Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до Тернівського міського суду Дніпропетровської області із заявою, в якій просила оголосити померлим її сина, громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області, військовослужбовця, старшого навідника 2 мінометного розрахунку 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] оперативного командування [INFO] Сухопутних військ Збройних Сил України, солдата. Датою смерті [PERSON] вважати [INFO] . Заява обгрунтована тим, що заявниця є матір`ю [PERSON] , [INFO] , який був мобілізований 09.03.2023 до лав ЗСУ у зв`язку зі збройною агресією рф проти України; згідно отриманого сповіщення від 19.06.2023 року її повідомили про те, що її син, під час виконання бойового завдання із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф в районі населеного пункту Білогорівка Сєвєродонецького району Луганської області, 01.06.2023 зник безвісті. З урахуванням встановлених обставини, службового розслідування та пояснення осіб, які були очевидцями подій, зникнення безвісті пов`язане з виконанням бойового завдання 01.06.2023 та вибуховою травмою, яку отримав солдат [PERSON] , яка була несумісною із життям. У зв`язку із тим, що їй відмовлено в державній реєстрації смерті сина, з метою оформлення спадкових справ та належних соціальних виплат, заявниця вимушена звернутись до суду із відповідною заявою до суду. Заявниця [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності. 29.10.2025 від заінтересованої особи - Павлоградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника, повністю покладаються на розсуд суду. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України Матвєєнко Г.М. надала пояснення від 02.11.2025 року, у яких просила суд провести розгляд справи за відсутності представника Міністерства оборони України та зазначила, що нормами чинного цивільного законодавства України визначено підстави для оголошення особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом. Так, частиною другою статті 46 ЦК України встановлено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи, суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Тобто, передумовами для оголошення особи померлою зв`язку з воєнними діями є закінчення воєнних дій. 11.12.2024 Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/11021/22 надала висновки щодо застосування норм права, які регламентують дані правовідносини, у зв`язку з чим, просила врахувати письмові пояснення при вирішенні справи та прийняте законне та обгрунтоване рішення. За клопотанням представника заінтересованої особи Міністерства оборони України Матвєєнко Г.М. ухвалою суду від 04.11.2025 залучено до участі у справі у якості заінтересованої особи Військову частину № [NUMBER] . 10.11.2025 від представника заінтересованої особи Військової частини [NUMBER] Жмайло О.В. надійшла заява про розгляд справи за наявними у справі документами за відсутності представника Військової частини. В судове засідання учасники справи не з`явились, належним чином та своєчасно сповіщені про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно з частинами першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що заявниця є матір`ю [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить довідка про реєстрацію місця проживання особи Виконавчого комітету Тернівської міської ради №202 від 16.01.2020. Указом Президента України № 64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України 2102-ХІ від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який є продовженим і на даний час. Солдат [PERSON] перебував на військовій службі в Військовій частині [NUMBER] з 09.03.2023, що підтверджується відповідною довідкою командира Військової частини [NUMBER] №1817 від 22.04.2023. 19.06.2023 року надійшло сповіщення про те, що [PERSON] - старший навідник 2 мінометного розрахунку 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , під час виконання бойового завдання із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в районі населеного пункту Білогорівка Сєвєродонецького району Луганської області, 01.06.2023 зник безвісті. Військовою частиною [NUMBER] в період з 11.06.2023 по 10.07.2023 було проведено службове розслідування за фактом загибелі солдата [PERSON] , відповідно до якого складено акт, яким встановлено: -згідно рапорту командира [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] підполковника [PERSON] 03.06.2023 № 16766 стало відомо, що 01.06.2023 під час штурмових дій противника за підтримки артилерійського вогню з боку Збройних Сил Російської Федерації в районі населеного пункту Білогорівка Сєвєродонецького району Луганської області солдат [PERSON] , старший навідник 2 мінометного розрахунку 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] оперативного командування [INFO] Сухопутних військ Збройних Сил України, отримав поранення несумісне з життям. -Солдат [PERSON] , номер обслуги 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] пояснив, що [INFO] в першій половині дня вівся обстріл з артилерійського озброєння різного виду калібру з боку Збройних Сил Російської Федерації по передовим позиціям 1 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] в районі населеного пункту [ADDRESS] . Під час вказаного артилерійського обстрілу солдат [PERSON] , старший навідник 2 мінометного розрахунку мінометного взводу 2 мінометної батареї [NUMBER] механізованого батальйону, разом ще з двома військовослужбовцями заховалися в укриття у вигляді невеликого бліндажу, куди згодом відбулося потрапляння боєприпасу крупного калібру відчого дане укриття розірвало і від нього залишилася одна велика воронка. Тіла військовослужбовців, які там знаходилися, розірвало на частини. У зв`язку з тим, що відразу розпочалися штурмові дії піхоти противника та під щільним вогневим впливом військовослужбовці Збройних Сил України змушені були відступити, при цьому тіло солдата [PERSON] евакуювати не вдалося. На даний час тіло загиблого солдата [PERSON] знаходиться на тимчасово окупованій Збройними Силами Російської Федерації території. На момент поранення солдат [PERSON] перебував в засобах індивідуального захисту та не знаходився в стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння. -Солдат [PERSON] , стрілець-снайпер 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , пояснив, що [INFO] в першій половині дня вівся обстріл з артилерійського озброєння різного виду калібру з боку Збройних Сил Російської Федерації по передовим позиціям [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] в районі населеного пункту [ADDRESS] . Під час вказаного артилерійського обстрілу солдат [PERSON] , старший навідник 2 мінометного розрахунку 2 мінометного взводу 1 мінометної батареї [NUMBER] механізованого батальйону, разом ще з двома військовослужбовцями заховалися в укриття у вигляді невеликого бліндажу, куди згодом відбулося потрапляння боєприпаси невстановленого калібру від чого дане укриття розірвало і від нього залишилася одна велика воронка. Тіла військовослужбовців, які там знаходилися, розірвало на частини. У зв`язку з тим, що майже відразу розпочалися штурмові дії піхоти противника та під щільним вогневим впливом військовослужбовці Збройних Сил України змушені були відступити, при цьому тіло солдата [PERSON] евакуювати не вдалося. На даний час тіло загиблого солдата [PERSON] знаходиться на тимчасово окупованій Збройними Силами Російської Федерації території. На момент поранення солдат [PERSON] перебував в засобах індивідуального захисту та не знаходився в стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння. -Попередньо встановлено, що відповідно до бойового розпорядження командира оперативно-тактичного угрупування [INFO] від 22.07.2022 № 40дск військовою частиною [NUMBER] здійснювалися заходи, необхідні для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Солдат [PERSON] , старший навідник 2 мінометного розрахунку 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] виконував бойові завдання в районі населеного пункту Білогорівка Луганської області згідно бойового розпорядження [NUMBER] окремої механізованої бригади від 12.04.2023 № 306дск. Під час проведеного службового розслідування було встановлено, що від командира 1 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] надійшла доповідь про факт обстрілу військовослужбовців [NUMBER] механізованого батальйону. Попередньо встановлено, що 01.06.2023 року під час штурмових дій противника за підтримки артилерійського вогню з боку Збройних Сил Російської Федерації в районі населеного пункту Білогорівка Сєвєродонецького району Луганської області солдат [PERSON] , старший навідник 2 мінометного розрахунку 1 мінометного взводу 2 мінометної батареї [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] оперативного командування [INFO] Сухопутних військ Збройних Сил України, отримав вибухову травму. Травма виявилася несумісною із життям. -Відповідно до акту про настання смерті солдата [PERSON] №62 від 23.06.2023, складеного в присутності свідків - солдата [PERSON] та солдата [PERSON] , причиною смерті встановлено: вибухова травма. Травма виявилася несумісною із життям. У зв`язку з вогневим впливом противника тіло солдата [PERSON] з поля бою евакуювати не вдалося. -В журналі ведення бойових дій [NUMBER] механізованого батальйону № 264 від 01.02.2023 зафіксовано: факт безпосереднього зіткнення військовослужбовців [NUMBER] механізованого батальйону з противником та артилерійський обстріл з різного виду калібру з боку Збройних Сил Російської Федерації внаслідок чого загинув солдат [PERSON] . Під час службового розслідування встановлено, що загибель солдата [PERSON] не пов`язана з вчиненням злочину чи адміністративного правопорушення та не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження, а солдат [PERSON] перебував в засобах індивідуального захисту (бронежилет та кевларовий шолом). Таким чином, в ході службового розслідування встановлено, що 01.06.2023 під час штурмових дій противника за підтримки артилерійського вогню з боку Збройних Сил Російської Федерації в районі населеного пункту Білогорівка Сєвєродонецького району Луганської області солдат [PERSON] , старший навідник 2 мінометного розрахунку 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] оперативного командування [INFO] Сухопутних військ Збройних Сил України, отримав вибухову травму від розриву боєприпаси невстановленого калібру. Смертельне поранення військовослужбовцем отримане під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони Батьківщини та національної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку рф. Також внесено відомості до ЄРДР № 12023041400000231 від 08.06.2023 року за ч. 1 ст. 115 КК України. Долучено витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, до якого включено [PERSON] , [INFO] . Надаючи правову кваліфікацію правовідносинам, суд зазначає наступне. Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема: встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); визнання фізичної особи померлою (статті 305, 309 ЦПК України); визнання фізичної особи померлою (статті 305, 309 ЦПК України). Заявниця для захисту своїх прав звернулася до суду про оголошення особи померлою. Обраний заявницею спосіб захисту відповідає правовій позиції Верховного Суду у постанові від 28.02.2024 у справі № 506/358/22, від 13.03.2024 у справі №204/7924/23, де Верховний Суд дійшов висновку про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України). Спір про право у заявниці з іншими членами сім`ї відсутній, та справа підлягає розгляду за правилами окремого позовного провадження. Відповідно до п.3 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Верховний суд, звертає увагу, що вирішуючи справи про встановлення факту смерті особи, суди мають завжди на виняткове значення цього факту, з огляду на правові наслідки, пов`язані з ним, та особливості розгляду справ у порядку окремого провадження (постанова від 25.10.2023 у справі № 607/1612/23 (провадження №61-6323св23). Згідно з п.п.1, 2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Розділу І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 №52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 №52/5 встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України (частина четверта статті 46 ЦК України). Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 3 ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували ї їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Відповідно до змісту статті 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місце перебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Тому оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. Особливості цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. В п.27 постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. В п.13 постанови Пленуму Верхового Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разів становлення обставин, зазначених у ст.21 ЦК (1502-06), на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, як загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, тобто матеріально-правовий зв`язок, або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Згідно зі ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. У відповідності до правового висновку викладеного у постанові об`єднаної палати Касаційногоцивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2022 в справі № 490/6057/19-цвстановлення факту, що має юридичне значення, щодо загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише в судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника, як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Тобто, відповідний юридичний факт має індивідуальний характер, оскільки породжує правові наслідки лише для заявника, а саме отримання загиблим статусу жертви міжнародного збройного конфлікту з подальшим отриманням членами сім`ї загиблого допомоги від гуманітарних організацій та можливості звернення членів сім`ї загиблого до міжнародних судів із відповідними вимогами. При цьому зібрані по справі докази вказують на те, що військовослужбовець [PERSON] дійсно зник безвісти за обставин, що загрожували йому смертю та дають підстави припустити його загибель внаслідок отримання поранення під час артилерійського обстрілу, під час виконання бойового завдання із забезпечення здійснення заходів із національної безпеки і оборони відсічі і стримування збройної агресії рф під час воєнних дій на території України, а його тіло знаходиться на тимчасово окупованій території, про що свідкамиочевидцями повідомлено під час проведення службового розслідування. Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема у постановах Верховного Суду України від 31.05.2023 №177/11/20, від 07.11.2023 у справі № 607/159/23. За відсутності лише тіла загиблого військовослужбовця, при наявності достатніх доказів його загибелі при проведенні бойових дій, відмова у позові про визнання такого військовослужбовця померлим не може вважатись такою, що відповідає завданням цивільного судочинства та узгоджується з принципом правової визначеності. Такий висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, висловленим у постанові від 26.02.2024 у справі № 686/9938/23 (провадження 61-15733св23), від 25.04.2024 у справі №278/970/23 (провадження № 61-16074св23). Аналізуючи норми права, підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевно свідчать про її загибель, а обставини, що дають підстави припускати смерть такої особи. Такими обставинами є отримання заявницею сповіщення про факт зникнення безвісти її сина в ході бойових дій в районі населеного пункту Білогорівка Сєвєродонецького (Сіверськодонецького) району Луганської області під час обстрілузісторони противника. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням наведеного, у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених у заяві заявницею, вони об`активно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для оголошення [PERSON] , померлим. Оскільки, матеріали справи дають можливість встановити день вірогідної смерті [PERSON] , то оголосити його померлим слід з 01.06.2023. Оголошення померлим [PERSON] необхідно заявниці для оформлення спадкових, соціальних та сімейних прав. При розгляді справ вказаної категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності. Такий висновок висловлений у постанові Верховного Суду від 06.11.2019 у справі № 226/3053/18 (провадження № 61-11048св19). Судом не встановлено відомостей про те, що [PERSON] переховується від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності, а Міністерство оборони України у своїх поясненнях не наводить фактів на спростування доводів заявниці та наданих нею доказів на підтвердження смерті її сина час виконання ним обов`язків військової служби, які безпосередньо є предметом дослідження суду у цій справі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий п.9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп\\2003). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявниці, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved