Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

Рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 23 грудня 2025 року позовну заяву [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Магдич Ольга Олександрівна, до [PERSON] , [PERSON] , приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Кашанської Марії Іванівни про визнання права власності на частину спільного сумісного майна колишнього подружжя задоволено. Визнано за [PERSON] право власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] право власності на частину земельної ділянки площею 0,2501 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] кадастровий номер 6122488800:02:003:0041. До закінчення судових дебатів у даній справі представник позивача [PERSON] - адвокат Магдич О.О. звернулася до суду із усною заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій вона просить ухвалити додаткове рішення у даній справі, в частині розподілу судових витрат, на підставі доказів, які воно зобов`язалася подати протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Від представника позивача [PERSON] - адвоката Магдич О.О. надійшла заява, зареєстрована через канцелярію суду 31 грудня 2025 року, про ухвалення додаткового рішення, в якій вона просить ухвалити додаткове рішення у даній справі, в частині розподілу судових витрат, а саме стягнення витрат на правову допомогу з відповідачів на користь позивача. Заява подана 26 грудня 2025 року засобами поштового зв`язку. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення та задоволення заяви представника позивача [PERSON] - адвоката Магдич О.О. про розподіл судових витрат, а саме стягнення з відповідачів на користь позивача понесених позивачем витрат на правову допомогу та сплаченого судового збору з наступних підстав. Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч.3, 4 ст.270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. В силу ч.1 ст.134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Частиною 8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Так, з матеріалів справи вбачається, що при ухваленні рішення у даній справі про задоволення позову в резолютивній частині рішення не вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме витрат понесених позивачем на правову допомогу . Відповідно до вимог ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що позивачем понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 15000 грн, що підтверджується актом приймання-передачі виконаних адвокатом та оплачених замовником послуг з надання правової допомоги у справі про визнання права власності на майно №598/972/23 від 25.12.2025 (т.2 а.с.132), копією договору про надання правничої (правової) допомоги від 22.01.2022 (т.1 а.с.133), ордером (т.1 а.с.31), протоколами судових засідань та матеріалами даної справи. Так, з детального опису наданих послуг правничої допомоги відповідно до договору про надання правничої (правової) допомоги від 22.01.2022 (т.1 а.с.133) та акту приймання-передачі виконаних адвокатом та оплачених замовником послуг з надання правової допомоги у справі про визнання права власності на майно №598/972/23 від 25.12.2025 (т.2 а.с.132) вбачається, що надані послуги складаються зокрема з: - ознайомлення з наявними документами, матеріалами спадкової справи, співставлення мотивів та доводів Замовника із нормами законодавства та обставинами справи, ознайомлення з правовою ситуацією, узгодження із Замовником правової позиції, що передбачає затрату робочого часу від трьох годин та оплату у розмірі 3000 грн із розрахунку 1 година = 1000 грн; - підготовка позовної заяви, в т.ч. надання запитів з метою отримання інформації органів нотаріату, а також вивчення судової практики Верховного Суду з даного питання, підготовка захисту позивача в суді першої інстанції, усні консультації Замовника з метою його підготовки до судових засідань та підготовчих засідань суду, що передбачає затрату робочого часу від шести годин та оплату у розмірі 6000 грн із розрахунку 1 година = 1000 грн; - участь у підготовчих судових засіданням, судових засіданнях розгляду справи по суті, в тому числі підготовка клопотань про допит свідків, заперечень щодо застосування строків позовної давності, підготовка та проведення судових дебатів, тощо, передбачає затрату робочого часу адвоката від шести годин та оплату у розмірі 6000 грн із розрахунку 1 година = 1000 грн. Беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, зокрема складність даної справи, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг [PERSON]., виходячи із засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості, суд, вважає, що відшкодуванню на користь [PERSON] підлягають судові витрати у розмірі 15 000 грн, оскільки зазначений стороною позивача розмір відповідає загальним засадам цивільного законодавства - справедливості та розумності. Зазначений розмір судових витрат, зокрема на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони та тривалості слухання справи у суді. Такі висновки узгоджуються із правовою позицією, що міститься у постанові Верховного Суду від 10.04.2024 року у справі №367/6289/21. Враховуючи все вищенаведене суд приходить до висновку, про розподіл судових витрат, а саме стягнення з відповідачів у даній справі [PERSON] , [PERSON] , які є спадкоємцями [PERSON] , на користь позивача понесених позивачем витрат на правову допомогу та сплаченого судового збору. При цьому, суд враховує, що дії відповідача приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Кашанської Марії Іванівни у даній справі не оскаржуються, а винесена останньою постанова №17/02-31 від 15 жовтня 2020 року, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на другу частину житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] та на другу частину земельної ділянки площею 0,2501га, цільове призначення якої:для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд, яка розташована за адресою с.Чернихівці Збаразького району Тернопільської області, оскільки на час смерті [PERSON] , [INFO] , [PERSON] не був її чоловіком (т.1 а.с.12), є лише підставою для звернення до суду. Таким чином, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7500 грн з кожного. Також відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів в користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн, за розгляд даної позовної заяви майнового характеру. При цьому, суд бере до уваги квитанцію про сплату 19.01.2023 позивачем судового збору в розмірі 1073,60 грн (т.1 а.с.4). Разом з тим, суд, враховує, що відповідно до ч.7 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом. Відповідно до вимог п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що звільняються від сплати судового збору особи з інвалідністю I та II груп. Беручи до уваги те, що відповідач [PERSON] є інвалідом І групи, що підтверджується копією довідки до акта медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0817101 від 03.10.2017, а тому на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» його слід звільнити від сплати судового збору та компенсувати позивачу сплачений судовий збір за рахунок держави в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати у справі необхідно покласти на учасників судового процесу у розмірі фактично понесеному ними, оскільки останніми не заявлялися клопотання про стягнення інших судових витрат. На підставі наведеного та

Outcome: approved