Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

Адвокат Петричка О.Є., в інтересах [PERSON] , звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивав тим, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , батьками якого зазначеного сторін по справі, які у зареєстрованому шлюбі не проживали. Із акту обстеження матеріально-побутових умов № 1274 від 26.11.2025 вбачається, що позивачка разом із сином проживають в [ADDRESS] , але фактично зареєстровані по [ADDRESS] . Відповідач регулярно надає фінансову допомогу своєму синові шляхом перерахування коштів на банківську картку позивачки. Однак з метою забезпечення стабільності таких платежів та їх офіційно закріплення, шляхом видачі виконавчого листа і подальшого стягнення через органи виконавчої служби, а також для забезпечення прав та інтересів сина, остання змушена звернутись із даним позовом до суду. На підставі вищевикладеного, представник позивача просить суд стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 4 000 грн., щомісячно починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивачки, адвокат Петричка О.Є. подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності [PERSON] . Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно із ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З матеріалів справи вбачається, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов № 1274 від 26.11.2025 вбачається, що позивачка разом із сином проживають в [ADDRESS] , але фактично зареєстровані по [ADDRESS] . Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. А згідно зі ст. 8 Закону України Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом із тим, суд враховує заяву відповідача, якою він позовні вимоги визнав у повному обсязі. За таких обставин, враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved