Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

Короткий виклад обставин справи. Уповноважений представник заявника [PERSON] адвокат Гнідець О. М.,06.01.2026 року (вх. № 246) звернулася у Залізничний районний суд м. Львова із заявою у якій просить суд, видати обмежувальний припис строком на 6 (шість) місяців, яким вжити такі заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] та покладення на нього обов?язків: ???заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання з постраждалими особами, [PERSON] , а також [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , 2015 року народження та [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . ???Заборонити [PERSON] наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання постраждалих осіб, [PERSON] , а також [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , 2015 року народження, [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . ???Заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з постраждалими особами, [PERSON] , а також: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , 2015 року народження, [PERSON] , [INFO] , або контактувати з ними через інші засоби зв?язку особисто і через третіх осіб. Заява обґрунтована, зокрема тим, що [PERSON] систематично вчиняє щодо заявниці та її матері [PERSON] домашне насильство. З дитинства вона була свідком і потерпілою від його фізичної та психологічної агресії. Спочатку сімейні відносини були відносно спокійними. Проте згодом батько почав зловживати алкоголем, влаштовувати конфлікти, залишав сім?ю без матеріального забезпечення, почав систематично вчиняти сварки, приниження та побиття. Мати протягом усього подружнього життя страждала від його постійного насильства. Він систематично вчиняв фізичне насильство, піднімав руку на матір, а також на заявницю. Під час сп?яніння стає особливо агресивним, принижує, обзиває нецензурними словами, погрожує вбивством заявниці та її дітям. Також він кричить на дітей, лякає їх, погрожує вбити, що викликає у них сильний страх і емоційне напруження. [PERSON] проходив лікування у психіатричній лікарні [PERSON] . Мав третю групу інвалідності за психічним захворюванням і перебував на обліку у відповідному медичному закладі, а на даний момент [PERSON] має другу групу інвалідності. Його поведінка вказує на явні розлади психічного здоров?я. 20 жовтня 2025 року під час конфлікту він викрутив заявниці руку та погрожував фізичною розправою, тримаючи кулак перед обличчям. Він також вимагав гроші, намагався все контролювати, створював конфлікти. Остання викликала поліцію, яка винесла терміновий заборонний припис серія АА №611226 яким було заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою на 5 діб, а також було складено протокол від 20.10.2025 року серії ВАД №988683 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Також вона звернулася до лікаря в цей день. У консультаційному висновку від 20.10.2025 року їй поставлено діагноз забійна гематома правого плеча. Однак вже наступного дня, 21 жовтня року, [PERSON] порушив цей припис - знову провокував конфлікт, ображав нецензурною лайкою. [PERSON] знову викликала поліцію, яка склала протоколи про адміністративне правопорушення, а також винесла 2 нових термінових заборонних приписи серії АА 393216, АА 393217 терміном на 7 діб. Крім фізичного насильства, постійно має місце психологічне насильство: він принижує заявницю, ображає, поширює неправдиві речі, зокрема дітям і працівникам поліції говорить, що вона нібито "алкоголічка" і "повія", поширює про неї наклепи. Його поведінка є систематичною, непередбачуваною і небезпечною. Він може зникати на кілька тижнів чи місяців, не повідомляючи, де перебуває, а потім повертатися в стані алкогольного сп?яніння й знову вчиняти насильство. Попри звернення до поліції, ефективних заходів не було вжито, і він продовжує проживати у квартирі, створюючи постійну загрозу для неї та її дітей. [PERSON] систематично від?їжджає до села, де має власний будинок. Отже, у разі винесення обмежувального припису йому буде забезпечене місце для проживання поза місцем мого проживання. Також він є власником квартири у м. Київ. Насильство щодо заявниці часто відбувається на очах її неповнолітніх дітей. [PERSON] може накричати на самих дітей, а також шарпати їх чи штовхати. Він не зважає, що його поведінка шкодить здоров?ю, нормальному розвитку дітей, травмує їх та вселяє почуття страху і беззахисності. З огляду на зазначене просить задовольнити заяву у повному обсязі. Рух справи в суді. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.01.2026 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Кирилюка А. І. (а.с. 49). Позиція сторін по справі. Заявниця [PERSON] та її уповноважений представник адвокат Гнідець О. М. заяву підтримали, просили таку задовольнити, посилаючись на обставини, які у ній викладені. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні, заперечив обгрунтованість заяви. Пояснив, що дочка його провокує, в той час як він є інвалідом та стрждає на гіпертонічну хворобу. Економічне насильство споростовується наданими ним квитанціями про перерахування ним грошей на банківську картку [PERSON] (такі факти остання підтвердила). Що стосується посилання на 21.10. 2025 року то поляцейські викликали йому швидку допомогу і його в той день відвезли до лікарні. Просив в задоволені заяви відмовити. