Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

У жовтні 2025 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», інтереси якого представляє Москаленко М.С., звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами №04450-01/2025 від 03 січня 2025 року в розмірі 17 200,00 грн., №57353-12/2024 від 26 грудня 2024 року в сумі 17 200,00 грн. та за договором№16535-12/2023 від 10 грудня 2023 року в сумі 9 365,00 грн., всього на загальну суму 43 765,00 грн. В обгрунтування позову зазначено, що 26 грудня 2024 року [PERSON] уклала з ТОВ "Стар Файненс Груп" в електронній формі договір про надання фінансового кредиту №57353-12/24, згідно якого отримала кредит у розмірі 5 000,00 грн, на строк 120 днів, з 26 грудня 2024 року по 24 квітня 2025 року, зі сплатою процентної ставки в розмірі 0,90 % в день, яка застосовується у межах строку кредиту. 03 січня 2025 року [PERSON] уклала з ТОВ "Стар Файненс Груп" в електронній формі договір про надання фінансового кредиту №04450-01/2025, згідно якого отримала кредит у розмірі 5 000,00 грн, на строк 120 днів, з 03 січня 2025 року по 02 травня 2025 року, зі сплатою процентної ставки в розмірі 0,90 % в день, яка застосовується у межах строку кредиту. 27 травня 2025 року між ТОВ "Стар Файненс Груп" та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27052025 відповідно до якого ТОВ "Стар Файненс Груп" передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі і за договорами №04450-01/2025, №57353-12/24. Відповідно до Реєстру боржників додоговору факторингу №27052025, позивач набув право грошової вимоги до відповідача за договором №04450-01/2025 на загальну суму 17 200 грн, з яких: 5 000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 4050,00 грн - заборгованість за відсотками, 8150,00 заборгованість за штрафом; за договором№57353-12/24 на загальну суму 17 200 грн, з яких: 5 000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 4050,00 грн - заборгованість за відсотками, 8150,00 заборгованість за штрафом. 10 грудня 2023 року між ТОВ "Аванс кредит" та [PERSON] було укладено в електронній формі договір про надання фінансового кредиту №16535-12/2023 відповідно до якого відповідачка отримала кредит в розмірі 3000,00 грн. на 120 днів - з 10 грудня 2023 року по 07 квітня 2024 року. Процентна ставка становить 2,5% в день, яка застосовується в межах строку кредитування. 24 травня 2024 року між ТОВ "Аванс Кредит" та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №24052024 відповідно до якого ТОВ "Аванс Кредит" передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі і за договором №№16535-12/2023 на загальну суму 9 365,00 грн. з яких сума заборгованості за основною сумою боргу 3 000,00 грн., сума заборгованості за відсотками - 6 365,00 грн. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за вищевказанами договорами на загальну суму 43 765,00 грн та судові витрати по справі, які складаються з 3 028,00 грн сплаченого судового збору. Відповідач [PERSON] не подала відзив на позов. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, з ініціативи суду розгляд справи вирішено проводити у судовому засіданні з викликом сторін. Позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» явку свого представника в судове засідання не забезпечило, в позовній заяві та в заяві про усунення недоліків просило розглядати справу за відсутності їхнього представника. Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру [PERSON] зареєстрованаза адресою: [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] повторно не з`явилася у судове засідання, судові повістки повернуто до суду з відміткою " адресат відсутній за вказаною адресою". Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи, що відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася повторно, відзиву на позовну заяву не подала, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223,280 ЦПК України. У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що 10 грудня 2023 року між ТОВ " Аванс кредит" та [PERSON] в електронній формі укладено договір про надання фінансового кредиту №16535-12/2023. [PERSON] підписала електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) W2293. За умовами цього договору розмір кредиту 3 000,00 грн, кредит надано на строк 120 днів, з 10 грудня 2023 року по 07 квітня 2024 року, розмір процентної ставки 2,5 % в день та застосовується у межах строку кредиту ( п.1.1., 1.2, 1.4.1. Договору). Пунктом 1.6. Договору передбачено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки [NUMBER] , протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Згідно повідомлення ТОВ "Універсальні платіжні рішення" від 08 липня 2025 року, кошти в розмірі 3 000,00 грн були перераховані 10 грудня 2023 року на платіжну карту [NUMBER] . Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №16535-12/2023 від 10 грудня 2023 року сформованого ТОВ «Аванс Кредит» станом на 24 травня 2024 року, за [PERSON] рахувалася заборгованість за кредитним договором в розмірі 9 365,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3 000,00 грн, за відсотками - 6 365,00 грн . 24 травня 2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Аванс Кредит» був укладений договір факторингу № 24052024, відповідно до п. 1.1. якого клієнт зобов`язується відступити фактору право грошової вимоги. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників. На підставі Акта прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 24052024 від 224 травня 2024 року, клієнт ТОВ «Аванс Кредит» передало, а фактор ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло реєстр боржників в повному об`ємі відповідно до умов договору факторингу. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 24052024 від 24 травня 2024 року, представники ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на виконання договору факторингу підписали реєстр, за яким рахувалася заборгованість за кредитним договором №16535-12/2023 на загальну суму 9365,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3 000,00 грн, за відсотками - 6 365,00 грн 26 грудня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс груп» та [PERSON] в електронній формі укладено договір про надання фінансового кредиту №57353-12/2024. [PERSON] підписала електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) Y287. За умовами цього договору розмір позики 5 000,00 грн, позику надано на строк 120 днів, з 26 грудня 2024 року по 24 квітня 2025 року, розмір процентної ставки ( фіксованої ) 0,9 % в день ( п.1.1,1.2,1.4. Договору). Згідно повідомлення ТОВ "Універсальні платіжні рішення" від 06 серпня 2025 року, кошти в розмірі 5 000,00 грн були перераховані 26 грудня 2024 року на платіжну карту [NUMBER] . Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №57353-12/2024 від 26 грудня 2024 року обчисленого ТОВ «Стар Файненс Груп» станом на 27 травня 2025 року, за [PERSON] рахувалася заборгованість за договором в розмірі 17 200 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5 000,00 грн, за відсотками - 4050,00 грн, сума заборгованості за штрафами - 8150,00. 03 січня 2025 року між ТОВ «Стар Файненс груп» і[PERSON] в електронній формі укладено договір про надання фінансового кредиту №04450-01/2025. [PERSON] підписала електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) Y513. За умовами цього договору розмір позики 5 000,00 грн, позику надано на строк 120 днів, з 03 січня 2025 року по 02 травня 2025 року, розмір процентної ставки (фіксованої) 0,9 % в день ( п.1.1,1.2,1.4. Договору). Згідно повідомлення ТОВ "Універсальні платіжні рішення" від 06 серпня 2025 року, кошти в розмірі 5 000,00 грн були перераховані 03 січня 2025 року на платіжну карту [NUMBER] . Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №04450-01/2025 від 03 січня 2025 року обчисленого ТОВ «Стар Файненс Груп» станом на 27 травня 2025 року, за [PERSON] рахувалася заборгованість за договором в розмірі 17 200 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5 000,00 грн, за відсотками - 4050,00 грн, сума заборгованості за штрафами - 8150,00. 27 травня 2025 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено договір факторингу №27052025 за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно п.1.2 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №1, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. На підставі Акта прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №27052025 від 27 травня 2025 року, клієнт ТОВ «Стар Файненс Груп» передало, а фактор ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло Реєстр Боржників від 27 травня 2025 року , після чого з урахуванням п.1.2. Договору факторингу №27052025 від 27 травня 2025 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором щодо боржників. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників 27 травня 2025 року до Договору факторингу №27052025 від 27 травня 2025 року до позивача перейшло право вимоги до відповідачки за договором №04450-01/2025 на суму 17 200,00 грн., з яких сума боргу за основною сумою боргу - 5000,00 грн., сума заборгованості за відсотками - 4050,00 грн., сума заборгованості за штрафом 8 150,00 грн., а також за договором №57353-12/2024 на суму 17 000,00 грн., з якихсума боргу за основною сумою боргу - 5000,00 грн., сума заборгованості за відсотками - 4050,00 грн., сума заборгованості за штрафом 8 150,00 грн. Застосовані норми права та висновки суду за результатами розгляду справи Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до ч. 1, 2 та ч. 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, підтверджених доказами. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року, справа № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19). Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до ст.1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Позивачем надано належні та допустимі докази виникнення між первісними кредиторами ТОВ «Аванс Кредит», ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] правовідносин у зв`язку з укладенням споживчих кредитів за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, перерахування кредитних коштів відповідачу та наявності з його сторони невиконаних зобов`язань за цими договорами. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06 лютого 2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 року №231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Щодо стягнення заборгованості за договорами про надання фінансового кредиту №04450-01/2025 від 03 січня 2025 року, №57353-12/2024 від 26 грудня 2024 року, топозивач просив стягнути з відповідачки по 17 200,00 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4050,00 грн - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, 8150,00 грн. заборгованість за штрафом за кожним з договорів. Щодо нарахованих відсотків за користування вказаними коштами, то суд зазначає таке. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частинами 1-3 ст. 10561 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно з частиною 1 статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз цих норм права свідчить, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Відповідно до умов договору фінансового кредиту №04450-01/2025 кредит надається на строк 120 днів (п.1.2 Договору), а денна процентна ставка ( фіксована ) - 0,9 % в день на залишок заборгованості( п.1.4 Договору ). Аналогічні умови були визначені в умовах фінансового кредиту 57353-12/2024. Отже з врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що за договором №04450-01/2025, відсотки за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише у межах строку кредитування, тобто з 01 січня 2025 року по 02 травня 2025 року (120 днів). Таким чином розмір заборгованості відповідачки за користування наданими їй коштами визначений сумою 5 400,00 грн. ( 5 000,00 грн х 0,9%:100% х 120 днів). Відповідачкою сплачено 1350,00 грн., залишок боргу за відсотками становить 4050,00 грн. За договором №57353-12/2024, відсотки можуть нараховуватися у межах строку кредитування з 26 грудня 2024 року по 24 квітня 2025 року (120 днів). Розмір відсотків за користивуння цим кредитом визначений сумою 5 400,00 грн. ( 5 000,00 грн х 0,9%:100% х 120 днів). Відповідачкою 12 лютого 2025 року сплачено суму 3700,00 грн., з яких 1350,00 зараховано на погашення відсотків, 1850,00 грн. на погашення штрафу, 500,00 грн. на погашення комісії, яка була передбачена умовами договору. Залишок боргу за відсотками за розрахунком позивача становить 4050,00 грн. Положення п.18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначають, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідачкою за кожним з договорів фінансового кредиту №57353-12/2024, №04450-01/2025 були сплачено кошти в сумі 3700,00 грн., з яких1850,00 грн. позивачем було зараховано на погашення штрафу, який нарахований у період дії в Україні воєнного стану, що є неправомірним. Тому внесені відповідачкою кошти 05 лютого 2025 року в сумі 3700,00 грн. за кредитним договором №04450-01/2025 від 03 січня 2025 року, 1850,00 грн. з яких зараховано на погашення штрафу, необхідно зарахувати на погашення відсотків. Таким чином сума відсотків, які підлягають до стягнення з [PERSON] за цим договором становитиме 2 200,00 грн. (4050,00 -1850,00 =2200,00). Аналогічно внесені відповідачкою кошти 12 лютого 2025 року в сумі 3700,00 грн. на погашення заборгованості за кредитним договором №57353-12/2024 від 26 грудня 2024 року, 1850,00 грн. з яких зараховано на погашення штрафу підлягають зарахуванню на погашення відсотків. Сума боргу за відсотками становитиме 2 200,00 грн. Сума штрафу 8150,00 грн. за кожним з договорів укладеним між відповідачкою і ТОВ "Стар Файненс Груп" не підлягає до стягнення на підставі п.18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України. Щодо договору про надання фінансового кредиту №16535-12/2023, укладеного 10 грудня 2023 року, позовні вимоги підлягають до задоволення на заявлену суму 9 365,00 грн., з яких 3000,00 грн. борг за тілом кредиту, 6 365,00 відсотки за користування кредитом, оскільки позивачкою не виконано умов кредитного договору. Відсотки нараховані в межах строку кредитування з врахуванням сплачених відповідачкою відсотків станом на 05 лютого 2024 року в сумі 2 635,00 грн. Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором №04450-01/2025 від 03 січня 2005 року в розмірі 7 200, 00 грн, з яких: 5 000,00 грн. тіло кредиту, 2 200,00 грн. відсотки за користування кредитними коштами; за кредитним договором №57353-12/2024 від 26 грудня 2024 року в розмірі 7 200,00 грн., з яких з яких: 5 000,00 грн. тіло кредиту, 2 200,00 грн. відсотки за користування кредитними коштами; за кредитним договором №16535-12/2023 від 10 грудня 2023 року в сумі 9 365,00 грн., з яких 3 000,00 грн. тіло кредиту, 6 365,00 грн. заборгованість за відстоками. Всього на загальну суму 23 765,00 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивач поніс судові витрати, що складаються з 3 028,00 грн сплаченого судового збору. Позовні вимоги позивача задоволено на 54,30% % ( 23 765 грн х 100% :43765 грн). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1644,20 грн. судового збору ( 3 028,00 грн х 54,3 % : 100 %) .

Outcome: partial