Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

Представник позивача Миц Ірина Володимирівна звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» 181 294,60 грн. матеріальної шкоди в порядку суброгації; стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» 3028,00 грн. судового збору. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що АТ «СГ «ТАС» (приватне) укладено Генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку №FА-00034006. Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу Iveco Stralis (ТК IV-Y2), д.н. [NUMBER] . Пункт 14 Реєстру застрахованих ТЗ. 15.09.2022, о 06 год 45 хв, на автодорозі Київ-Чоп 586км+65м, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю Застрахованого Iveco Stralis (ТК IV-Y2), д.н. [NUMBER] та ТЗ Renault Magnum, д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . У результаті зазначеної ДТП було пошкоджено Застрахований ТЗ Iveco Stralis (ТК IV- Y2), д.н. [NUMBER] , що підтверджується постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 грудня 2022 року (справа № 456/3291/22) та якою відповідача визнано винним у скоєні ДТП. Враховуючи наявність Договору страхування, представник власник пошкодженого автомобіля Iveco Stralis (ТК IV-Y2), д.н. [NUMBER] звернувся до позивача з заявою про настання події ДТП. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля ТЗ Iveco Stralis (ТК IV-Y2), д.н. [NUMBER] проведено його огляд, про що складено протокол огляду ТЗ та отримано рахунок №Lv005992/353368 від 30.11.2022 року з платіжним дорученням №4934 від 20.02.2023 року, відповідно до якого вартість ремонту Iveco Stralis (ТК IV-Y2), д.н. [NUMBER] склала 416 874,52 грн. На підставі отриманих документів та заяви-погодження на виплату страхового відшкодування, АТ «СГ «ТАС» (приватне) затверджено страховий акт № 03703/01/923 від 23.02.2023 року на суму 391294,60 грн., яку було виплачено, що підтверджується платіжною інструкцією №321096 від 27.02.2023 року. Враховуючи, що винуватцем ДТП є Відповідач, а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» згідно Полісу № 210288803 позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування. ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» виплатило страхове відшкодування за полісом № 210288803 у розмірі 210 000,00 грн. Виплата страхового відшкодування підтверджується платіжною інструкцією № ЗР025734 від 04.04.2023 року та №ЗР025735 від 04.04.2023 року. Представник страхової компанії відповідача надав відповідь на адвокатський запит про те, що цивільно - правова відповідальність [PERSON] застрахована ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР- 210288803 (далі - Поліс) та Договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту 202212021508. Розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 391 294,60 грн., при цьому Полісом № 210288803 покрито частину шкоди на суму 210 000,00 грн., то залишок шкоди, що підлягає стягненню з відповідача, складає: 181 294,60 грн. = 391 294,60 грн. - 210 000,00 грн.. Ухвалою судді від 23.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, зокрема на 03.11.2025, 05.12.2025 та 06.01.2026, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення повернулися на адресу суду 17.11.2025 та 16.12.2025 з відміткою у графі «Розписка в одержанні» - «Грабович». Крім того, про призначення судового засідання на 05.12.2025 відповідача повідомлялось шляхом здійснення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик відповідача в судові засідання на підставі ст. 128 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому, відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.11.2018 року між ПАТ «СГ «ТАС» та ТОВ «ОТП Лізинг» укладено Генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку №FА-00034006. Предметом Договору є страхування транспортного засобу Iveco Stralis (ТК IV-Y2), д.н. [NUMBER] (пункт 14 Реєстру застрахованих ТЗ). Договір набирає чинності з 00 год. 00 хв. місцевого часу 12.11.2018р. та діє протягом 1 (одного) року/12 місяців, тобто до 10.11.2019 року. Договір автоматично продовжує термін дії на кожен новий строк ( на кожен новий рік/дванадцять місяців), якщо жодною зі Сторін не буде подано письмове повідомлення про бажання припинити дію Договору (період страхування), за 30 календарних днів до дати його запланованого припинення. 15.09.2022 року о 06 год. 45 хв. на автодорозі Київ-Чоп 586 км-65 м, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю Застрахованого Iveco Stralis (ТК IV-Y2), д.н. [NUMBER] та ТЗ Renault Magnum, д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05.12.2022 року у справі №456/3291/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Враховуючи наявність Договору страхування, представник власника пошкодженого автомобіля Iveco Stralis (ТК IV-Y2), д.н. [NUMBER] звернувся до позивача із заявою про настання події та виплату страхового відшкодування. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля ТЗ Iveco Stralis (ТК IV-Y2), д.н. [NUMBER] , проведено огляд, про що складено протокол огляду транспортного засобу та отримано рахунок №Lv005992/353368 від 30.11.2022 року з платіжним дорученням №4934 від 20.02.2023 року, відповідно до якого вартість ремонту Iveco Stralis (ТК IV-Y2), д.н. [NUMBER] склала 416 874,52 грн.. ПАТ «СГ «ТАС» складено розрахунок суми страхового відшкодування та страховий акт №03703/01/923 від 23.02.2023 року на суму 391 294,60 грн., яку було виплачено, що підтверджується платіжною інструкцією №321096 від 27.02.2023 року. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» згідно полісу №210288803. ПАТ «СГ «ТАС» звернулося до страхової компанії відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу. ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» задовольнило заяву позивача на суму 210 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №ЗР025734 від 04.04.2023 року на суму 50 000,00 грн. та платіжною інструкцією №ЗР025735 від 04.04.2023 року на суму 160 000,00 грн., та покриває лише частину витрат позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. За правилами ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Така ж позиція викладена у ст. 27 Закону України «Про страхування». Згідно з наведеними положеннями до страховика в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією. Відповідно до ст. 980 ЦК України та ст. 4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Таким чином, Цивільний кодекс України та Закон України «Про страхування» передбачає три види страхування, а саме особисте, майнове та страхування відповідальності. Виходячи із вищезазначеного, можливість застосування механізму суброгації обмежена рамками майнового страхування з урахуванням наведених приписів. Суброгація істотно відрізняється від регресу. Основна відмінність суброгації від регресу полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Таким чином, регрес - це нове право, що виникає у особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги страховика до регресату, через те що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням. А, отже, у страхуванні відповідальності, навіть після виконання зобов`язання страховиком, суброгація не припустима, оскільки виникають правовідносини із відшкодування витрат у порядку регресу. Відповідно п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування. Із правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення з особи, винної у настанні страхового випадку, сум виплаченого страховою компанією страхового відшкодування, викладеного в постанові від 25.12.2013 року у справі №6-112цс13 вбачається, що при розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив наступний правовий висновок: у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). При цьому, перебіг позовної давності не змінюється і він обчислюється від дня настання страхового випадку (ч. 1 ст. 261, ст. 262 ЦК України). Страхувальник, який отримав майнову шкоду, набув право вимоги відшкодування до заподіювача, але у зв`язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача. Таким чином, у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме: страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, до ПАТ «Страхова група «ТАС» перейшло право вимоги до відповідача на підставі ст. 993 ЦК України в порядку суброгації на недоплачену суму відшкодування 181 294,60 грн. (391 294,60 грн. (сума заподіяної внаслідок ДТП шкоди) 210 000,00 грн. (сума відшкодування, здійсненого на користь позивача ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП») = 181 294,60 грн.). Будь-яких доказів в обгрунтування заперечень проти позову відповідачем суду надано не було. Отже, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування підтверджується наявними матеріалами справи, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню судом. Враховуючи наведене, відповідач [PERSON] повинен відшкодувати позивачу у порядку суброгації 181 294 грн. 60 коп.. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 3028,00 грн..

Outcome: approved