Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

Представник позивачки адвокат Мудревська Я.М. звернулась до суду з даним позовом до відповідача. В обґрунтування позову зазначає, що починаючи з вересня 1990 року з нею почала проживати її мати [PERSON] по [ADDRESS] . Також за даною адресою проживали чоловік позивачки [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON] . Відомості про реєстрацію матері позивачки помилково не були внесені до карточки прописки. Але згідно свідоцтва від 02.04.1996 року право власності на квартиру по [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. 18 травня 1998 року мати позивачки померла. [INFO] помер син позивачки [PERSON] . [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] . З метою оформлення права на спадщину після померлих матері, чоловіка та сина позивачка звернулась в нотаріальну контору, але їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю підтвердження факту прийняття спадщини після смерті матері. Тому представник позивачки просить суд встановити факт прийняття позивачкою [PERSON] спадщини після смерті матері [PERSON] померлої [INFO] . Ухвалою від 01 грудня 2025 року відкрито загальне позовне провадженя та призначено підготовче судове засідання на 07 січня 2026 року, про що учасники справи повідомлені належним чином. В підготовче судове засідання позивач та її представник не з`явились, позивачка надала до суду заяви про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Крім того, розглянувши визнання відповідачем [PERSON] зазначеного позову, суд приходить до наступного висновку. Положенням ч.4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому судовому засіданні рішенні у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього кодексу. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Поскільки визнання відповідачем позову у даному випадку не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб, поскільки позивачка і відповідач являються спадкоємицями після смерті [PERSON] , інші спадкоємці з часу її смерті не заявили про свої права на спадщину, тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому судовому засіданні. Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, які підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, наданими учасниками справи на підтвердження своїх вимог та заперечень щодо позову, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Так, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] у віці 64 роки, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.19) Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] , в графі «Мати» зазначено [PERSON] (а.с.16) Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] 20 серпня 1983 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON] (а.с.15) Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 02 жовтня 1996 року одноквартирний будинок по [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.20) Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] у віці 63 роки (а.с.18) Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] у віці 39 років (а.с.17) Згідно довідки Талалаївської селищної ради від 20.10.2025 року [PERSON] дійсно похоронила за власні кошти [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.9) Згідно довідки Талалаївської селищної ради від 12.06.2025 року [PERSON] до дня смерті був зареєстрований по [ADDRESS] . Разом з ним проживала та була зареєстрована дружина [PERSON] (а.с.8) Повідомленням приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу ід 24.07.2025 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , оскільки з поданих документів не вбачається факту прийняття спадщини (а.с.10) Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного. Спадкодавець [PERSON] 1998 році, тобто в період дії положень ЦК УРСР, які необхідно застосовувати до даних правовідносин. Згідно ст 529 ЦК УРСР спадкоємцями першої черги за законом в рівних частках є діти, дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно ст 530 ЦК УРСР при відсутності спадкоємців першої черги або неприйняття ними спадщини, успадковують у рівних частках брати і сестри померлого як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ст 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину у разі : якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Крім того, при вирішенні позову судом застосовуються положення Цивільного Кодексу УРСР 1963 року. Системний аналіз положень Розділ VІІ «Спадкове право» ЦК УРСР в редакції 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 524 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Отже, спадкоємством вважається перехід майна померлого (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) у порядку, передбаченому статтями 529-535 ЦК УРСР. Згідно положень ЦК УРСР до складу спадщини померлої [PERSON] ввійшла і частка направо власності в будинку по [ADDRESS] , у якому на даний час проживає позивачка. В судовому засіданні встановлено, що від встановлення факту прийняття спадщини залежить виникнення та зміна майнових та немайнових прав позивачки, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом. Матеріалами справи підтверджується факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті матері [PERSON] . Тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved