Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. [PERSON] (далі по тексту позивач) звернувся до суду з вищевказаним позовом до Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області (далі - відповідач), обґрунтовуючи підставність вимог тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Відповідно після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, до складу майна якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS] . Звернувшись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, нотаріусом було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи тим, що правовстановлюючий документ на вказаний вище житловий будинок свідоцтво № [NUMBER] видане на домоволодіння, яке належало до майна колгоспного двору, головою якого була [PERSON] . Таким чином, позивач вимушений звернутися до суду У визначений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 04.11.2025 ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області відкрито провадження у даній справі, призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, а також витребувано у приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Врублевської Ю.В. матеріали спадкової справи № 60/2025 до майна померлої [INFO] [PERSON] . 25.11.2025 від приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Врублевської Ю.В. надійшли копії матеріалів спадкової справи № 60/2025. 28.11.2025 від відповідача надійшла заява у якій зазначено, що Турбівська селищна рада Вінницького району Вінницької області не заперечує проти позовних вимог [PERSON] та просить слухання по справі проводити без участі їх представника. 02.12.2025 від представника позивача - адвоката Петришиної І.А. надійшло клопотання про витребування доказів з Турбівської селищної ради Вінницької області, а саме погосподарську книгу за 1991-1995 р., щодо домогосподарства, головою якого була [PERSON] , [ADDRESS] . 02.12.2025 ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області задоволено клопотання представника позивача та витребувано з Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, а саме погосподарську книгу за 1991-1995 р.р., щодо домогосподарства, головою якого була [PERSON] , [ADDRESS] . 08.12.2025 до суду від Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області надійшли запитувані документи. У підготовче судове засідання позивач та відповідач, а також їхні представники не з`явилися. 06.01.2026 представником позивача подано до суду заяву про здійснення розгляду справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З огляду на викладене, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів та за відсутності сторін. Ураховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно й безпосередньо оцінивши зібрані в справі докази, встановив, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку прийняв її син [PERSON] , [INFO] , подавши 23.06.2025 відповідну заяву приватному нотаріусу Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Врублевській Ю.В. (а.с. 34). Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Аналогічна інформація зазначена у повному витязі з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00054421569 від 28.10.2025 (а.с. 49). Батько позивача [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 11). Згідно свідоцтва про право власності на домоволодіння № [NUMBER] від 18.03.1990, житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований по [ADDRESS] належить колгоспному двору головою якого є [PERSON] (а.с. 14-15). Відповідно до інформації зазначеної у технічному паспорті ТІ01: [NUMBER] від 30.09.2025 виготовленого на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] загальна площа житлового будинку становить 79,6 кв. метри, житлова 42,3 кв. метри (а.с. 16-20). Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості житлового будинку по [ADDRESS] , загальною площею 79,60 кв. метри та житловою площею 42,3 кв. метри станом на 28.10.2025 становить 85 001,39 грн. (а.с. 22-23). Постановою приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Врублевської Ю.В. № 214/02-14 від 28.10.2025 відмовлено [PERSON] у видачі на його ім`я свідоцтва про право власності за законом на житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] , після смерті [INFO] [PERSON] . Постанова мотивована тим, що у наданому спадкодавцем правовстановлюючому документі на житловий будинок - свідоцтві № [NUMBER] зазначено, що жилий будинок [ADDRESS] належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 120 Цивільного кодексу Української РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Таким чином, нотаріусу неможливо встановити з наданого спадкоємцем документа, яка частка зазначеного вище будинку належала [PERSON] (а.с. 13). У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 зазначено, що у разі неможливості оформлення спадкових прав у нотаріуса особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи те, що позивач бажає оформити спадщину після смерті своєї матері та не має можливості реалізувати свої права, у зв`язку із відсутністю інформації у нотаріуса про розмір частки спадкодавця у житловому будинку [ADDRESS] , наведене послугувало підставою для звернення до суду. Відповідно до статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З матеріалів спадкової справи № 60/2025 судом встановлено, що інші спадкоємці, окрім позивача, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] відсутні. Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною першою статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Водночас, згідно статті 120 ЦК Української PCP майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. На підставі статтей 121, 123 ЦК Української PCP володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.2005 (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Згідно п.п. "а" п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 не втратили права на частку в його майні. В ході судового розгляду судом встановлено, що згідно інформації зазначеної у виписці з погосподарської книги наданої Турбівською селищною ради Вінницького району Вінницької області із супровідним листом № 07-11/3062 від 05.12.2025 у погосподарській книзі № 196 (1991-1995 роки) на житловий будинок по [ADDRESS] , членами господарства є виключно його голова [PERSON] , [INFO] (а.с. 99-102). Таким чином, на підставі зібраних у справі доказів, суд приходить до висновку, що як станом на 15.04.1991, так і на момент своєї смерті [PERSON] була одноосібним власником житлового будинку по [ADDRESS] , загальною площею 79,6 кв. метри та житловою площею 42,3 кв. метри. Встановлені судом обставини, які перевірені зібраними у справі доказами свідчать, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті матері [PERSON] , спадщину прийняв, утім реалізувати свої права в нотаріальному порядку позбавлений можливості за вказаних вище обставин. Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. З урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, наявність порушеного права позивача є очевидним, отож суд дійшов висновку, що вимога про визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, ґрунтується на нормах діючого законодавства, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved