Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-30 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивач просить стягнути з відповідачки на його користь загальну суму заборгованості за кредитним договором № 1409-4320 від 16.06.2024 у розмірі 97070,00 грн, з яких: 19270,00 грн - прострочена заборгованість кредитом; 77800,00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками, та судові витрати в розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.06.2024 ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та [PERSON] уклали електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1409-4320, який остання підписала за допомогою одноразового ідентифікатора А0982. Відповідно до умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачці кредит для задоволення особистих потреб на таких умовах: сума кредиту - 20000,00 гривень, строк кредитування - 365 днів, базовий період - 30 днів, промо-ставка - 1,16 % за кожен день, знижена % ставка - 1,45 % в день, стандартна % ставка - 1,45 % в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредит відповідно до умов укладеного договору на картковий рахунок, вказаний нею в особистому кабінеті, шляхом перерахування коштів на картку. Натомість відповідачка порушила умови кредитного договору, не повернула в повному обсязі кредит та не виконала свої інші грошові зобов`язання, у зв`язку з чим у неї перед кредитодавцем станом на 10.09.2025 виникла заборгованість у розмірі 124180,00 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 19270,00 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими відсотками - 101910,00 гривень, прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту - 3000,00 грн. Разом з тим, кредитодавець прийняв рішення про можливість застосування до позичальниці Програми лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме часткового списання заборгованості за нарахованими комісією та процентами в загальній сумі 21110,00 грн за умови погашення останньою заборгованості за кредитним договором у розмірі 97070,00 грн. Ураховуючи вказане, кредитодавець просить стягнути з відповідачки лише частину заборгованості, яка становить 97070,00 грн та складається з: простроченої заборгованості за кредитом - 19270,00 гривень, простроченої заборгованості за нарахованими відсотками - 77800,00 гривень. Відповідачка подала відзив на позов, у якому просила відмовити в задоволенні позову. Свою позицію мотивувала тим, що позивач не надав доказів того, що вона отримала та ознайомилась з паспортом споживчого кредитування, що є порушенням ст. 9 Закону України "Про споживче кредитування". При цьому процес надання кредиту розпочинається саме з ознайомлення позичальника із умовами кредитування і тільки після підписання паспорту споживчого кредиту формується оферта. Крім того зазначила, що надані позивачем докази вказують на те, що всі документи підписані нею за допомогою одного і того ж ідентифікатора, хоча, виходячи з умов Правил відкриття кредитної лінії, одноразовий ідентифікатор не може використовуватись одноразово. Також указала на те, що копія кредитного договору не містить електронного підпису уповноваженого представника позивача із кваліфікованою позначкою часу та одноразових ідентифікаторів електронного підпису, тому суд не може брати його до уваги. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до позовної заяви долучив клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 50). Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, подала відзив на позов, про що вказано вище. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: згідно із ухвалою від 12 листопада 2025 року, суд відкрив провадження у справі та призначив судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та викликом їх у судове засідання. 11 грудня 2025 року відповідачка подала відзив на позов, у якому серед іншого клопотала про передачу справи за підсудністю до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області, на підтвердження необхідності чого надала інформацію про зареєстроване її місце прожиання. Питання визначення підсудності суд вирішив в ухвалі про відкриття провадження у справі від 12.11.2025, де зазначив, що справа підсудна Долинському районному суду Івано-Франківської області. Наданий відповідачкою витяг з Реєстру територіальної громади про реєстрацію її місця проживання також свідчить про те, що справа підсудна Долинському районному суду Івано-Франківської області, оскільки село Новошин Калуського району, в якому вона зареєстрована, відноситься до територіальної юрисдикції Долинського районного суду Івано-Франківської області, а відтак підстав для передачі її до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області суд не встановив. 11 грудня 2025 року суд відклав судове засідання у зв`язку з неявкою сторін та для ознайомлення позивача з відзивом на позов. 29 грудня 2025 року сторони повторно в судове засідання не з`явились, тому суд перейшов до розгляду справи по суті та ухвалення рішення. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що завершення розгляду справи відбулося за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України та не є порушенням прав сторін щодо участі у розгляді справи, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин: як установив суд із матеріалів справи, [PERSON] 16.06.2024 ознайомилася з Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту "CreditKasa", які визначають порядок і умови відкриття в ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" кредитної лінії, права та обов`язки сторін, а також містять іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов договору, які позичальниця підписала одноразовим ідентифікатором А0982 (а.с. 22-29). Після ознайомлення з основними умовами кредитування, [PERSON] уклала з ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" в електронному вигляді договір про відкриття кредитної лінії № 1409-4320 з додатками, за умовами якого сторони погодили, що кредитодавець відкриває для позичальника кредитну лінію шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором (п. 2.2). Загальний розмір кредиту 20000,00 грн (п. 4.1). Дата надання/видачі кредиту - 06.06.2024 (п. 4.2). Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту. Тип процентної ставки - фіксована (п. 4.7). Базовий період складає 30 календарних днів (п. 4.8). Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до фактичного повернення всієї суми кредиту, за такою ставкою: стандартна процентна ставка - 1,45 % за кожен день користування кредитом (п. 4.10). Промо-ставка становить 1,16 % за кожен день користування кредитом протягом перших 30 календаних днів першого базового періоду, знижена процентна ставка становить 1,45 % за кожен день користування кредитом, які надаються кредитодавцем виключно як знижка за користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору (п. 10.1). Строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику, 365 календарних днів із моменту перерахування кредиту. Дата повернення кредиту 15.06.2025 (п. 4.13). Кредитний договір позичальниця підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором А0982. Також указала свої паспортні дані, РНОКПП, електронну адресу для обміну документами та дані номера особистого електронного платіжного засобу [NUMBER] (а.с. 12-21, 30). На підтвердження перерахування кредитних коштів за допомогою системи LIQPAY позивач надав квитанцію від АТ "КБ "ПриватБанк" та довідку, в яких серед іншого вказано, що за допомогою вказаної системи 16.06.2024 на підставі договору № 1409-4320 від 16.06.2024 перераховано 20000,00 гривень на картку [NUMBER] *39 (а.с. 31, 32). Згідно із розрахунком заборгованості за договором № 1409-4320 від 16.06.2024 станом на 10.09.2025, загальна заборгованість [PERSON] за вказаним договором становить 124180,00 грн, з яких основний борг - 19270,00 гривень, залишок відсотків - 101910,00 грн, залишок комісій - 3000,00 грн. З 16.06.2024 до 15.07.2024 процентна ставка складала 1,16 %, з 16.07.2024 до 15.06.2025 - 1,45 %. З 16.06.2025 до 10.09.2025 проценти не нараховувались, тобто проценти нараховувались у межах строку дії договору (до 15.06.2025). Мали місце сплати на загальну суму 2930,00 грн, востаннє 26.08.2025 (а.с. 33-38). Як указав у позовній заяві представник позивача, кредитодавець прийняв рішення про можливість застосування до позичальниці Програми лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме часткового списання заборгованості за нарахованими комісією та процентами в сумі 27110,00 грн за умови погашення останньою заборгованості за кредитним договором у розмірі 97070,00 грн. На підтвердження можливості застосування умов лояльності до позовної заяви долучено Правила акції під умовною назвою "Обмеження нарахування відсотків при примусовому стягненні заборгованості" для споживачів фінансових послуг ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" (а.с. 39-40). Враховуючи зазначене, кредитодавець просить стягнути з позичальниці загальну суму заборгованості за кредитним договором, а саме: прострочену заборгованість за кредитом - 19270,00 грн, прострочену заборгованість за нарахованими відсотками - 77800,00 грн, що разом становить 97070,00 грн. Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення відповідачкою заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Оцінка суду та норми права, які застосував суд: вивчивши зміст заяв сторін по суті, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов таких висновків. Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно- телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Під час розгляду справи суд установив, що з дотриманням описаних вище норм [PERSON] та ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" 16.06.2024 уклали договір про відкриття кредитної лінії № 1409-4320, який сторони підписали електронними підписами, за умовами якого ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" надало відповідачці кредит у розмірі 20000,00 грн строком на 365 днів (до 15.06.2025) із визначеними розмірами процентних ставок. Доказів протилежного під час розгляду справи остання не надала, факт укладення кредитного договору у відзиві на позов не запречила. Її ж незгода з позовними вимогами зводиться до того, що до матеріалів позову не долучено доказів того, що вона перед укладенням указаного вище договору отримала та ознайомилася із паспортом споживчого кредиту, що є порушенням ст. 9 Закону України "Про споживче кредитування". Так, ст. 9 Закону України "Про споживче кредитування" визначає порядок надання інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 Закону України "Про споживче кредитування", кредитодавець розміщує на своєму офіційному вебсайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Згідно з ч. 12 ст. 9 Закону України "Про споживче кредитування", у разі ненадання визначеної у цій статті інформації або надання її в неповному обсязі чи надання недостовірної інформації кредитодавець або кредитний посередник несе відповідальність у порядку та розмірі, визначених законом. Споживач, який внаслідок ненадання йому визначеної у цій статті інформації або надання її в неповному обсязі чи надання недостовірної інформації уклав договір на менш сприятливих для себе умовах, ніж ті, що передбачені у цій інформації, має право вимагати приведення укладеного договору у відповідність із зазначеною інформацією шляхом направлення кредитодавцю відповідного письмового повідомлення. Кредитодавець зобов`язаний привести договір у відповідність з умовами, зазначеними у наданій інформації, протягом 14 днів з дати отримання такого повідомлення. Вказуючи на відсутність в матеріалах справи паспорта споживчого кредиту, відповідачка не заперечує факту отримання пропозиції укласти електронний договір (оферти) на певних умовах, з якими вона ознайомилась та на які пристала, підписавши електронним підписом шляхом введення комбнаціії символів, направлених на її номер телефону, кредитний договір. З аналізу описаних вище положень Закону України "Про споживче кредитування" випливає, що така пропозиція може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення чи розміщення відповідної інформації в мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах та надається безоплатно споживачу кредитовцем за спеціальною формою у письмовій (паперовій) або електронній формі. Споживач же перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитись з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. При цьому, якщо така інформація надана в неповному обсязі, або ж надана недостовірна інформація, що призвело до укладення споживачем договору на невигідних для нього умовах, останній має право вимагати привести договір до запропонованих йому умов. [PERSON] у відзиві на позов не заперечує умови укладеного нею кредитного договору, не вказує, що запропоновані їй умови були іншими, ніж ті, на яких укладено нею договір, як і не вказує на невигідність умов укладеного нею договору про відкриття кредитної лінії №1409-43420 від 16.06.2024. Більше того, вона ознайомилась із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту CreditKasa, підписавши їх електронним підписом, що свідчить про ознайомлення її з правилами та процесом надання кредиту, порядком укладення договору та правилами нарахування процентів та комісії за ним. Таким чином, суд уважає, що сторони досягли домовленості щодо усіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі та підписаний позичальницею [PERSON] одноразовим ідентифікатором. Заперечень щодо умов договору, їх невідповідності пропозиції про його укладення чи несправедливості відповідачка не висловлювала. Факт перерахування кредитних коштів на рахунок [NUMBER] на суму 20000,00 грн за допомогою системи LIQPAY підтверджений доказами, що описані вище. У свою чергу відповідачка будь-яких доказів на спостування факту отримання коштів за кредитним договором чи підтвердження повернення отриманих кредитних коштів не надала, як і не подала доказів на спростування факту належності їй такого рахунка. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Під час розгляду справи доказів належного виконання зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідачка суду не надала, не долучила до матеріалів справи будь-яких доказів на спростування користування наданими їй коштами, при цьому факт отримання кредитних коштів не заперечила, а тому суд уважає, що позивач підставно заявляє до стягнення заборгованість за тілом кредиту в розмірі 19270,00 грн, розмір якої визначено з урахуванням проведених після 27.06.2025 сплат (20000,00грн-100,00грн-130,00грн-350,00грн-150,00грн). Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" нарахувало проценти позичальниці за користування кредитними коштами на загальну суму 101910,00 грн. З 16.06.2024 до 15.07.2024 процентна ставка складала 1,16 %, з 16.07.2024 до 15.06.2025 - 1,45 %. З 16.06.2025 до 10.09.2025 проценти не нараховувались, тобто проценти нараховувались у межах строку дії договору. При цьому суд звертає увагу на те, що Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено статтю 8 Закону України "Про споживче кредитування" пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року, денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5 %, а з 21 серпня 2024 року не більше 1 %. Шляхом проведення арифметичних розрахунків та з огляду на вказані вище норми законодавства, суд перевірив нараховану та заявлену до стягнення суму заборгованості за несплаченими процентами та встановив таке. За період із 16.06.2024 до 15.07.2024 (30 днів) кредитодавець застосовував процентну ставку в розмірі 1,16 % (20000,00грн*1,16%=232,00грн), а за період з 16.07.2024 до 20.08.2024 (36 днів)- у розмірі 1,45 % (20000,00грн*1,45%=290,00грн), що визначено умовам спірного договору та не суперечить Закону України "Про споживче кредитування". В цей період позичальниця будь-яких сплат не здійснювала, а відтак сума нарахованих до стягнення процентів склала 17400,00 грн (232,00грн*30днів+290,00грн*36днів). При цьому 21.08.2024 до 15.06.2025 (299 днів) була застосована процентна ставка в розмірі 1,45 %, що суперечить Закону України "Про споживче кредитування", оскільки повинна була становити не більше 1,00 % (200,00грн(20000,00грн*1%)), тому за цей період сума за нарахованими процентами могла становити 59800,00 грн (200,00грн*299днів), а не 86710,00 грн (290,00грн(20000,00грн*1,45%)*299 днів), які нарахував за вказаний період ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС". Таким чином, із урахуванням проведених сплат, які зараховувались у погашення відсотків, за період із 21.08.2024 до 15.06.2025 підставно нарахованими до стягнення є сума процентів у розмірі 57600,00 грн (59800,00 грн (сума процентів, нарахована, виходячи з вимог Закону України "Про споживче кредитування") - 2200,00грн (сума внесених сплат на погашення процентів (700,00гн+1000,00 грн+400,00грн+100,00грн)). Виходячи зі вказаного вище, загальна сума нарахованих процентів могла становити не більше 75000,00 грн, з яких: за період із 16.06.2024 до 20.08.2024 - 17400,00 грн, за період із 21.08.2024 до 15.06.2025 - 57600,00 грн, а не 101910,00 грн, про що вказано у розрахунку позивача. При цьому, до стягнення позивач заявив 77800,00 грн заборгованості за нарахованими відсотками, вказуючи про застосування до відповідачки програми лояльності, що не відповідає інтересам споживачки та не є частковим списанням заборгованості, на яку спрямована така акція, оскільки такий розмір перевищує суму процентів, нарахованих з урахуванням вимог Закону України "Про споживче кредитування", розрахунок яких проведено вище. Виходячи з наведеного, позовні вимоги в частині стягнення із [PERSON] заборгованості за нарахованими процентами слід задовольнити частково, на суму 75000,00 грн. Враховуючи, що відповідачка [PERSON] істотно порушила умови договору про відкриття кредитної лінії № 1409-4320 від 16.06.2024, не погасила заборгованість, проценти не сплатила, суд уважає, що з неї на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 94270,00 грн (що становить 97,11 % (94270,00грн*100%/97070,00грн) від заявленої до стягнення суми), з яких: 19270,00 грн - заборгованість за кредитом; 75000,00 грн - заборгованість за процентами, задоволивши позовні вимоги частково. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України. При цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією (а.с. 11). Враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, то, згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути 2352,39 грн (2422,40 грн*97,11%) сплаченого судового збору, тобто пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного, ст. 626-628, 638, 639, 1046, 1048, 1054, 1055 ЦК України, ст. 3, 12 Закону України "Про електронну комерцію", п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування", та

Outcome: partial