Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

Позивач ТОВ «Брайт інвестмент» звернувся до суду із позовом у якому просить суд стягнути з відповідача з [PERSON] , на користь позивача, заборгованість за кредитним договором № 2019804333 від 28.07.2018 в розмір 26952,18 грн, в обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28.07.2018 року між АТ «ОТП банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2019804333. Відповідно до п.1.1 кредитного договору відповідач отримала кредит на придбання товару в розмірі 6 608 грн. Даний договір є змішаним, в якому міститься елементи різних договорів позичальнику надано декілька різних послуг кредитування та видача обслуговування картки. Пунктом 2 договору визначено умови укладання заяви-анкети про надння банківських посулг АТ «ОТП банк» № 2019804333_CARD від 28.07.2018, що є невід`ємною частиною договору про видачу та осблуговування міжнародних платіжних пластикових карток та усіх додатків до нього, невід`мною частиною якого є тарифи банку, паспорт споживчого кредиту. На підставі заяви-анкети відкрив поточний (картковий) рахунок та надав електронний платіжний засіб. Представник позивача зазначив, що ТОВ «ОТП Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, надавши кредитні кошти відповідачу, втім, [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором виконувала несвоєчасно та не в повному обсязі, через що виникла заборгованість в сумі 26952,18 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 15300 грн., заборгованості за відсотками 11652,18 грн. 24 березня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено договір факторингу № 24/03/23. Відповідно до умов даного договору позивач отримав право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами згідно реєстру боржників, зокрема, за кредитним договором № 2019804333 від 28.07.2018, року укладеними між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] . Враховуючи систематичне ухилення відповідача від виконання договірних зобов`язань, відсутність бажання останньої добровільно виконати взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, ТОВ «Брайт Інвестмент» було змушено звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів. В судове засідання представник позивача ТОВ "Брайт Інвестмент" не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в позовній заяві просить розглянути справу без його участі, вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового розгляду належним чином повідомлена, що підтверджується оголошеннями про виклик відповідача на офіційному сайті Судової влади України, про причини своєї неявки суду не повідомила, а тому суд розглянув справу без її участі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 28.07.2018 відповідач [PERSON] уклала з АТ «ОТП Банк» кредитний договір № 2019804333. Також сторонами було підписано паспорт споживчого кредиту. За умовами вказаного кредитного договору (п. 1.1) кредитор АТ«ОТП Банк» надало позивальнику кредит в загальній сумі 6608 гривень на придбання товару. Грошові кошти надаються позичальнику на умовах строковості, а саме терміном до 28.07.2020 року та платності 0,01% фіксована процентна ставка. Згідно з випискою з рахунку № [NUMBER] _Card вбачається, що [PERSON] за період з 28.07.2018 по 24.03.2023 користувались кредитними коштами. Такоє, [PERSON] отримала картку № [NUMBER] з терміном дії 04/21, про що свідчить особистий підпис відповідача в розписці. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 2019804333_Card від 28/07/2018 картковий рахунок [NUMBER] по клієнту [PERSON] станом на 24.03.2023 заборгованість становить 26 952,18 грн. За договором факторингу № 24/03/23 від 24.03.23 АТ «ОТП банк» (клієнт) передав а фактор ТОВ «Брайт інвестмент» прийняв право грошової вимоги, що належать клієнту і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі потрфеля заборгованості, зокрема щодо [PERSON] за кредитним договором № 2019804333 від 28.07.2018 в сумі 26952,18 грн, що також підтверджується витягом з додатку № 1 до договору фактрингу № 24/03/23 укладеного 24 березня 2023, платіжною інструкцією № 46 від 24/03/2023, акт приймання-передачі реєстру боржників № 1 по договору факторингу № 24/03/23 від 24.03.2023, акт приймання-передачі реєстру боржників № 1 по договору факторингу № 24/03/23 від 24.03.2023. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексуУкраїни договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексуУкраїни встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Як зазначено в ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається (ст. 1078 Цивільного кодексу України). Згідно зі ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. За приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Таким чином з матеріалів справи вбачається, що 28 липня 2018 року між АТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 2019804333, кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, однак відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість. Відповідачем відзиву не направлено, не доведено обставин належного виконання нею умов кредитного договору, які полягають у вчасному поверненні кредитних коштів та сплаті відповідних відсотків, розмір яких у межах всього строку кредитування погоджено між сторонами відповідно до умов договору Враховуючи викладене з огляду не те, що умови кредитного договору відповідачем належним чином не виконані, кредит не погашений, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з [PERSON] на користь АТ «Брайт Інвестмент», заборгованості у розмірі 26952,18 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 15300 грн, заборгованості по відсотках 11652,18 грн., а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім цього, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частина 1 статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу). На підтвердження такого роду судових витрат позивачем долучено до позовної заяви договір про надання правової допомоги №43115064 від 01.07.2025, детальний опис робіт виконаних адвокатським бюро «Ольги Клеш» необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позвоом ТОВ «Брайт Інвестмент» щодо стягнення кредитної заборговнаості в розмірі 5 000 грн., акт № 2019804333 про підвтердження факту надання правничої (правової) допомоги адвакатом від 20 серпня 2025, ордер на надання правничої допомоги. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved