Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

03 листопада 2025 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява. На обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 07 червня 2024 року [PERSON] уклала із ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» електронний договір про надання фінансового кредиту № 07087-06/2024, відповідно до якого отримала кредит у сумі 9 000 грн, зобов`язавшись повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом. Товариство свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме надало [PERSON] грошові кошти шляхом переказу на її картковий рахунок. [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконала. 24 вересня 2024 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» уклало договір факторингу № 24092024, яким передало право вимоги за кредитним договором ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ». 16 жовтня 2025 року на адресу боржника було відправлено досудову вимогу за кредитним договором № 07087-06/2024 від 07 червня 2024 року, проте борг залишився непогашеним. У зв`язку з неможливістю вирішення спору у добровільному порядку позивач був вимушений звернутися до суду із вказаним позовом та із вимогою щодо стягнення із [PERSON] на свою користь заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 07087-06/2024 від 07 червня 2024 року у розмірі 28 350 грн, яка складається з 9 000 грн заборгованості за тілом кредиту, 14 850 грн заборгованості за відсотками, 4 500 грн заборгованості за штрафом, а також сплачений судовий збір у сумі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 06 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду на 04 грудня 2025 року, яке у подальшому, з підстави перебування судді у відпустці, було відкладене на 06 січня 2026 року. Додатково за клопотанням представника позивача, заявленим у змісті позову, витребувано в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» інформацію, яка містить банківську таємницю. 01 грудня 2025 року на виконання ухвали суду АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», засобами електронного зв`язку, надав витребувану інформацію. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 55, 56, 73). Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог у повному обсязі (а.с. 58, 76). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином засобами поштового зв`язку (а.с. 62), а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 63, 75). Поштове відправлення повторно повернулося з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзиву на позовну заяву чи заяв з процесуальних питань від відповідача не надійшло. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про місце, дату і час судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подавав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що 07 червня 2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту № 07087-06/2024 в електронній формі, відповідно до якого товариство надало позичальнику грошові кошти у сумі 9 000 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти (а.с. 13 зворот-20). Умови договору детально викладені в пунктах 1.1-1.6. договору. Зокрема, сума кредиту - 9 000 грн; строк договору - 120 днів, з 07 червня до 04 жовтня 2024 року; денна процентна ставка - 1,50% в день; кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] реквізити якої надані споживачем товариству. Паспорт фінансового кредиту, містить погоджені умови кредитування, що дублюють інформацію з Договору (а.с. 11-13) та підписаний одноразовим ідентифікатором W0913. Довідка про ідентифікацію підтверджує, що відповідач по справі [PERSON] ідентифікована товариством, а на її номер телефону було надіслано одноразовий ідентифікатор W0913, яким було підписано Договір про надання фінансового кредиту № 07087-06/2024 (а.с. 22). Довідкою виданою генеральним директором ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ», що діє на підставі угоди № ФК-П-2022/02-3 від 22 лютого 2022 року та надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, підтверджується успішний переказ коштів на платіжну картку № [NUMBER] , 07 червня 2024 року у сумі 9 000 грн (а.с. 23). З інформації, наданої на виконання ухвали суду, вбачається, що на ім`я [PERSON] ІПН [NUMBER] , банком емітовано платіжну картку № [NUMBER] , крім того, на вказаний рахунок 07 червня 2024 року, здійснено переказ коштів у сумі 9 000 грн, що підтверджує факт зарахування кредитних коштів (а.с. 64, 65, 67, 68). У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» свої зобов`язання за вказаним Договором про надання фінансового кредиту № 07087-06/2024 від 07 червня 2024 року, виконало у повному обсязі надавши відповідачу у розпорядження обумовлені Договором кредитні кошти. