Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

16 вересня 2025 року ТОВ «ФК «Гелексі» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за договором позики на умовах відновлювальної кредитної лінії № 222407від 07 квітня 2021 у розмірі 23027,59 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07 квітня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Гелексі» та [PERSON] укладено Договір позики на умовах невідновлювальної кредитної лінії №222407 в електронній формі. На підставі зазначеного вище договору відповідачу надано грошові кошти в якості позики у сумі 5 000 грн, на умовах строковості, поворотності та оплатності. Відповідач не виконує свої грошові зобов`язання належним чином, довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем на дату подання позову складає 24 160,00 грн, з яких: 5 000,00 грн заборгованість за позикою; 19 160,00 грн, заборгованість по процентам за користування позикою. Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 10 грудня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. У відповідності до ч.8 ст.128 ЦПК України відповідач є таким, що отримав копію ухвали 26 грудня 2025 року, відзиву на позовну заяву не подано. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 07 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГЕЛЕКСІ» та [PERSON] в електронній формі укладено договір позики на умовах невідновлювальної кредитної лінії № 222407 від 07.04.2021 року. Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 грошові кошти у позику за Договором надаються на умовах невідновлювальної кредитної лінії, окремими траншами. Упункті 1.5 визначені умови, на яких Позичальник отримує перший транш: сума позики 4 500,00 грн (сума позики за Траншем №1); плата за користування позикою за Траншем №1 встановлюється у вигляді фіксованих процентів та складає 1,4%, в день від початкового розміру позики за Траншем №1; строк повернення позики за Траншем №1 (термін платежу): 06 травня 2021 року; орієнтовна реальна річна процентна ставка позики за Траншем №1 для споживача на дату укладання Договору становить: 511,00 %; орієнтовна загальна вартість позики за Траншем №1 для споживача на дату укладання Договору становить: 1867,60 грн. У вищезазначеному пункті визначено, що позика за Траншем №1 надається Позичальнику в сумі, що зазначена в пп.1.5.1 Договору в безготівковій формі (шляхом зарахування відповідної суми на банківський рахунок/банківську картку вказану Позичальником під час надання особистих даних Позичальника в Особистому кабінеті). Згідно з п. 1.6 нарахування процентів за Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою. Плата за користування позикою за цим Договором встановлюється у вигляді процентів та складає 3,0%в день від загального розміру невідновлювальної кредитної лінії (п. 1.7 Договору). У пункті 1.8 Договору позики сторони дійшли згоди, що п. 1.7 договору не застосовується в період дії кожного окремого траншу наданого в рамках загального розміру невідновлювальної кредитної лінії за цим договором. Відповідно до п. 1.10 строк дії договору становить три роки з дати підписання Сторонами. Сторони домовились, що умови надання інших траншів за цим договором узгоджуються сторонами шляхом підписання додаткових угод до цього договору, які є невід`ємною частиною договору (п. 1.12 Договору). Пунктом 3.1 Кредитного договорувизначено, що Позичальник зобов`язується повністю повернути Позикодавцю суми отриманих позик за траншами та виконати інші зобов`язання встановлені договором, не пізніше строків, встановлених Договором. Згідно з п. 3.2 договору, сторони домовились, що повернення позики та сплата плати за користування позикою здійснюватиметься згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього Договору та розміщується в особистому кабінеті. Зазначений договір підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором 5v9fv20v. У пункті 10 Договору позики зазначені реквізити сторін, а саме прізвище, ім`я, по батькові позичальника, паспортні дані, РНОКПП, місце реєстрації. Таблиця обчислення загальної вартості кредиту узгоджується з умовами договору позики та паспортом позики. На підставі договору №04/08-17-ПК від 04.08.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛАЕНС» надавало Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГЕЛЕКСІ» послуги з переказу фізичним особам грошових коштів, без відкриття рахунку. Відповідно до довідки за вих. № 2212407 від 01 серпня 2025 року ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС» повідомило, що на підставі договору №04/08-17-ПК про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку) від 04.08.2017 року надало ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» послуги з переказу грошових коштів фізичним особам, без відкриття рахунку. В результаті платіжної операції на картковий рахунок отримувача було успішно перераховано грошові кошти. Деталі платіжної операції: платник коштів ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» (код ЄДРПОУ 41229318), отримувач коштів [PERSON] , номер транзакції в системі 1394291550, номер операції 394491246, дата проведення платежу 07.04.2021, сума платежу 4600,00 грн., валюта платежу гривня UAH, платіжний засіб (метод) карта, банк емітент платіжної картки отримувача коштів PRIVATBANK, номер банківської картки отримувача коштів [NUMBER] . Відповідно до розрахунку заборгованості з 07 квітня 2021року до 05 серпня 2021 року за Договором позики №222407 від 07 квітня 2021 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 24 160,00 грн, з яких: 5 000,00 грн заборгованість за позикою; 19 160,00 грн, заборгованість по процентам за користування позикою. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті205,207ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7ст. 11 ЗаконуУкраїни «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеномучастиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. б ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Суд доходить висновку, що сторони узгодили розмір кредитів, грошову одиницю, в якій надано кредити, строки та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно дост. 1048 ЦК України (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами та якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1ст. 530 ЦК України). За положеннями ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно доч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст.599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно доч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ізч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно доч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У судовому засіданні з`ясовано, що у терміни, встановлені кредитним договором, взяті на себе зобов`язання Відповідач належним чином не виконала, внаслідок чого у неї виникла заборгованість у розмірі 24160,00 грн. Відповідачем розрахунок наведений позивачем не спростований. Доказів погашення заборгованості суду не надано. Отже, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» за Договором позики №222407 від 07 квітня 2021 року у розмірі 23 027,60 грн, з яких: 4600,00 грн заборгованість за позикою; 18427,59 грн заборгованість за процентами за користування позикою, а тому суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача зазначеної суми заборгованості. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України,для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 3 ст. 137 ЦПК Українидля визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 вищевказаної статті вказано, що розмір витратна оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Позивач просить суд стягнути з Відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження суми витрат на правничу допомогу позивачем надано до суду: договір про надання правничої допомоги від 09 липня 2025 року, довіреність від 09 липня 2025 року. Ураховуючи вищенаведене, виходячи з принципів розумності, справедливості та співмірності суд дійшов висновку про наявність підстав стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на правничу допомогу у сумі 1 000,00 грн. Відповідно до положень ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. З огляду на викладене,

Outcome: approved