Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

08 жовтня 2025 року ТОВ «Діджи Фінанс», через підсистему «Електронний суд», звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 34432 грн та витрати на сплату судового збору (вхідний №40266/25, а.с.2-7). Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 07.10.2020 між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №101042722 (далі - Кредитний договір). Відповідно до умов Кредитного договору, він є самостійним кредитним договором (правочином), що містить усі істотні умови, укладений у порядку, спосіб та формі, що відповідає вимогам законодавства. Визнання недійсним, неукладеним, нікчемним будь-якого додатку, документу, що є частиною цього Договору (у т.ч. Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством) або окремих умов цього кредитного договору (індивідуальної частини) не має наслідком недійсність, нікчемність або неукладеність цього Договору (індивідуальної частини) в цілому і сторони підтверджують, що уклали б цей кредитний договір (індивідуальну частину) і без включення до нього умов, що визнані недійсними, нікчемними, неукладеними. Хронологія вчинення дій щодо укладення Кредитного договору у формі електронного правочину, інформація з інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Мілоан» про надсилання відповідачем SMS на номер відповідача та інформацією з електронного файлу (LogFile застосування коду) щодо підтвердження підписання позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір у формі електронного правочину містяться у Кредитному договорі, у розділі «Порядок укладення договору». Підсумовуючи викладене, позивач у позові зазначає, що відповідач уклав договір про споживчий кредит № 101042722 від 07.10.2020 з ТОВ «Мілоан» та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 8000 грн. Щодо права вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором до відповідача, то ТОВ «Діджи Фінанс» як позивач обгрунтовує це тим, що 26.10.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір відступлення права вимоги №02Т, відповідно до умов якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Мілоан», зокрема, і до [PERSON] за кредитним договором №101042722 від 07.10.2020. З огляду на викладене ТОВ «Діджи Фінанс» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №101042722 від 07.10.2020 в сумі 34 432 грн, з яких: 7200 грн - заборгованість за тілом кредиту, та 27 232 грн - заборгованість за відсотками, а також судові витрати. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 жовтня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 08 год 40 хв 10 листопада 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси (а.с.42-43). Протокольною ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 листопада 2025 року розгляд справи був відкладений до 09 год 00 хв 08 грудня 2025 року (а.с.61). 05 грудня 2025 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Хорошуном С.А. (доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги особам, які визначені пунктами 1-2,9-23,26-29 частини першої статті 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» №004-2311313 від 28.11.2025, а.с.70) подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого сторона відповідача просить суд частково задовольнити позовні вимоги, стягнувши заборгованість за тілом кредиту в розмірі 7200 грн та відсотки за користування кредитом у розмірі 50% від суми отриманого тіла кредиту, що становить 4000 грн (вхідний №49478, а.с.72-75). Відзив на позовну заяву представник відповідача обгрунтовує тим, що відповідач не заперечує факту укладення кредитного договору№101042722 від 07.10.2020 та отримання кредитних коштів у розмірі 8000 грн, однак не погоджується з розміром відсотків, що нарахований позивачем у розмірі 27 232 грн, з огляду на таке. Відповідач отримав кредит в розмірі 8000 грн, а нараховані відсотки, які бажає стягнути позивач, складають 27232 грн, тобто перевищують отриманий кредит в 3,4 рази. У цьому контексті представник відповідача звертає увагу суду на те, що розмір відсотків (5% в день згідно п.5.3 кредитного договору №101042722) є несправедливим та таким, що порушує права [PERSON] як споживача, оскільки відповідач є особою з інвалідністю 3 групи, якому протипоказана важка праця, психоемоційні навантаження, перебування на висоті, біля рухомих механізмів, вогню, водоймищ, а тому відповідачу дуже важко знайти роботу та отримувати кошти для проживання. Також відповідач не має реєстрації місця проживання та не має у власності нерухомого майна. Єдине джерело для проживання - це допомога від держави особам з інвалідністю в розмірі 2361 грн/місяць. У зв`язку з цим, представник відповідача, підсумовуючи зазначає про те, що стягнення таких явно завищених відсотків у порівнянні з розміром кредиту буде непосильним фінансовим тягарем для відповідача. Правовим обгрунтуванням означеному твердженню є положення Закону України «Про захист прав споживачів». Також представник відповідача у відзиві зазначає про те, що позивач як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи із порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги чинного законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно. І на сам кінець, представник відповідача у відзиві на позовну заяву,

Outcome: partial