Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

У серпні 2025 року адвокат Ульченко С.О. звернувся до суду з позовом, в інтересах [PERSON] , до Відділу Державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) про звільнення майна з-під арешту, в якому просив суд: скасувати (припинити) обтяження у вигляду арешту нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 1978125, зареєстровано 17.05.2005 за № 1978125, на підставі постанови № АА 916950 від 07.04.2005 року виданої ВДВС Уманського МРУЮ, об`єкт обтяження: квартира адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] , заявник Уманське відділення ДВС. В обґрунтування позову зазначив, що позивач [PERSON] є власником квартири, за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.07.2009. Співвласниками вище зазначеної квартири є [PERSON] та [PERSON] . Один із власників квартири є [PERSON] , який помер [INFO] , після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/3 частини у праві власності на квартиру за вищевказаною адресою. При здійсненні дій, пов`язаних з оформленням спадщини позивачем, постановою державного нотаріуса Кравець Г.В. про відмову у вчиненні нотаріально дії від 24.03.2023 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина з підстав перелічених нижче. За результатами перевірки фактів відсутності (наявності) заборони або арешту на спадкове майно виявлено арешт, реєстраційний номер обтяження 30083023. За результатами перевірки інформації з Єдиного реєстру боржників щодо [PERSON] знайдено шість записів. Рішенням Уманського міськрайонного суду по справі № 705/2355/23 вище вказані арешт та записи в Єдиному реєстрі боржників припинено, рішення Уманського міськрайонного суду набрало законної сили 25.07.2023, вказаним рішенням встановлені вище наведені факти. В процесі подальшого оформлення права на спадщину державним нотаріусом було виявлено арешт нерухомого майна реєстраційний номер обтяження 1978125, зареєстрований 17.05.2005 на підставі постанови АА 916950 виконавче провадження № 628482 від 07.04.2005 видавник ВДВС Уманського МРУЮ, об`єкт обтяження квартира, адреса [ADDRESS] , власник [PERSON] , заявник Уманське відділення ДВС. Згідно відповіді наданої [PERSON] . Відділом ДВС повідомлено, що арешт накладено постановою про відкриття виконавчого провадження № 628482 від 07.04.2005, на виконання виконавчого листа № 1-160, про конфіскацію майна, яке є власністю [PERSON] , що видав Уманський міськрайонний суд 05.04.2005. Відділом ДВС на адвокатський запит повідомлено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 628482 відкрите 07.04.2005 з примусового виконання виконавчого листа № 1-160 виданого Уманським міськрайсудом 29.03.2005 про конфіскацію майна. Постановою про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника № 628482 від 07.04.2005 накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , що належить позивачці та зареєстровано обтяження за № 1978125. Інформація, а також матеріали виконавчого провадження № 628482 знищені у зв`язку з закінченням строку зберігання. Інших виконавчих проваджень щодо позивачки на виконанні у відділі не перебувало. У відповідності до інформації з Єдиного реєстру боржників від 18.08.2025, щодо [PERSON] інформація в ЄРБ відсутня, виконавчих проваджень щодо неї немає. У відповідності до вироку суду від 11.03.2005, яким [PERSON] притягнуто до кримінальної відповідальності, та документів, що підтверджують право власності позивача на 1/3 частину квартири, позивач набула право спільної часткової власності на 1/3 частину вищезазначеної квартири, вже після прийняття рішення по справі № 1-160-2005 про конфіскацію майна. З моменту прийняття рішення про конфіскацію майна до моменту приватизації частини квартири минуло більше 3-х років. Позивач, у відповідності до вимог ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Таким чином, арешт накладений на майно, порушує право позивача, в частині вільного користування та розпорядження своїм майном, оскільки створює перешкоду їй як спадкоємцю набути право власності на зазначене майно в порядку спадкування. Також представник позивача у позові зазначив, що ст. 49 КК України, який діяв на момент винесення вироку, встановлює давність виконання обвинувального вироку. Так обвинувальний вирок не виконується, якщо його не було виконано в такі строки, рахуючи з дня набрання вироком законної сили: 1) один рік - при засудженні до покарання не більш суворого, ніж виправні роботи або направлення в дисциплінарний батальйон; 2) три роки - при засудженні до позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років; 4) десять років - при засудженні до більш суворого покарання, ніж позбавлення волі строком на п`ять років. При цьому обвинувальний вирок не може бути виконано, якщо від часу його винесення минуло п`ятнадцять років і давність не була перервана вчиненням нового злочину. Вирок вступив в законну силу 29.03.2005, отже строк виконання вироку закінчився 29.03.2010, а також із часу винесення вироку минуло вже більше 20 років. Виходячи з вищевикладеного, оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту захистити своє порушене право не має змоги, на час звернення із позовною заявою до суду за наявності арешту, накладеного на майно, порушується право власності позивача на спадкове майно, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а виконавчі провадження закриті та знищені за закінченням терміну зберігання, існування арешту порушує права позивача. Ухвалою судді від 26.09.2025 відкрито провадження у справі. 15.10.2025 представником відповідача Відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Паливодою О.П. у системі «Електронний суд» сформовано відзив на позовну заяву, який зареєстровано в суді 16.10.2025, в якому вона по суті фактів, викладених в позовній заяві, пояснила таке. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень (спецрозділ) та Автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні у Відділі перебувало одне виконавче провадження ВП № 628482, що відкрите 07.04.2005 з примусового виконання виконавчого листа № 1-160 виданого Уманським міськрайонним судом 29.03.2005 про конфіскацію майна, яке є власністю [PERSON] . Постановою про відкриття виконавчого провадження (з накладенням арешту на майно боржника) № 628482 від 07.04.2005 накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] та зареєстровано обтяження за № 1978125. Інформація про стан виконавчого провадження № 628482 відсутня в зв`язку з тим, що дане виконавче провадження знищено за закінченням терміну зберігання в архіві. Інші виконавчі провадження про стягнення боргів з [PERSON] на користь фізичних осіб, юридичних осіб та держави на виконанні у Відділі не перебували. Відповідно до вимог ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підстави для зняття державним виконавцем арешту з майна боржника [PERSON] відсутні. В інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. На цих підставах просила суд винести законне обґрунтоване рішення, відмовивши позивачу в задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з таких підстав. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ч. 2 ст. 386 ЦК України). Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11.03.2005 визнано винною [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та призначено їй покарання у виді п`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. Відповідно до інформації з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна № 437300568 від 29.07.2025 на квартиру за адресою: [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , накладено арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 1978125, зареєстрований 17.05.2005 на підставі постанови АА 916950 виконавче провадження № 628482 від 07.04.2005, видавник ВДВС Уманського МРУЮ, заявник Уманське відділення ДВС. Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22.06.2023 скасовано (припинено) обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, номер запису про обтяження: 30083023, рішення про державну реєстрацію № 45299766 від 31.01.2019, на підставі постанови про арешт майна боржника № 57442064 від 31.01.2019, виданої Уманським МВ ДВС ГРУЮ у Черкаській області, особа майнові права якої обтяжуються: [PERSON] , опис предмета обтяження: все майно. Зобов`язано Відділ Державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виключити з Єдиного реєстру боржників дані щодо [PERSON] , [INFO] , як боржника у виконавчому провадженні № 57442064. Зобов`язано Шевченківський відділ Державної виконавчої служби у місті Полтаві східного міжрегіонального управління міністерства юстиції виключити з Єдиного реєстру боржників дані щодо [PERSON] , [INFO] , як боржника у виконавчих провадження № 56861287, № 57536728, № 58018393, № 61512130, № 61512146. Листом Відділу ДВС № 82396/2 від 11.07.2025, наданим [PERSON] , повідомлено, що постановою про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту № 628482 від 07.04.2005, на виконання виконавчого листа № 1-160, про конфіскацію майна, яке є власністю [PERSON] , що видав Уманський міськрайонний суд 05.04.2005 на квартиру [ADDRESS] та належить на праві особистої власності [PERSON] , було накладено арешт та внесено відомості до ДРР та НМ. Відділом ДВС за вих. № 89589/5 від 08.08.2025 на адвокатський запит повідомлено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 628482, відкрите 07.04.2005 з примусового виконання виконавчого листа № 1-160, виданого Уманським міськрайсудом 29.03.2025 про конфіскацію майна. Постановою про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника № 628482 від 07.04.2005 накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , що належить позивачці та зареєстровано обтяження за № 1978125. Інформація про стан виконавчого провадження № 628482 від 07.04.2005 про конфіскацію майна, яке є власністю [PERSON] , відсутня в зв`язку з тим, що дане виконавче провадження знищено за закінченням терміну зберігання в архіві. Відповідно до інформації з Єдиного реєстру боржників від 18.08.2025 щодо [PERSON] інформація в ЄРБ відсутня. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст. 317 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦПК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1-3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини зазначений у ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». Порядок зняття арешту по завершеним виконавчим провадження визначено у п. 15 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мiнiстерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, а відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Суд вважає слушними доводи представника позивача у позові про закінчення строків давності виконання вироку Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11.03.2005. Також суд враховує, що навіть у разі звернення позивача до суду із заявою про звільнення від відбування додаткового покарання у виді конфіскації майна, орган виконавчої служби, яким накладався арешт, не може самостійно скасувати такий без рішення суду. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що наявні підстави для зняття арешту з нерухомого майна позивача для усунення необґрунтованих перешкод, які унеможливлюють реалізацію ним своїх законних прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved