Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У серпні 2025 року акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (далі АТ «ПУМБ») через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості на загальну суму 220 579,08 грн та витрат щодо сплати судового збору. Позов мотивовано тим, що між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] укладено кредитні договори, а саме: 25.09.2018 кредитний договір №2001125298301, за яким видано кредит у сумі 51 953,36 грн; 15.09.2023 кредитний договір №1022856031, за яким видано кредит у сумі 100 000 грн. Відповідач тривалий час свої кредитні зобов`язання належними чином не виконує, у зв`язку з чим заборгованість останнього станом на 09.04.2025 становила: - за кредитним договором від 25.09.2018 № 2001125298301 - 87 059,43 грн, з яких: 51 953,36 грн - заборгованість за кредитом; 35 106,07 грн - заборгованість за процентами; - за кредитним договором від 15.09.2023 № 1022856031 - 133 519,65 грн, з яких: 87 501,09 грн - заборгованість за кредитом; 11,16 грн - заборгованість за процентами; 46 007,4 грн - заборгованість за комісією. Загальна сума заборгованості за вищевказаними кредитними договорами становить 220 579,08 грн. Позивач направив письмові вимоги (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкетах на отримання кредитів, однак у наданий строк заборгованість останнім погашена не була, що стало підставою для звернення до суду. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 07.10.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача АТ «ПУМБ» не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі та висловив згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання рекомендованого поштового повідомлення за зареєстрованим місцем проживання, про наявність поважних причин неявки до судового засідання не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з положеннями частини 8 статті 178, частини 4 статті 223 та частини 1 статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до зазначених правовідносин, суд дійшов таких висновків. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 25.09.2018 [PERSON] підписав заяву №2001125298301 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «ПУМБ». Згідно з зазначеною заявою [PERSON] встановлено кредитний ліміт на суму 4 000 гривень, який відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту збільшено до 51 953,36 грн, на строк 12 місяців, який зі спливом цього строку продовжується кожного разу на той самий строк у разі відсутності заперечень будь-кого із сторін, та сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 47,88 % річних. 15.09.2023 [PERSON] підписав заяву № 1022856031 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «ПУМБ», у якій зазначено, що клієнт (відповідач) просив надати йому споживчий кредит на таких умовах: сума 100 000,00 грн, строк 24 місяці, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99 %, розмір процентної ставки 0,01% річних, схема повернення кредиту: ануїтетна (рівними платежами), графік платежів за яким сума платежу за розрахунковий період з 15.09.2023 до 15.09.2025 щомісяця становить 7 157,1 грн та останній платіж 7 157 грн, а усього за період (24 місяці) 171 770,30 грн; комісія за обслуговування кредитної заборгованості 2 990,00 грн щомісяця, а усього за період (24 місяці) 71 760,00 грн. Відповідачем [PERSON] 25.09.2018 та 15.09.2023 також підписано паспорт споживчого кредиту, в якому визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, зокрема, сума/ліміт кредиту, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту. На підтвердження надання кредитних коштів за укладеним кредитним договором від 15.09.2023 № 1022856031 позивачем долучено до матеріалів справи платіжну інструкцію від 19.02.2021 №TR.47551290.49440.8810, за якою здійснено перерахунок кредитних коштів у розмірі визначеному таким договором. Згідно з банківськими виписками на рахунках за укладеними договорами суд встановив, що відповідач користувався наданими позивачем кредитними коштами. Відповідно до розрахунків позивача вбачається, що у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань відповідачем станом на 09.04.2025 заборгованість становить: за кредитним договором від 25.09.2018 № 2001125298301 - 87 059,43 грн, з яких: 51 953,36 грн - заборгованість за кредитом; 35 106,07 грн - заборгованість за процентами; за кредитним договором від 15.09.2023 № 1022856031 - 133 519,65 грн, з яких: 87 501,09 грн - заборгованість за кредитом; 11,16 грн - заборгованість за процентами; 46 007,4 грн - заборгованість за комісією. У зв`язку з невиконанням кредитних зобов`язань, АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» направлено на адресу відповідачу письмову вимогу щодо необхідності погашення заборгованості. Оскільки відповідач допустив порушення взятих на себе зобов`язань за кредитними договорами, позивач за захистом свого порушеного права звернувся до суду. Норми права, які були застосовані судом Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. За ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів такого виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, підписання договорів свідчить про те, що відповідач всі умови цілком зрозумів та своїм підписом письмово підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні цих договорів, вільні у виборі контрагента та умов договору. Частиною 1 статті 663 ЦК України передбачено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати своєї умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умов розроблює підприємець (в даному випадку банк). Так як умови договору розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на редакцію статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Судом встановлено, що за умовами договорів сторонами було погоджено тип кредиту сума/ліміт/кредиту, строк кредитування, процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту. Враховуючи, що сторони домовилися про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком витяг з Пубічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, паспорт споживчого кредиту можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладених із відповідачем кредитних договорів. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Частиною першою ст. 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Мотивована оцінка і висновки суду Судом встановлено, що відповідач з умовами договорів був ознайомлений, підписав такі договори, однак їх умови порушив, зворотного відповідачем не доведено. Розмір заявленої до стягнення заборгованості за кредитними договорами за тілом кредиту та процентами підтверджується наданими суду розрахунками заборгованості. На час розгляду справи судом також встановлено, що відповідач заборгованість перед позивачем по основній сумі боргу та за відсотками за кредитними договорами не сплатив та відповідних доказів до суду не надав. Відповідно до п.п. 5.7.3 частини 5 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (в редакції від 06.04.2018) комісія за обслуговування кредитної заборгованості за споживчим кредитом встановлюється за послуги банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості сплачується щомісячно в термін сплати процентів за користування споживчим кредитом за відповідний розрахунковий період у розмірі, зазначеному в заяві на приєднання до договору від початкової (наданої) суми споживчого кредиту (база розрахунку комісії). Згідно з абзацом третім частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. За частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливими, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Згідно з частиною першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21) відступила від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі №583/3343/19 (провадження № 61-22778св19) й постанові Верховного Суду від 15 березня 2021 року в справі №361/392/20 (провадження №61-16470св20) та зазначила, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Щодо наслідків включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації, що за законом повинна надаватися безоплатно, має застосовуватися той нормативно-правовий акт, який набув чинності на момент виникнення спірних правовідносин та в цій частині відміняє дію попереднього нормативно-правового акта, тобто застосуванню підлягає Закон України «Про споживче кредитування». Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, положення укладених між сторонами кредитних договорів щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів, є нікчемними. Відповідно до частини 2 статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами : - за кредитним договором від 25.09.2018 № 2001125298301 - 87 059,43 грн, з яких: 51 953,36 грн - заборгованість за кредитом; 35 106,07 грн - заборгованість за процентами; - за кредитним договором від 15.09.2023 № 1022856031 - 87 512,25 грн, з яких: 87 501,09 грн - заборгованість за кредитом; 11,16 грн - заборгованість за процентами. А всього в загальній сумі 174 571,68 грн. У стягненні комісії за обслуговування кредитної заборгованості за кредитним договором № 1022856031 від 15.09.2023 у розмірі 46 007,4 грн необхідно відмовити. Щодо розподілу судових витрат Беручи до уваги часткове задоволення позову,

Outcome: partial