Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У жовтні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (далі ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ») звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з [PERSON] загальну суму заборгованості за договором позики №1743532 від 08.02.2021 в розмірі 9 218,50 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 3 000,00 грн, заборгованість за відсотками 6 218,50 грн, понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500,00 грн. Позов мотивовано тим, що 08.02.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №1743532 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 3 000,00 грн на 15 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка/фіксована), а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кошти на умовах, встановлених договором. 21.06.2021 між «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» укладено договір факторингу № 2106, за умовами якого останнє набуло право вимоги, в тому числі за договором позики №1743532 від 08.02.2021. 03.04.2023 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу № 030423-ФК, за умовами якого останнє набуло право вимоги, в тому числі за договором позики №1743532 від 08.02.2021. Відповідно до реєстру прав вимог до договору факторингу ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] на суму 9 218,50 грн 66 коп., з яких: 3 000 грн - сума заборгованості за тілом кредиту та 6 218,50 коп. - сума заборгованості за процентами. Всупереч умов договору відповідач не виконала свого зобов`язання та не здійснила відповідного платежу для погашення заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», ні на рахунки попередніх кредиторів. Отже, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» за договором позики №1743532 від 08.02.2021 у розмірі 9 218,50 грн, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 17.11.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно із частиною 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки сторонами не направлено на адресу суду клопотань про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 08.02.2021 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений договір позики № 1743532 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) шляхом підписання позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором OOp3uXT5vB. Відповідно до п. 1 договору позики за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (позику) на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Згідно з п. 2 договору позики сума позики 3 000,00 грн, строк договору 15 днів, процентна ставка (базова) 1,99 % в день. Дата повернення позики визначена - 23.02.2021. Факт видачі ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» [PERSON] грошових коштів у сумі 3 000,00 грн на картковий рахунок № [NUMBER] , що підтверджується електронною платіжною інструкцією. Матеріали справи не містять доказів повернення кредитних коштів, оплати за користування кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. 21.06.2021 між «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» укладено договір факторингу № 2106, за умовами якого останнє набуло право вимоги, в тому числі за договором позики №1743532 від 08.02.2021. 03.04.2023 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу № 030423-ФК, за умовами якого останнє набуло право вимоги, в тому числі за договором позики №1743532 від 08.02.2021. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі суму 9 218,50 грн, з яких: 3 000 грн - сума заборгованості за тілом кредиту та 6 218,50 грн - сума заборгованості за процентами. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Мотивована оцінка і висновки суду Отже, суд встановив, що відповідач порушив визначені умови договору і не повернув суму кредиту, а також не виконував інші грошові зобов`язання, передбачені кредитним договором. У подальшому право вимоги за зазначеним договором перейшло до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ». Жодних доказів, які б спростовували розмір нарахованої суми заборгованості, відповідачем суду надано не було, а також не подано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини 8 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд, дослідивши надані суду докази витрат на професійну правничу допомогу, дійшов до переконання, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на такі обставини. На підтвердження надання правової допомоги були надані такі документи: 1) договір № 25-08/25/ФП від 25.08.2025 між адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною та товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», де в розділі 4 договору визначено вид правничої допомоги та розмір винагороди адвоката; 2) витяг з Акту № 3-ФП від 06.10.2025 приймання передачі правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025, згідно якого були надані такі послуги: 1) Вивчення наявних у Клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів/доказів (у разі відсутності у Клієнта необхідних документів/доказів, адвокат збирає їх самостійно шляхом направлення адвокатських запитів) по малозначних справах для формування позовної заяви - 500 грн; 2) Підготовка/складання позовної заяви до Боржника за договором позики у малозначній справі (Клієнт самостійно подає позовну заяву до суду у зручний для Клієнта спосіб в електронній або письмовій формі) - 4 000 грн; 3) акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги до договору № 25-08/25/ФП від 25.08.2025, де в рядку 881 зазначено про передачу справи щодо [PERSON] ; 4) платіжна інструкція на загальну суму 126 000 грн від 15.10.2025, де в призначенні платежу зазначено: «Оплата згідно акту № 3-ФП приймання наданої правничої допомоги від 06 жовтня 2025 року за Договором про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25 серпня 2025 року без ПДВ». Надані документи засвідчують реальність проведення операції щодо надання послуг правничної допомоги. Разом з тим, враховуючи типовий характер спору та ту обставину, що підготовка позовної заяви зводиться до заповнення шаблонної форми позову, сам позов є нескладним з точки зору використання юридичних знань та/чи використання судової практики, підготовка позовної заяви не потребує значних витрат часу, позов поданий через «Електронний суд», суд дійшов висновку, що підлягає стягненню правнича допомога у формі «підготовки/складання позовної заяви до Боржника за договором позики у малозначній справі (Клієнт самостійно подає позовну заяву до суду у зручний для Клієнта спосіб в електронній або письмовій формі)» в сумі 2000 грн. Відповідно до Постанови Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №201/14495/16-ц суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу. Відтак суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу на користь позивача у розмірі 3 000 гривень. При розподілі судових витрат суд керується статтею 141 ЦПК України, згідно з якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги судом задоволені у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved