Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

27.08.2025 до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Сенс Банк» (далі - позивач) до [PERSON] (далі - відповідач) в якій представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість загальною сумою 35098 грн 12 коп., судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 3355,20 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 17.09.2021 [PERSON] через Інтернет-сервіс «My Alfa-bank» звернувся до АТ «Альфа Банк» (після зміни найменування АТ «Сенс Банк») із пропозицією на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк». Банк прийняв пропозицію відповідача. Позичальник також підписав довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб та паспорт споживчого кредиту шляхом використання електронного цифрового підпису у вигляді одноразового ідентифікатора «0801», направленого його 17.09.2021 на номер телефону [NUMBER] . Так, 17.09.2021 між банком та відповідачем було укладено Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Банк взяті відповідно до Угоди на себе зобов`язання виконав у повному обсязі, випустивши кредитну картку та надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Відповідач кредитну картку активував та активно користувався кредитними коштами. Однак, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 35098,12 грн, з яких: 19972,12 грн прострочене тіло кредиту; 15126,00 грн відсотки за користування кредитом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, подав клопотання про відкладення розгляду справи у звёязку з безпековою ситуацією в м. Суми. Станом на дату та час розгляду справи 30.12.2025 о 08 год 45 хв сигнал повітряної тривоги в Сумському районі не був оголошений. Відтак, суд уважає за можливе розглянути справу за відсутності [PERSON] . До того ж суд ураховує, що свою позицію щодо позовних вимог відповідач виклав, а саме заявив клопотання, в якому просить застосувати строк позовної давності. Ухвалою від 09.09.2025 суд прийняв справу до розгляду та відкрив провадження у цивільній справі, постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні, з повідомленням (викликом) сторін. 01.10.2025, 24.10.2025, 19.11.2025 та 17.12.2025 розгляд справи було відкладено за клопотанням відповідача у зв`язку з повітряною тривогою. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив такі обставини. 17.09.2021 [PERSON] через Інтернет-сервіс «My Alfa-bank» звернувся до АТ «Альфа Банк» (після зміни найменування АТ «Сенс Банк») із пропозицією на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк». Банк прийняв пропозицію відповідача. [PERSON] підписав довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб та паспорт споживчого кредиту шляхом використання електронного цифрового підпису у вигляді одноразового ідентифікатора «0801», направленого 17.09.2021 на його номер телефону [NUMBER] . 17.09.2021 банкк та відповідач уклали Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Відповідно до умов Угоди ліміт кредитної лінії становить 200000 грн, процентна ставка для торгових операцій у розмірі 0,01 % та/або для операцій зняття готівки у розмірі 37 %; тип процентної ставки фіксована. Банк взяті відповідно до Угоди на себе зобов`язання виконав у повному обсязі, випустивши кредитну картку та надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Відповідно до довідки про ідентифікацію [PERSON] , ІПН [NUMBER] , ідентифікований АТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого є АТ «Сенс Банк»), а саме ідентифікатор позичальнику було направлено 17.09.2021 на номер телефону [NUMBER] . Згідно з виписки з рахунку приватного клієнта № 588161-2025/0530 за період з 17.09.2021 по 26.05.2025 вбачається рух коштів по картці, тобто, [PERSON] користувався кредитними коштами. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом позичальник [PERSON] , кредитний договір 631802426 від 17.09.2021, заборгованість станом на 26.05.2025 становить 35098 грн 12 коп., з яких: 19972,12 грн прострочене тіло кредиту; 15126,00 грн відсотки за користування кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з ч. 12 та 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статей 525-526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до вимога ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позивач довів належними та достатніми доказами факт укладення кредитного договору між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого є АТ «Сенс Банк»). Слід зазначити, що наявними у справі доказами підтверджено належність номеру телефону [NUMBER] саме відповідачу, відправлення йому на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор та введення його [PERSON] для підписання договору. До того ж, саме цей номер телефону зазначає сам відповідач у своїх клопотаннях про відкладення розгляду справи. Щодо клопотання відповідача про застосування строку позовної давності. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Тобто, позивач мав звернутися із позовом про стягнення з відповідача грошових коштів за кредитним договором не пізніше 17.09.2024 (три роки від дати укладення договору). Водночас, відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (який діяв станом на 17.09.2021), під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Вказаний перебіг строку позовної давності (загальний і спеціальний) був зупинений через дію карантинних обмежень із 2 квітня 2020 року до 30 червня 2023 року. Крім того, після запровадження воєнного стану такі ж зміни були внесені до п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення», а саме: в період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Вказане положення діяло до 4 вересня 2025 року, з моменту підписання Президентом України Закону № 4434-IX. Зважаючи на зазначені приписи законодавства, з огляду на те, що позивач звернувся із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості 27.08.2025 (тобто, в період дії п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України), суд дійшов висновку, що позивач не пропустив строк звернення до суду із цим позовом. Так, усупереч умовам кредитного договору та приписів законодавства відповідач не виконав свого зобов`язання. За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав свої зобов`язання, не погасив тіло кредиту та не сплатив відсотки, а тому відповідно до зазначених норм цивільного законодавства, з відповідача на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 35098 грн 12 коп. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). При зверненні до суду за позовом позивачем сплачено судовий збір з урахуванням коефіцієнту 0,8 передбаченого ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 2422,40 грн. Відтак, відповідно до статті 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу в розмірі 3355,20 грн. Відповідно до Договору про надання послуг № 1006 від 28.01.2025 позивач поніс 3355,20 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи критерій розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи звернення до суду з позовною заявою, сформованою через електронну систему «Електронний суд», віднесення справи до категорії малозначних, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), розгляд справи без участі сторін на підставі заяви представника позивача та значення справи для сторін, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3355,20 грн.

Outcome: approved