Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

12.12.2025 року ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» звернулося до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалами судді від 15.12.2025 року провадження у даній цивільній справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом до суду сторін, а також задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Свою вимогу позивач мотивує тим, що 06.03.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 7736811, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу грошові кошти в розмірі 5000,00 грн., а остання зобов`язувалася повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін встановлений договором та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки (терміни), що визначенні договором. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначеними умовами кредитного договору. Відповідач у свою чергу не виконала умов кредитного договору. 26.07.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» було укладено договір відступлення прав вимоги № 101-МЛ. Відповідно до умов цього договору відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 7736811 від 06.03.2023 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Таким чином, ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Позивачем проведено роботу щодо ситуації з погашення наявної заборгованості відповідача та виконання кредитних зобов`язань, а саме: відповідачу було надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості вих. № 22906967/3035 від 04.11.2025 року. Разом з тим вказана претензія залишилася без реагування зі сторони відповідача. В порушення договору відповідач належним чином не виконала зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на момент пред`явлення позову заборгованість відповідача перед позивачем склала: 20950 грн., яка складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту 5000 грн., простроченої заборгованості по відсоткам 15000 грн. та простроченої заборгованості за комісією за видачу кредиту 950 грн. Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 20950 грн. та понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн. Представник позивача ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» в судове засідання не з`явився, однак просить розглянути справу без участі представника позивача, про що зазначив у позовній заяві. 22.12.2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог зазначивши наступне. Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 15 грудня 2025 року відкрито провадження по справі № 493/2257/25 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором. Однак, будь-які зобов`язання [PERSON] перед кредиторами, у тому числі й перед ТОВ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» є припиненими оскільки, 09 січня 2025 року ухвалою Господарського суду Одеської області у цій же справі затверджено звіт про виконання плану реструктуризації боргів фізичної особи [PERSON] , закрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи [PERSON] , вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом з процедур банкрутства строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами вважаються такими, що не підлягають виконанню. Таким чином, протягом встановленого судом строку для подання заяв кредиторів ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» не подало заяв з грошовими вимогами до [PERSON] у справі № 916/4174/24. Вищенаведене є підставою для відмови судом у задоволенні позову, так як [PERSON] скористалась своїм правом на проходження процедури відновлення платоспроможності в порядку, встановленому нормами Кодексу України з процедур банкрутства. Згідно з ч. 1 ст. 45 КУзПБ, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» не скористалось правом на заявлення грошових вимог до [PERSON] у справі № 916/4174/24, відтак, їх кредиторські вимоги за даним позовом не були заявлені відповідно до КУзПБ та були погашені за результатами розгляду справи № 916/4147/24 Господарським судом Одеської області про неплатоспроможність, після чого у [PERSON] об`єктивно відсутній обов`язок перед ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» за вказаним виконавчим листом. Крім того, представник відповідача просив розглянути справу за його відсутності та за відсутності відповідача. У зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 06.03.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 7736811, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу грошові кошти у розмірі 5000,00 грн., строком на 105 днів з 06.03.2023 року, який складається з пільгового періоду (15 днів), що настає з дати видачі кредиту та завершується 21.03.2023 року та поточного періоду, який складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 19.06.2023 року. А [PERSON] зобов`язувалася повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 21.03.2023 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 19.06.2023 року (останнього дня строку кредитування) (п. п. 1.1., 1.2., 1.3., 1.3.1., 1.3.2. та 1.4. договору) Відповідно до п. п. 1.5., 1.5.1., 1.5.2., 1.5.3., 1.6. договору загальні витрати позичальника за пільговий період складають 2450 грн. в грошовому виразі та 1,637,467.00 відсотків річних у процентному значенні, загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 15950 грн. в грошовому виразі та 1109,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 7450 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк кредитування складає 20950 грн. Комісія за надання кредиту: 950 грн., яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 1500 грн., які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 13500 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Кредитний договір укладено в електронному вигляді, шляхом підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором F70945 відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», що підтверджується копією довідки виданою ТОВ «Мілоан» 10.09.2025 року. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в розмірі 5000,00 грн., що вбачається з копії платіжного доручення № 95115478 від 06.03.2023 року. Відповідач у свою чергу не виконала умов кредитного договору № 7736811 від 06.03.2023 року,що створило заборгованість у розмірі 20950 грн., яка складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту 5000 грн., простроченої заборгованості за сумою відсотків в розмірі 15000 грн. та простроченої заборгованості за комісією 950 грн., що вбачається з копії виписки з особового рахунка за договором № 7736811 від 06.03.2023 року. 26.07.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» було укладено договір відступлення прав вимоги № 101-МЛ. Відповідно до умов цього договору відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 7736811 від 06.03.2023 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Таким чином, ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» наділено правом грошової вимоги до відповідача. 04.11.2025 року ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» направило [PERSON] письмову претензію, у якій повідомило про наявність договору відступлення права вимоги та необхідність сплатити заборгованість за кредитом. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 101-МЛ від 26.07.2023 року, сума заборгованості відповідача складає 20950 грн., з них: залишок по тілу кредиту складає 5000 грн., залишок по відсотках становить 15000 грн., залишок по комісії становить 950 грн. Згідно ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Отже, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини (договір кредиту). Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦПК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. На переконання суду вказаний вище правочин є правомірним, адже в розумінні ст. 204 ЦК України його недійсність прямо законом не встановлена. Відомості щодо визнання даного договору недійсним у суду відсутні, після укладення вищезазначеного договору відповідач отримала обумовлені договором кредитні кошти, що фактично нею не заперечується. У зв`язку з цим, судом встановлено, що банк свої зобов`язання за вказаним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, однак, всупереч обумовленим умовам договору [PERSON] не належно виконала взяті на себе договірні зобов`язання, оскільки не здійснювала погашення кредитної заборгованості щодо погашення кредиту та відсотків за користування кредитом. Водночас, судом встановлено, що на підставі відповідної ухвали від 28.11.2024 року Господарським судом Одеської області по справі № 916/4174/24 було відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи [PERSON] . Введено процедуру реструктуризації боргів боржника. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника. Призначено арбітражним керуючим Харитонюка Є.В. керуючим реструктуризацією у справі. Оприлюднено оголошення про відкриття Господарським судом Одеської області провадження у справі про неплатоспроможність [PERSON] . Із вищевказаної ухвали Господарського суду Одеської області про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність [PERSON] слідує, що відповідно до даних конкретизованого списку кредиторів [PERSON] зазначила, що її кредиторами, зокрема є ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ». У подальшому ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.01.2025 року у справі № 916/4174/24 закрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи [PERSON] , припинено процедуру реструктуризації боргів [PERSON] . Припинено повноваження керуючого реструктуризацією боржника [PERSON] арбітражного керуючого Харитонюка Є.В. Також зазначено, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або були відхилені господарським судом, вважати погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнати такими, що не підлягають виконанню, у тому числі вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», ТОВ «КРЕДИТПРОМІНВЕСТ», ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», ТОВ «МАНІФОЮ», ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ», ТОВ «МІЛОАН», ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», ТОВ «ФК «Є ГРОШІ КОМ», ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», ТОВ «БІЗПОЗИКА», ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» в загальному розмірі 522 028,02 грн. Припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів введеного згідно ухвали суду від 28.11.2024 року. Згідно Єдиного державного реєстру судових рішень вказана ухвала суду не оскаржувалася та 09 січня 2025 року набрала законної сили. Згідно з абз. 5 ч. 1 ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства грошове зобов`язання (борг) - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви. Згідно з ч. 3 ст. 129 КУзПБ за результатами розгляду звіту про виконання плану реструктуризації боргів боржника, а також скарг кредиторів господарський суд постановляє одне з таких рішень: 1) про закриття провадження у справі про неплатоспроможність у зв`язку з виконанням боржником плану реструктуризації боргів; 2) про невиконання боржником плану реструктуризації боргів, визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника. Відповідно до ч. 4 ст. 129 КУзПБ у разі закриття провадження у справі про неплатоспроможність у зв`язку з виконанням плану реструктуризації боргів настають наслідки, передбачені цим Кодексом, щодо звільнення боржника від боргів. Згідно з ч. 5 ст. 129 КУзПБ у разі невиконання або неповного виконання умов плану реструктуризації боргів боржника кредитори можуть пред`явити свої вимоги до боржника в невиконаному обсязі, передбаченому договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 134 КУзПБ господарський суд при постановленні ухвали про завершення процедури погашення боргів боржника та закриття провадження у справі про неплатоспроможність ухвалює рішення про звільнення боржника - фізичної особи від боргів. Згідно з ч. 2 ст. 134 КУзПБ фізична особа не звільняється від подальшого виконання вимог кредиторів після завершення судових процедур у справі про неплатоспроможність та обов`язку повернення непогашених боргів, а саме: 1) відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи; 2) сплати аліментів; 3) виконання інших вимог, які нерозривно пов`язані з особистістю фізичної особи. Такі вимоги, що не були повністю погашені у справі про неплатоспроможність, можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про неплатоспроможність у непогашеній частині. Конкурсні кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство (ст. 1 КУзПБ). Як вбачається із матеріалів справи договір про споживчий кредит № 7736811 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено 06.03.2023 року. Із долученої до матеріалів позову відомості про щоденні нарахування та погашення та виписки з особового рахунку вбачається, що заборгованість за кредитним договором № 7736811 становить 20950 грн. та виникла у [PERSON] перед ТОВ «Мілоан» з 06.03.2023 року. Із наведеного слідує, що заборгованість за вказаним кредитним договором у [PERSON] виникла до її звернення до Господарського суду із заявою про її неплатоспроможність, як фізичної особи, та відкриття провадження у справі про банкрутство. Відповідно до положень ст. 45 КУзПБ, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відповідно до ч. 4 ст. 90 КУзПБ, у випадках, передбачених п. п. 5-8 ч. 1 цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню. При цьому, за приписами ч. ч. 6, 7 ст. 133 КУзПБ вимоги, не задоволені через недостатність майна боржника, вважаються погашеними, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, щодо сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, а також інші вимоги особистого характеру, які не були задоволені або погашені частково у процедурі задоволення вимог кредиторів, можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи в порядку, встановленому цивільним законодавством. Як вбачається із матеріалів справи, із вимогами про стягнення заборгованості до господарського суду під час розгляду справи про неплатоспроможність відповідача, ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», до якого перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором, укладеним між відповідачем та ТОВ «Мілоан», не зверталось. Предметом даного спору є стягнення заборгованості за кредитним договором № 7736811 від 06.03.2023 року, яке не відноситься до вимог, визначених ч. 2 ст. 134 КУзПБ, які можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи. Таким чином, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ». Позивач також у своєму позові заявив вимогу про стягнення з відповідача понесених ним судових витрат на сплату судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000,00 грн. Зі змісту ч. 1 ст. 133 ЦПК України вбачається, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача (п. 2 ч. 2 ст.141 ЦПК України). Приймаючи до уваги висновок суду про відмову у задоволенні позовних вимог, тому судові витрати слід зашили за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed