Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

18 липня 2025 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Просить суд розірвати шлюб нею та відповідачем зареєстрований Климовським відділом РАЦС Головного управління РАЦС Московської області, актовий запис № 278 від 24 серпня 2017 року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі з 24 серпня 2017 року, який було зареєстровано Климовським відділом РАЦС Головного управління РАЦС Московської області. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . На час реєстрації шлюбу та народження доньки вони з відповідачем проживали на території російської федерації, а на початку 2020 року переїхали до України та проживали разом за адресою: [ADDRESS] . З початком повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України відповідач одразу виїхав з України до росії і з того часу жодних зв`язків з нею не підтримував. Зазначає, що з березня 2024 року вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними припинені через різні погляди на сімейне життя та відсутність будь-якого спілкування, відновлювати свої сімейні стосунки вони не бажають, тому збереження сім`ї неможливо та буде суперечити її інтересам. Ухвалою суду від 24 жовтня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 18 листопада 2025 року о 10 год. 30 хв. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала, в заяві зазначила, що вагітною не перебуває. Відповідач [PERSON] в судові засідання, призначені на 18 листопада 2025 року та 06 січня 2026 року не з`явився, був повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, згідно з вимогами ст.128, 131 ЦПК України, про що в матеріалах справи наявні поштові документи, заяву про розгляд справи без його участі та відзив на позовну заяву не надав, є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України - суд, зважаючи на наявність законних підстав, приходить до висновку про можливість у відповідності до вимог ст.223 ЦПК України ухвалити рішення про задоволення позову на підставі наданих сторонами доказів, без вислуховування особистих пояснень відповідача по справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Статтею 24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України зазначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 24 серпня 2017 року Климовським відділом РАЦС Головного управління РАЦС Московської області (рф), актовий запис №278, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] /а.с.4/. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Подольським міським відділом РАЦС Головного управління РАЦС Московської області (рф) /а.с.5/. Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалось через різні погляди на життя, відсутність в родині взаєморозуміння, втрату почуття любові, а також через те, що /як свідчить в позові позивачка/ відповідач [PERSON] після 24 лютого 2022 року виїхав з України до росії і з того часу жодних зв`язків з [PERSON] не підтримує. Згідно з ст.13 «Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року», дія якої зупинена у відносинах з російською федерацією та республікою беларусь на підставі Закону№ 2783-IX від 01 грудня 2022 року, документи, що на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції та за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних Сторін без будь-якого спеціального посвідчення. Документи, що на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних Сторін і доказовою силою офіційних документів. Відповідно до абз.1 п.1 постанови Кабінету Міністрів України №107 від 04 лютого 2023 року «Деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав», під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля тощо) у разі, коли станом на 24 лютого 2022 року такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення. Виходячи з вказаної вище норми, документи, видані на території російської федерації до 24 лютого 2022 року, приймаються в Україні без їх легалізації. Таким чином, вказане вище свідоцтво про одруження не потребує консульської легалізації, проставлення апостиля тощо та користується на території України доказовою силою офіційного документа, тобто є належним і допустимим доказом у справі. Згідно з чинним законодавством, основною засадою шлюбу є вільна згода чоловіка та жінки на перебування у шлюбних відносинах. Відповідно, ключовим в даній категорії справ є наявність волевиявлення позивача на розірвання шлюбу з відповідачем. З доводів позовної заяви вбачається, що сімейне життя позивача та відповідача не склалось, шлюбно-сімейні відносини сторін припинено, розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача. Суд не встановив обставин, які б свідчили про відсутність права пред`явити позов про розірвання шлюбу (ч.2 ст.110 СК). Виходячи із практики Європейського суду з прав людини (рішення від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України» та інші), суд надає оцінку лише тим доказам та аргументам сторін, які мають значення для предмету доказування в даній справі. У відповідності до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до вимог п.1, 2 ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов. як неявка в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо відповідач не з`явився буз поважних причин або без повідомлення таких причин, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на викладене та приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами остаточно припинені та відновлювати подружні відносини позивач не бажає, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, примирення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем не заявлено вимогу про стягнення судового збору з відповідача, суд вважає можливим залишити судові витрати за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved