Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача загальну суму заборгованості за Договором позики №6161591124 від 27.11.2024 року у розмірі 22 796 грн. 05 коп., а також понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27 листопада 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та відповідачем було укладено Договір про надання грошових коштів у позику №6161591124, відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 10 000 грн. 00 коп., шляхом перерахунку на вказаний позичальником рахунок, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] , на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язувалась повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою. Так, відповідач свої зобов`язання відповідно до умов укладеного Договору позики не виконав, у той час як позикодавець свої зобов`язання виконав у повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в сумі 10 000 грн. 00 коп., у зв`язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем складає: 22 796 грн. 05 коп., з яких: 9 650 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 13 146 грн. 05 коп. - заборгованість за процентами. Ухвалою суду від 31.07.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу 15-денний строк з дня отримання даної ухвали суду для подання відзиву на позовну заяву. Витребувано від АТ КБ «Приватбанк» інформацію щодо банківської картки № [NUMBER] . Відповідач належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, скористався своїм правом та подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування відзиву вказує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази отримання кредитних коштів. Розрахунок на який посилається позивач не є первинним документом, який би підтверджував отримання кредиту, користування ним, укладання договору на умовах, які вказані позивачем, не може бути доказом наявності заборгованості. Позивач у своїх доводах посилається на факт перерахування грошових коштів на банківську карту, проте жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували належність вказаної карти саме відповідачу, до матеріалів справи не надано. Також, відсутні документи, які підтверджують ідентифікацію (верифікацію) банківської карти у фінансовій установі на його ім`я. У матеріалах справах відсутні будь які докази надсилання пропозиції укласти електронний договір (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною, що повністю порушує порядок укладання електронного договору та суперечить Закону України «Про електронну комерцію». Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, з якої убачається, що позивачем при подачі позову було долучено всі докази які підтверджують факт укладення кредитного договору, видачі кредитних коштів, наявну та непогашену заборгованість [PERSON] перед позивачем. Номер картки, на яку було здійснено перерахування коштів за Договором, в особистому кабінеті відповідач самостійно додав як таку, на яку бажає отримати кредитні кошти, і саме на цю картку № [NUMBER] , відповідачем було отримано суму позики у розмірі 10 000 грн. 00 коп. Відповідач надав суду заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких останній стверджує, що не отримував на свій рахунок кредитних коштів у розмірі 10 000 грн. 00 коп. та на підтвердження цього факту надає скрін-шот із застосунку «Приват24». Оскільки у даному випадку відсутній факт перерахування коштів, договір не набрав чинності та не породжує правових наслідків. Відповідно, будь-які твердження позивача щодо нарахування процентів, комісій або інших фінансових зобов`язань на підставі неукладеного договору є помилковими, не відповідають фактичним обставинам справи та не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог. Інших клопотань сторонами у справі заявлено не було. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, 27 листопада 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та відповідачем було укладено Договір про надання грошових коштів у позику №6161591124, відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 10 000 грн. 00 коп., строком на 360 днів, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом складає 3 686,00% річних., за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки -2 640,89% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом - 45 160 грн. 00 коп., за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 44 010 грн. 00 коп. Відповідно до п.2.6. Договору, за користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: 2.6.1. стандартна процентна ставка в день застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.2.5. цього Договору та становить: 1% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення цього Договору. В цей період можливе використання Позичальником право користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою та 0.87% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня з дати укладення цього Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із дат яка настане раніше). 2.6.2. Знижена процентна ставка 0.5% в день та застосовується відповідно до певних умов. Згідно до п. 3.1. Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: № [NUMBER] . Договір був підписаний відповідачем 27 листопада 2024 року о 09 годині 31 хвилині за допомогою одноразового ідентифікатора - 1040. Відповідно до витребуваної інформації від АТ КБ «Приватбанк», на ім`я відповідача в банку емітовано картку № [NUMBER] . Крім того, 27 листопада 2024 року на вказану банківську картку було зараховано грошові кошти у розмірі 10 000 грн. 00 коп. У виписці наданої АТ КБ «Приватбанк» за 27 листопада 2024 року в графі «сума у валюті операції» вказано 10 000 грн. 00 коп., «сума у валюті картки» - 9 950 грн. 00 коп., «сума знижок, сума комісії» - 50 грн. 00 коп., «залишок після операції» - 9 950 грн. 00 коп. Згідно до скрін-шоту зі застосунку «Приват24» наданого відповідачем до заперечень на відповідь на відзив, 27 листопада 2024 року, о 09 годині 31 хвилині, на його рахунок зараховано грошові кошти у розмірі 9 950 грн. 00 коп. Положеннями ст. 6 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину. За змістом ч.ч. 3, 4, 6, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно - комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно - цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредиту, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Судовим розглядом установлено та не заперечується сторонами, що 27 листопада 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та відповідачем було укладено Договір про надання грошових коштів у позику №6161591124. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача, що останній не отримував кредитних коштів у розмірі 10 000 грн. 00 коп., оскільки витребуваною інформацією від АТ КБ «Приватбанк» встановлено належність банківської картки відповідачу № [NUMBER] . Крім того, дата та час вказані у виписці АТ КБ «Приватбанк» та у скрін-шоті із застосунку «Приват24», наданого відповідачем, повністю збігаються із датою та часом укладанням вказаного Кредитного договору. Також, суд вважає необґрунтованими заперечення відповідача, що на його картковий рахунок 27 листопада 2024 року не зараховано кредитні кошти у розмірі 10 000 грн. 00 коп., адже сума зазначена 9 950 грн. 00 коп., оскільки такі заперечення спростовуються випискою від АТ КБ «Приватбанк». Враховуючи вищевикладене, позивачем доведено, що між ТОВ «Іннова Фінанс» та відповідачем було укладено Договір про надання грошових коштів у позику №6161591124 від 27.11.2024 року в електронній формі із застосуванням верифікації та наданням персональних даних останнього, проте останній не в повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені Кредитним договором, кошти не повернув. Відповідно до розрахунку, заборгованість відповідача за Договором про надання грошових коштів у позику №6161591124 від 27.11.2024 року за період з 27 листопада 2024 року по 24 червня 2025 року становить 22 796 грн. 05 коп., з яких: 9 650 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 13 146 грн. 05 коп. - заборгованість за процентами. З розрахунку убачається, що відповідач здійснив часткове погашення заборгованості на загальну суму 7 439 грн. 00 коп. Щодо заперечення відповідача, що розрахунок позивача є недоведеним, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано суду власного обґрунтованого та підтвердженого належними доказами розрахунку заборгованості, тому такі заперечення є безпідставними. Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідач не надав. Також, сторонами було погоджено розмір відсотків та порядок нарахування відсотків за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим суд погоджується з розміром та порядком нарахування відсотків за користування кредитними коштами. Відтак, зважаючи на вищевикладене, суд уважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved