухвалення Чернігівським апеляційним судом 28 січня 2025 року рішення по справі за його позовом про визнання права власності на 2/5 частки даного будинку позивач остаточно усвідомив наявність у нього права на спадкування за законом після своєї тітки, до цього позивач добросовісно вважав, що має право на спадщину за заповітом, і після цього звернувся до нотаріуса із заявою щодо 2/5 частки будинку, проте нотаріусом листом від 03 червня 2025 року відмовлено у видачі свідоцтва через пропуск строку для прийняття спадщини. Причини пропуску строку мають ознаки поважності у розумінні ст.1272 ЦК України, оскільки вони були зумовлені не бездіяльністю з його сторони, а сумарним впливом об`єктивної правової невизначеності, відсутності доступу до спадкової інформації та добросовісного переконання в тому, що воля спадкодавця була реалізована. Просить позов задовольнити. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 16 вересня 2025 року залучено по справі в якості третьої особи без самостійних вимог [PERSON] .. У поясненнях від 30 вересня 2025 року представник третьої особи [PERSON] адвокат Семенок В.І. вважає позов неогрунтованим через відсутність доказів поважності пропуску строку для подачі заяви нотаріусу, також відсутні докази щодо рідства між позивачем та [PERSON] .. Ухвалою суду від 01 жовтня 2025 року за результатами підготовчого провадження справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні 09 грудня 2025 року позивач [PERSON] підтримав заявлені вимоги за обставин згідно з позовною заявою, пояснивши, що дізнався про смерть своєї тітки [PERSON] у березні 2004 року, [PERSON] є його двоюрідним братом, з яким наявний спір щодо 2/5 частки будинку, він звертався до суду у 2017, 2019, 2025 роках. У судовому засіданні 09 грудня 2025 року представник третьої особи [PERSON] адвокат Семенок В.І. зазначив про необгрунтованість позову. Представник відповідача Ніжинської міської ради у судове засідання не з`явився, відповідно до клопотання від 18 серпня 2025 року представник Лях О.М. проти позову не заперечує, судовий розгляд просить провести за відсутності. Інші заяви, клопотання учасників по справі станом на 09 грудня 2025 року відсутні. Фактичні обставини та мотиви, з яких виходить суд, із застосованими нормами права. Позивачем по справі є [PERSON] , [INFO] , третьою особою-[PERSON] , [INFO] , які під час судового розгляду посилаються на численні судові провадження по вирішенню спорів в порядку спадкування після [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з чим судом використовуються дані з Єдиного державного реєстру судових рішень, що має значення для прийняття справедливого рішення, що є ключовим для належного здійснення правосуддя. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 15 листопада 2023 року по справі 740/1081/23, яке набрало законної сили, встановлений факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] в м.Ніжині Чернігівської області, є рідною тіткою [PERSON] , [INFO] . Дане рішення ухвалене судом із врахуванням постанови Чернігівського апеляційного суду від 23 липня 2020 року, яким змінено рішення Ніжинського міськрайонного суду від 28 листопада 2019 року в частині мотивів та підстав відмови у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частину будинку за набувальною давністю, судом апеляційної інстанції встановлено, зокрема, що померла [INFO] [PERSON] була тіткою [PERSON] та [PERSON] ; постанови Чернігівського апеляційного суду від 10 березня 2021 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 13 квітня 2022 року, якою скасоване рішення Ніжинського міськрайонного суду від 09 грудня 2020 року та відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до Ніжинської міської ради, [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, судом апеляційної інстанції встановлено, зокрема, що померла [INFO] [PERSON] була тіткою [PERSON] та [PERSON] .. З даних підстав [PERSON] , яка померла [INFO] в м.Ніжині Чернігівської області, є рідною тіткою як [PERSON] , так і [PERSON] .. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 02 жовтня 2024 року по справі № 740/4405/23, яке набрало законної сили, відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання таким, що не прийняв спадщину після [PERSON] .. Даним рішенням встановлено слідуюче. [PERSON] померла [INFO] в м.Ніжині, остання була тіткою [PERSON] та [PERSON] .. За свого життя [PERSON] склала заповіт від 03 лютого 1994 року, яким заповіла [PERSON] 2 / 5 частини житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . За заповітом [PERSON] від 21 січня 1999 року 3 / 5 частини даного житлового будинку вона заповіла [PERSON] .. 11 січня 2006 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно 3 / 5 частини житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 03 листопада 2009, яке набрало законної сили, [PERSON] визначено додатковий строк терміном 2 місяці з дня набрання рішенням законної сили, для подачі заяви до Ніжинської міської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом після [PERSON] , яка померла [INFO] . Матеріали справи не містять відомостей щодо прийняття [PERSON] спадщини після померлої [PERSON] .. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17 січня 2018 року вбачається, що власником 3 / 5 частини будинку, розташованого в [ADDRESS] , є [PERSON] , власником 2 / 5 частини вказаного будинку зазначено [PERSON] (особа померла). Згідно копії постанови Чернігівського апеляційного суду від 23 липня 2020 року [PERSON] у лютому 2018 року звертався до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на частину будинку за набувальною давністю, проте рішенням суду першої інстанції у позові було відмовлено, судом апеляційної інстанції апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, рішення місцевого суду змінено в частині мотивів та підстав відмови у задоволенні позовних вимог. 13 серпня 2019 року представник спадкодавця [PERSON] звернувся до Бахмацької районної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , на частину житлового будинку [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Ніжинської міської нотаріальної контори Чернігівської області від 19 серпня 2019 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2 / 5 частини вказаного будинку у зв`язку з наявністю спору про право стосовно спадкового будинку, який перебуває на розгляді в суді. Правові підстави для задоволення позову, визначені ст.344 ЦК України, відсутні, оскільки власником 2 / 5 частин у праві власності на спірний житловий будинок була померла [PERSON] , матеріали справи не містять підтвердження, що вона відмовлялася від належного їй нерухомого майна, за життя вона склала заповіт на доньку позивача [PERSON] , яка спадщину своєчасно не прийняла, і ці обставини були відомі позивачу. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 08 червня 2023 року скасоване рішення Ніжинського міськрайонного суду від 20 березня 2023 року (за позовом [PERSON] до Ніжинської міської ради, третя особа- [PERSON] про визначення додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом на 2 / 5 частки житлового будинку за [ADDRESS] після померлої [INFO] [PERSON] , справа №740/1665/22), у задоволенні позову відмовлено. Судом апеляційної інстанції зокрема встановлено, що 25 липня 2005 року [PERSON] подав заяву до Ніжинської міської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом після [PERSON] , яка померла [INFO] , і останньому 11 січня 2006 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно 3 / 5 частини житлового будинку в [ADDRESS] ; [PERSON] звертався до Ніжинської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини відносно 2 / 5 часток будинку за [ADDRESS] , проте свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану частку будинку не видавалось у зв`язку з наявністю спору про право стосовно спадкового будинку; заявлені позивачем вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини безпосередньо стосуються прав та обов`язків [PERSON] , який звертався до нотконтори з заявою про прийняття спадщини відносно 2 / 5 часток вказаного будинку, клопотань про залучення [PERSON] в якості відповідача за цим позовом [PERSON] не заявляв, що, з урахуванням приписів ст.376 ЦПК України, є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та відмови у задоволенні позовних вимог. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 17 жовтня 2023 року змінене рішення Ніжинського міськрайонного суду від 28 липня 2023 року (за позовом [PERSON] до Ніжинської міської ради, третя особа- [PERSON] , про визнання права власності на 2 / 5 частки житлового будинку за [ADDRESS] в порядку спадкуваня за законом після померлої [INFO] [PERSON] , справа №740/4961/21) в частині мотивів відмови у позові. Судом апеляційної інстанції зокрема встановлено, що заповітом від 03 лютого 1994 року [PERSON] визначила [PERSON] спадкоємцем 2 / 5 частин житлового будинку за [ADDRESS] , а інші 3 / 5 частин даного житлового будинку заповітом від 21 січня 1999 року заповіла [PERSON] ; після визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини в судовому порядку [PERSON] 11 січня 2006 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/5 частини будинку; [PERSON] спадщину за заповітом на 2 / 5 частин будинку не прийняла; у 2017 та 2019 роках [PERSON] звертався до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] , до складу якої входить 2 / 5 частин вказаного житлового будинку, в обох випадках нотаріусом роз`яснено неможливість видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом через наявність спору про право стосовно спадкового нерухомого майна; на підтвердження того, що померла є його тіткою, позивач відповідних документів на підтвердження цих доводів не додав; у матеріалах справи відсутні докази родинних відносин між позивачем та померлою спадкодавицею, що є визначальним для доведення права особи на спадкування за законом. Також судом враховується постанова Чернігівського апеляційного суду від 28 січня 2025 року по справі за позовом [PERSON] до Ніжинської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування на 2/5 частки буд. [ADDRESS] , згідно з якою зокрема 2/5 частки вказаного будинку не охоплюються заповітом [PERSON] від 21 січня 1999 року, а тому через непрйняття спадщини [PERSON] , право на спадкування цієї частки майна отримують спадкоємці за законом. [PERSON] не є спадкоємцем за заповітом від 03 лютого 1994 року, також він не належить до кола спадкоємців за законом, що підтверджено постановою Чернігівського апеляційного суду від 17 жовтня 2023 року по справі №740/4961/21. Згідно з постановою Чернігівського апеляційного суду від 17 жовтня 2023 року по справі №740/4961/21 (за позовом [PERSON] до Ніжинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно), зокрема наявні докази не підтверджують родинні відносини між [PERSON] та померлою [PERSON] .. Вказані рішення судів враховуються під час розгляду даної справи в порядку ч.4 ст.82 ЦПК України, відповідно до якої обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, брак коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо (постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17 (провадження № 61-17764св20), Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 березня 2023 року у справі № 361/8259/18 (провадження № 61-9796св22)). Позивач [PERSON] обгрунтовує свої вимоги тим, що після ухвалення Чернігівським апеляційним судом 28 січня 2025 року рішення по справі за його позовом про визнання права власності на 2/5 частки будинку остаточно усвідомив наявність у нього права на спадкування за законом після своєї тітки, до цього позивач добросовісно вважав, що має право на спадщину за заповітом, і після цього звернувся до нотаріуса із заявою щодо 2/5 частки будинку, проте нотаріусом листом від 03 червня 2025 року відмовлено у видачі свідоцтва через пропуск строку для прийняття спадщини. За змістом ч.1 ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є племінником своєї тітки [PERSON] , яка померла [INFO] в м.Ніжині, і є спадкоємцем за її заповітом на 3/5 частки буд. [ADDRESS] , що ним реалізовано в нотаріальному порядку і на час розгляду справи останній є власником вказаних 3/ 5 часток даного будинку, також у 2017 та 2019 роках [PERSON] звертався до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] , до складу якої входить 2/5 частки вказаного житлового будинку, і в обох випадках нотаріусом роз`яснено неможливість видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом через наявність спору про право, тобто позивач до 2017 року знав про можливість реалізації ним права на спадкування частки будинку і за законом, і відмова нотаріуса обгрунтовувалась лише наявністю спору по незавершених судових провадженнях, у зв`язку з чим посилання позивача на наявність права спадкування за законом лише після судового рішення 28 січня 2025 року-судом відхиляється. Також судом враховується, що оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини і до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Позивач [PERSON] на обґрунтування позову також посилається на повідомлення Бахмацької державної нотаріальної контори від 03 червня 2025 року (на звернення позивача від 31 травня 2025 року про видачу свідоцтва про право на спадщину), у якому зазначено про відсутність підтвердження прийняття позивачем спадщини за законом; також зазначено про можливість реалізації права на спадкування шляхом визначення додаткового строку для прийняття спадщини у судовому порядку. Вказане повідомлення не містить будь-яких обґрунтувань зокрема щодо дотримання чи недотримання [PERSON] строків звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] як по заповіту, так і за законом, зокрема упродовж 6-місячного строку після смерті останньої так і в період до звернення до нотаріуса 31 травня 2025 року, тобто дане повідомлення не є відмовою нотаріуса у вчиненні відповідної нотаріальної дії, а є лише роз`ясненням, у зв`язку з чим позивач не позбавлений можливості оскарження даного повідомлення в порядку ст.50 Закону України «Про нотаріат», якою встановлено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду; право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. З даних підстав посилання позивача на усвідомлення наявності права на спадкування за законом лише у січні 2025 року після чергового судового рішення, тобто фактично юридична необізнаність позивача про порядок прийняття спадщини, яка відкрилась [INFO] , невизначеність складу спадкоємців,-не свідчать про об`єктивні, непереборні істотні труднощі, які перешкоджали позивачу звернутись до нотаріуса з відповідною заявою у встановлений строк, також не доведено-чи існували дані обставини чи почали існувати упродовж шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду, і чи обґрунтовано відмовлено нотаріусом у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину саме через недотримання строку для прийняття спадщини,- що є підставою для відмови у задоволенні позову. Також при вирішенні справи судом враховується, що позивачем у справі про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є спадкоємець, який пропустив такий строк. Належними відповідачами є спадкоємці, які прийняли спадщину і заперечують проти подання позивачем заяви про прийняття спадщини після спливу встановленого строку в межах нотаріального провадження. За їх відсутності відповідачем залучається територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За поданими суду матеріалами, зокрема копіями матеріалів спадкової справи після [PERSON] , заяви про прийняття спадщини подані лише [PERSON] , тобто належним відповідачем по справі є Ніжинська міська рада, при цьому клопотання представника Лях О.М. про визнання позову за поданими суду матеріалами суперечить закону, у зв`язку з чим суд відмовляє у прийнятті визнання відповідачем позову, при цьому суд не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи, тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову. При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами та третьою особою під час судового розгляду із врахуванням змагальності та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Вказане судове рішення відповідно до ч.1 ст.244 ЦПК України ухвалене та проголошене 29 грудня 2025 року.

Outcome: dismissed