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, заслухавши думку учасників справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення заяви, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 12 ЦПК України передбачає, зокрема те, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Положеннями ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлені судом фактичні обставини справи. Копією довідки до огляду МСЕК серії 12 ААВ №061696 [PERSON] є інвалідом 3 групи. (а.с. 12). Згідно копії витягу з реєстру територіальної громади № 2025/013818472 від 20.09.2025 року та копії витягу з реєстру територіальної громади № 2025/015663117 від 24.10.2025 року [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 19-20). Відповідно до копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 22.07.2015 року, серії [NUMBER] від 24.07.2024 року, серії [NUMBER] від 25.08.2022 року [PERSON] записана матір`ю [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 21-23). Відповідно до копій протоколів про адміністративних правопорушень серії ВАВ № 955839 від 21.10.2025 року, ВАД № 319594 від 21.10.2025 року, ВАД №988683 від 21.10.2025 року, ВАД № 134246 від 21.10.2025 року, ВАД № 134245 від 21.10.2025 року, та протоколу серії ВАД № 320470 від 21.10.2025 року відносно [PERSON] складено протоколи про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення. (а.с. 24-29). Оригіналів цих документів стороною завниці не надані. Копією Термінового заборонного припису серія АА №611226 від 20.10.2025 року стверджується, що на [PERSON] у зв`язку із скоєнням домашнього насильства накладено зобов`язання, а саме: строком на 5 діб заборони в будь який спосіб контактувати з постраждалою особою. (а.с. 30). Окрім цього, відносно [PERSON] було видано 21.10.2025 року 2 заборонних приписи серії АА №393216 та серії АА 393217 у зв`язку із скоєнням домашнього насильства накладено зобов`язання, а саме: строком на 7 діб залишити місце проживання постраждалої особи, заборони на вхід та перебування в місці проживання та заборони в будь який спосіб контактувати з постраждалою особою. (а.с. 31-32). Копією консультаційного висновку експерта встановлено діагноз пацієнту [PERSON] «забійна гематома в 3 пр. плеча». (а.с. 33). Окрім цього судом досліджено відеодокази, що свідчать про наяність психологічного насильства відносно потерпілих. А також: довідку № 169 від 06.11.2025 року видану ГО «Центр «Жіночі перспективи», висновок психолога від 31.10.2025 року [PERSON] , витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00039128266 від 04.04.2023 року та інші докази подані учасниками справи, які містять у матеріалах справи. В судовому засідані свідок [PERSON] , що є дружиною [PERSON] пояснила, що тривалий час не підтримає з ним шлюбні відносини і проживає в Італії. В квртирі, що належить її чоловіку в [PERSON] проживає їх спільний син. Зараз вона хоче розлучитись з [PERSON] , бо під час спільного проживання з ним раніше систематично вчиняв сварки, але про події які відбувалися останнім часом їй відомо зі слів [PERSON] . Мотиви, з яких виходить суд при розгляді справи та застосовані норми права. Главою 13 розділу IV ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Згідно з п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана, зокрема, особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до п. 3, 4, 6, 8, 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. При цьому, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Положеннями ст.21 цього Закону передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст.26 даного Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника, із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Обмежувальним приписом стосовно кривдника є встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Вирішуючи заяву [PERSON] , суд бере до уваги, що у матеріалах справи наявний відеозапис, згідно з якими кривдник [PERSON] , погрожував фізичною розправою потерпілій та нецензурно висловлювався в її сторону та дітей. За змістом ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. Частинами 2, 3, 4 ст.26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, враховуючи встановлені фактичні обставини та їх правове регулювання, оцінивши зібрані докази, суд дійшов переконання, що заявником надано належні та допустимі докази, які в своїй сукупності підтверджують факти вчинення психологічного насильства щодо неї зі сторони заінтересованої особи, має систематичний характер, те що [PERSON] є беззаперечним кривдником, а вжиті заходи, а саме видача обмежувального припису не вплинули на поведінку останнього і він продовжує вчиняти протиправні дії, а тому існують ризики продовження чи повторного вчинення насильства та загрози настання тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи. З підстав, наведених вище, суд погоджується із доводами [PERSON] та з метою застосування дієвого та ефективного захисту її інтересів, а також недопущення повторного випадку домашнього насильства, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви та видачі обмежувального припису щодо [PERSON] та дітей. Однак суд дійшов переконання, що обмежувальний припис щодо [PERSON] слід видати на строк 1 місяці із забороню наближатися на відстань не менше 50 м. до місця проживання постраждалих осіб, оскільки саме такі обов`язки тимчасового обмеження прав кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалих осіб будуть достатнім, обґрунтованим та легітимним заходом втручання у права та свободи особи, а тому заява підлягає частковому задоволенню. Судові витрати по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: partial