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Таким чином, судом встановлено що, посилання на обставини укладення вищезазначеного Договору про надання коштів у кредит у електронній формі, відповідає у тому числі положенням Закону України «Про електронну комерцію», оскільки позивачем доведено, що відповідач [PERSON] ідентифікувала себе в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції; надавши відповідні дані для заповнення формуляра заяви (П.І.П, РНОКПП, місце проживання, телефон, дані паспорту та ін.) та шляхом накладення простого електронного підпису погодилася із запропонованими умовами договору, підписавши їх. Факт підписання сторонами зазначеного Договору не спростований та не оспорюється. За таких обставин, судом встановлено, що між [PERSON] та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» виникли договірні відносини, оскільки між ними був укладений відповідний Договір про надання грошових коштів у кредит № 07087-06/2024 та підписаний одноразовим ідентифікатором. На переконання суду вказаний правочин є правомірним, адже в розумінні ст. 204 ЦК України його недійсність прямо законом не встановлена. Відомості щодо визнання даного Договору недійсним у суду відсутні, зустрічний позов стороною відповідача не заявлено. Відповідно до договору факторингу № 24092024 від 24 вересня 2024 року укладеного між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (Кредитор) та ТОВ «ФК «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (Новий кредитор), Кредитор відступив Новому кредитору права вимоги, визначені в Реєстрі Боржників (а.с. 25 зворот-30). Витяг з Реєстру Боржників від 24 вересня 2024 року до Договору факторингу № 24092024 від 24 вересня 2024 підтверджує передання права вимоги до [PERSON] за договором № 07087-06/2024, загальна сума заборгованості - 28 350 грн, з яких: 9 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 14 850 грн - заборгованість за відсотками; 4 500 грн - заборгованість за штрафом (а.с. 31). Акт прийому передачі Реєстру боржників від 24 вересня 2024 року підтверджує факт передання реєстру боржників у повному обсязі (а.с. 31 зворот). Факт виконання зазначених умов та здійснення оплати доводиться відповідною копією платіжної інструкції в національній валюті № 5895 від 24 вересня 2024 року (а.с. 32). Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою у випадку, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку щодо набуття позивачем ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» права грошової вимоги до [PERSON] , за кредитним договором № 07087-06/2024 від 07 червня 2024 року. Розрахунок заборгованості виконаний первісним кредитором ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» відображає нарахування кредиту та процентів за денною процентною ставкою, згідно якого заборгованість на момент відступлення права вимоги становила - 28 350 грн, з яких: 9 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 14 850 грн - заборгованість за відсотками; 4 500 грн - заборгованість за штрафом (а.с. 23 зворот-25). Заборгованість за кредитним договором новим кредитором (позивачем) не донараховувалася та залишилася незмінною. 16 жовтня 2025 року на адресу боржника було відправлено досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № 07087-06/2024 від 07 червня 2024 року, проте борг залишився непогашеним (а.с. 32 зворот). Зі змісту ст.ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як убачається зі змісту ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З урахуванням аналізу норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] уклавши з ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» кредитний договір № 07087-06/2024 від 07 червня 2024 року, право вимоги якого було відступлене позивачу ТОВ «ФК «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», належним чином своїх зобов`язань за договором не виконала, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту - 9 000 грн, заборгованості за відсотками - 14 850 грн, а всього - 23 850 грн. В той же час, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за штрафом, в сумі 4 500 грн задоволенню не підлягають, з огляду на наступне. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню частково. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 грн (а.с. 1, 9), який відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на відповідача пропорційно задоволеній частині вимог, що становить 84,13% та дорівнює 2 037,97 грн. Крім того, позивач ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8 000 грн, на підтвердження яких подав: копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року (а.с. 35); копію акту наданих послуг № 316 від 08 жовтня 2025 року (а.с. 35 зворот); копія детального опису наданих послуг до № 316 від 08 жовтня 2025 року (а.с. 36) та ордер на надання правничої допомоги (а.с. 36 зворот). Під час вирішення питання про стягнення витрат на професійну правову допомогу, суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц у постанові від 19.02.2020, згідно якого, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial