Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя на розгляді перебувала цивільна справа за скаргою [PERSON] на дії приватного виконавця, стягувач: Комунальне підприємство «Водоканал», боржники: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитро Юрійович. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2025 у задоволені скарги відмовлено. 19 грудня 2025 року до суду від представника приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитра Юрійовича адвоката Іваниці Олени Олександрівни. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №2-3808/2010. В обґрунтування зазначено, що [PERSON] до Комунарського районного суду міста Запоріжжя подано скаргу на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича. 16 грудня 2025 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя відмовлено в задоволенні скарги. Так, під час судового засідання 16.12.2025 року, представником приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича, адвокатом Іваницею О.О., було зазначено про те, що ним понесено витрати на правничу допомогу у розмірі 8860 грн. та до на протязі п`яти днів до суду будуть надані відповідні докази. Під час подання заперечення на скаргу на дії приватного виконавця від 14.10.2025 року, було зазначено про орієнтований розмір витрати на правничу допомогу, які приватний виконавець Проценко Д.Ю. поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, які складали 6340,00 грн, це (з урахуванням поштових витрат та участі у одному судовому засіданні. Але у зв`язку з декількома судовими засіданнями (їх відкладення спричинені діями представника скаржника (перше засідання відкладено через необхідність з боку скаржника уточнення вимог скарги, друге через неявну представника скаржника, на третє представник не з`явився), розмір витрат на професійну правничу допомогу збільшився та станом на 16 грудня 2025 року, складає 8860,00 грн. У судовому засіданні представник приватного виконавця адвокат Іваниця О.О. підтримала вимоги зазначені у заяві та наполягала на ухваленні додаткового судового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу зі скаржника. У судове засіданні скаржник та його представник не з`явились, про день, час та місце розгляду справи буди повідомленні своєчасно та належним чином, причини не явки суду не відомі. Розглянувши заяву представника приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитра Юрійовича адвоката Іваниці Олени Олександрівни про стягнення витрат на правничу допомогу, дослідивши матеріали справи та наявні в ній письмові докази, суд дійшов до висновку, що вказана заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що хвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 16 грудня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги [PERSON] на дії приватного виконавця, стягувач: Комунальне підприємство «Водоканал», боржники: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитро Юрійович. /а.с. 105-110/ У письмових запереченнях представник приватного виконавця вказала орієнтований розмір судових витрат. 19 грудня 2025 року на адресу суду від представника приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитра Юрійовича адвоката Іваниці Олени Олександрівни надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №2-3808/2010. Пунктом 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Відповідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19). Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту. Зазначене відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19(провадження № К/9901/27657/20). Суд не зобов`заний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial