Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

28 липня 2025 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 27 січня 2022 року у сумі 32 907,22 грн., з яких: 26 453,42 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 6 453,80 грн. - заборгованості за простроченими відсотками та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн. На обґрунтування позову представником банку зазначено, що 27.01.2022 [PERSON] ознайомився з умовами кредитування та підписав паспорт кредиту. 27.01.2022 [PERSON] підписав власноручно заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови: 1) тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн. (п.1.2. договору); 2) тип кредитної карти: картка «Універсальна»; 3) строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. договору); 4) процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п.1.3 договору). На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент: кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 03/22, тип - універсальна, а також згодом ним було отримано: 1) кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 01/28, тип - універсальна, що підтверджується випискою по рахунку (додається до позовної заяви). Відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції. Проте [PERSON] не виконує належним чином зобов`язання за кредитним договором, що укладений між ним та АТ КБ «ПриватБанк», в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Так, станом на 09.07.2025 відповідач має заборгованість у розмірі 32 907 грн. 22 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 26 453 грн. 42 коп. та заборгованість за простроченими відсотками - 6 453 грн. 80 коп. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань за кредитним договором та заборгованість за договором не погашає, представник позивача звернувся до суду за захистом прав АТ КБ «ПриватБанк». Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 30 липня 2025 року відкрито провадження у справі № 536/1788/25 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти прийняття судом заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином ? засобами рекомендованого повідомлення поштового зв`язку, а також шляхом публікації оголошення на веб-сайті Кременчуцького районного суду Полтавської області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. При цьому, відповідач не повідомив причини неявки, до суду не звертався із заявою про відкладення розгляду справи. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до частини 8 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ураховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 27.01.2022 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання сторонами заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг у ПриватБанк. Згідно із вказаним договором [PERSON] своїм підписом підтвердив, що він ознайомлений і згоден із Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які йому були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Відповідно до умов договору (п.1.2 договору) відповідачу була відкрита відновлювальна кредитна лінія з розміром кредитного ліміту, що не перевищує 200 000 грн. для карт «Універсальна» зі строком кредитування 12 місяців з пролонгацією. Згідно з п.1.3 договору процента ставка річних відсотків становить 42,0 % для карт «Універсальна». За умовами договору сторони узгодили, що протягом строку кредиту розмір кредитного ліміту може бути змінений банком в односторонньому порядку як в сторону збільшення, так і в сторону зменшення на підставі аналізу кредитоспроможності клієнта та не потребує додаткового погодження з клієнтом (п.2.1.1.2.5 договору). Згідно з п.2.1.2.2.6 договору сторони узгодили, що у період строку користування кредитом клієнт має право змінювати вид кредитної картки. Відповідно до зазначеного кредитного договору [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується письмовими доказами. Таким чином, позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав, надавши відповідачу картку з установленим лімітом кредитної лінії. Відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку строк кредиту - 12 місяців, при цьому сторони узгодили, що строк користування кредитом продовжується на кожні наступні 12 місяців, якщо щонайменше як за 30 календарних днів до дати повернення кредиту банк не повідомить клієнта про припинення кредитування одним із наступних способів на розсуд банку: смс-повідомлення на фінансовий номер телефону клієнта; повідомлення на електронну пошту клієнта; інформування у системі «Приват-24»; шляхом направлення листа поштою та іншими каналами у порядку, визначеному підрозділом 1.1.5 «Зміна та доповнення Умов та Правил надання банківських послуг»» цього договору. Датою повернення кредиту є останній день календарного місяця строку договору з урахуванням умови про продовження строку договору. Матеріали справи не містять доказів повідомлення відповідача про припинення кредитування. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ст. 530 ЦПК якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 614 ЦК України). З розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 27.01.2012 та з виписки по рахунку вбачається, що станом на 09.07.2025 відповідач має заборгованість у розмірі 32 907,22 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 26 453,42 грн. та заборгованість за простроченими відсотками - 6 453,80 грн. Правильність розрахунків позивача із заборгованості за договором не спростовані відповідачем. Враховуючи те, що відповідач належним чином не виконує обов`язки за договором, що підтверджується розрахунком заборгованості, не надав суду жодного доказу на спростування вказаної заборгованості та її розміру, не надав суду доказів, що прострочення виконання грошового зобов`язання сталося не з його вини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір при подачі позову до суду у розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved