Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення. В обґрунтування позову зазначив, що відповідачі зареєстровані та проживають у квартирі [ADDRESS] , користуються послугами з водопостачання та водовідведення, однак оплату за надані послуги не здійснюють, у зв`язку з чим станом на 31.07.2021 року утворилась заборгованість у розмірі 32180,57 грн., яка складається із: суми основного боргу 25194,36 грн., 3% річних 831,20 грн., інфляційного збільшення суми боргу 6154,77 грн.. Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд стягнути солідарно вказану заборгованість із [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, а також витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 21.07.2022 року закрито провадження по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення, у частині позову Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення. Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 21.07.2022 року, ухваленим по справі за позовом Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення, позов задоволено та стягнуто солідарно із [PERSON] та [PERSON] на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення станом на 31.07.2021 року у розмірі 32180 (тридцять дві тисячі сто вісімдесят) гривень 57 копійок, яка складається з: суми основного боргу 25194,36 грн., 3% річних 831,20 грн., інфляційного збільшення суми боргу 6154,77 грн., тавитрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 05.09.2023 року заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 21.07.2022 року, ухвалене по справі за позовом Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення, скасовано та призначено справу до розгляду. Представником позивача Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради Чугай Н.О. 12.01.2024 року подано до суду заяву, відповідно до якої позивачем уточнені позовні вимоги, та просить стягнути солідарно із [PERSON] та [PERSON] на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення у розмірі 37267,29 гривень, яка складається з: суми основного боргу 30425,45 грн., 3% річних 781,42 грн., інфляційного збільшення суми боргу 6060,42 грн., та витрати по сплаті судового збору. У подальшому представником позивача Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради Чугай Н.О. 16.04.2024 року подано до суду заяву, відповідно до якої сума заборгованості по оплаті послуг централізованого водопостачання та водовідведення за період із грудня 2009 по грудень 2023 за адресою: [ADDRESS] становить 37267,29 грн. з яких: 30425,45 грн. - сума основного боргу; 6060,42 грн. - інфляційного збільшення суми боргу; 781,42 грн. - розмір 3% річних. У зв`язку з тим, що матеріали справи містять клопотання про застосування строків позовної давності представником позивача подано до суду додаткові пояснення, в яких долучив розрахунки заборгованості за адресою: [ADDRESS] , у межах строків позовної давності з урахуванням положень Закону України від 30 березня 2020 року №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», із яких вбачається, що сума заборгованості в межах строків позовної давності за період із березня 2017 по грудень 2023 становить 22777,74 грн., із яких: 19461,09 грн. - сума основного боргу; 2943,35 - інфляційне збільшення суми боргу; 373,30 - розмір 3% річних. У зв`язку із тим, що під час судового розгляду з`ясувалось, що [PERSON] у травні 2019 року був знятий із реєстрації за адресою, за якою стягується вищевказана заборгованість, стягненню підлягає солідарно із [PERSON] та [PERSON] заборгованість, яка утворилась за період з березня 2017 по травень 2019 включно у розмірі 9093,05 грн., із з яких: 8342,37 - сума основного боргу, 683,41 - інфляційне збільшення суми боргу, 67,27 - розмір 3% річних. При цьому, із [PERSON] підлягає стягненню заборгованість, яка утворилась із червня 2019 по грудень 2023 у розмірі 13684,69, із яких: 11118,72 - сума основного боргу, 2259,94 - інфляційне збільшення суми боргу, 306,03 - 3% річних. Також представник позивача Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради Чугай Н.О. зазначила, що на підставі заочного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 21.07.2022 із відповідача [PERSON] виконавчою службою було стягнуто суму в розмірі 4796,82 грн., із яких: 4633,40 - сума основного боргу, 163,42 - судовий збір. Представник позивача Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради Чугай Н.О. у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] адвокат Лупан О.Є. у судове засідання не з`явилась, надала заяву, відповідно до якої просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Також зазначила, що [PERSON] у травні 2019 року був знятий з реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Додатково вказала, що на підставі заочного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 21.07.2022 року з відповідача [PERSON] , виконавчою службою було стягнуто суму в розмірі 7856,50 грн.. Крім цього, представник відповідача [PERSON] адвокат Лупан О.Є. просила суд застосувати строки позовної давності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, а також відзив на позов до суду не надав, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надає фізичній особі споживачу житлово-комунальні послуги, що полягають у водопостачанні та водовідведенні за його місцем проживання. На [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , у зв`язку з чим у останнього виник обов`язок вносити своєчасно та в повному розмірі плату за надані послуги по водопостачанню і водовідведенню. Відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає у квартирі [ADDRESS] , користується послугами з водопостачання та водовідведення, та згідно з наданим позивачем розрахунком утворилась заборгованість у розмірі 37267,29 гривень, яка складається з: суми основного боргу 30425,45 грн., 3% річних 781,42 грн., інфляційного збільшення суми боргу 6060,42 грн.. Відповідач [PERSON] був зареєстрованим у квартирі [ADDRESS] та користувався послугами з водопостачання та водовідведення до свого зняття із реєстрації за вказаною адресою 28.05.2019 року, що підтверджується відповіддю начальника відділу адресно-довідкової роботи управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 06.12.20212 року (т.1 а.с.20). Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 21.07.2022 року, ухваленим по справі за позовом Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення, позов задоволено та стягнуто солідарно із [PERSON] та [PERSON] на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення станом на 31.07.2021 року у розмірі 32180 (тридцять дві тисячі сто вісімдесят) гривень 57 копійок, яка складається з: суми основного боргу 25194,36 грн., 3% річних 831,20 грн., інфляційного збільшення суми боргу 6154,77 грн., та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 05.09.2023 року заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 21.07.2022 року, ухвалене по справі за позовом Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення, скасовано та призначено справу до розгляду. У провадженні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича перебувало зведене виконавче провадження №71759101 відносно боржника [PERSON] , до складу якого входили виконавчі провадження: №71753296 із виконання виконавчого листа № 199/9485/21, виданого 15.02.2023 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення станом на 31.07.2021 року у розмірі 32180 (тридцять дві тисячі сто вісімдесят) гривень 57 копійок, яка складається із: суми основного боргу 25194,36 грн., 3% річних 831,20 грн., інфляційного збільшення суми боргу 6154,77 грн., за яким із боржника стягнуто 5396,75 грн., які були розподілені у відповідності до вимог статтей 45,46,47 Закону України «Про виконавче провадження», із яких перераховано на користь стягувана - Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради - 4633,40 грн., основна винагорода приватного виконавця - 463,35 грн., витрати виконавчого провадження - 300,00 грн.; №71753779 із виконання виконавчого листа № 199/9485/21, виданого 15.02.2023 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення із [PERSON] на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради витрат по сплаті судового збору у розмірі 1135,00 гривень, за яким із боржника стягнуто 479,75 грн., які були розподілені у відповідності до вимог статтей 45,46,47 Закону України «Про виконавче провадження», із яких перераховано на користь стягувана - Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради 163,42 грн., основна винагорода приватного виконавця - 16,33 грн., витрати виконавчого провадження - 300,00 грн. (т.1 а.с.232). Разом із цим, згідно листа т.в.о. Генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ПМТЗ Інженерний центр «РЕАГЕНТ» Галеміної В., із яким відповідач [PERSON] перебуває у трудових відносинах вбачається, що згідно з постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича від 12.07.2023 року з примусового виконання виконавчих проваджень ВП №71753295 та ВП №81753779 у зведеному виконавчому провадженні №71759101, Товариством з обмеженою відповідальністю «ПМТЗ Інженерний центр «РЕАГЕНТ» на депозитний рахунок приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича було здійснено відрахування із заробітної плати [PERSON] у сумі 7856,50 грн. (т.1 а.с.247). Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року N 630 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" (із змінами і доповненнями), встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Отже, користувачі послугами за адресою: [ADDRESS] , зобов`язані нести витрати, пов`язані з водопостачанням та водовідведенням, оплачувати комунальні послуги щомісячно в строки, встановлені відповідно до п.4,7,17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, до пункту 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. На підставі ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до ст. 160 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" (із змінами і доповненнями), встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Отже, користувачі послугами за адресою: [ADDRESS] , зобов`язані нести витрати, пов`язані з водопостачанням та водовідведенням, оплачувати комунальні послуги щомісячно у строки, встановлені відповідно до п.4,7,17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, до пункту 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на отримання плати за послуги із водопостачання та водовідведення. Що стосується вимоги відповідача про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне. Частиною 1 ст. 32 Закону «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630(із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення щомісячного платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. При цьому, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті). Аналіз зазначених норм цивільного права визначає, що за щомісячними платежами перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій, такий висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 27 квітня 2020 року у справі № 3-269гс16. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Було запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, було введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Строк карантину неодноразово продовжувався. Законом України від 30 березня 2020 року №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22). Вирішуючи спір, суд доходить висновку, що Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX про внесення змін до деяких законодавчих актів України, який набрав чинності 02 квітня 2020 року, трирічний строк позовної давності було продовжено на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19,спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року №211 з 12 березня 2020 року на території України був встановлений карантин, дію якого неодноразово продовжено. Дію карантину скасовано 01 липня 2023 року. Крім того, згідно з пунктом 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. При цьому, указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, було введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому, відповідними указами Президента України строк дії воєнного стану в України неодноразово продовжувався та режим воєнного стану в Україні діє до теперішнього часу. Отже, строк, визначений, зокрема, статтею 257 ЦК України, продовжується на строк дії воєнного стану, тобто з 24 лютого 2022 року і до теперішнього часу. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України). В даному випадку перебіг позовної давності обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. А тому, з урахуванням часткового виконання заочного рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 21.07.2022 року, в рамках зведеного виконавчого провадження №71759101, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в межах строку позовної давності, та з урахуванням стягнутої суми заборгованості в рамках виконавчого зведеного провадження №71759101. При цьому суд враховує, що в рамках зведеного виконавчого провадження №71759101, та з урахуванням статтей 45,46,47 Закону України «Про виконавче провадження», на користь стягувана - Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради було перераховано загалом 4796,82 грн., які вже зараховані у погашення заборгованості. Виходячи із вищевикладеного, суд приходить висновку про те, що заявлені вимоги про солідарне стягнення із відповідачів заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення підлягають задоволенню частково в межах строку позовної давності, тобто: за період із березня 2017 року по травень 2019 року включно, підлягає солідарному стягненню із [PERSON] та [PERSON] заборгованість із вирахуванням суми стягнутої в рамках виконавчого провадження у виконавчому провадженні №71753296, тобто у розмірі 4459,65 грн. (9093,05 грн. (з яких: 8342,37 грн. - сума основного боргу, 683,41 грн. - інфляційне збільшення суми боргу, 67,27 грн. - розмір 3% річних) 4633,40 грн.); за період із червня 2019 року по грудень 2023 року підлягає стягненню із [PERSON] заборгованість 13684,69 грн. із яких: 11118,72 грн. - сума основного боргу; 2259,94 грн. - інфляційне збільшення суми боргу; 306,03 грн. - 3% річних. Таким чином, аналізуючи наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому із відповідача [PERSON] на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 1135 грн. 00 коп., а із відповідача [PERSON] , з урахуванням суми стягнутої в рамках виконавчого провадження №71753779 971 грн. 58 коп.. На підставі викладеного та

Outcome: partial