Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-30 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов вмотивовано тим, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 26 лютого 2013 року, актовий запис №183. Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Причиною для подання позову є те, що сторони більше трьох років разом не проживають, сімейного життя між ними не склалося. За наведених обставин позов просила задовольнити. Чергове судове засідання у справі було призначено на 20 січня 2026 року, але відповідач 01 та 15 грудня 2025 року подав до суду заяви про визнання позову, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Тому було змінено дату судового засідання на 31 грудня 2025 року. Позивачка в судове засідання не з`явилась, представник подав заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову, просить розгляд справи проводити без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 26 лютого 2013 року, сторони зареєстрували шлюб 26 лютого 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 183 (а.с.3). Згідно копій свідоцтв про народження у шлюбі народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». З огляду на те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, позивач наполягає на розірванні шлюбу, та відповідач даний позов визнав - суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі наведеного, ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved