Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

представник позивача просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фангарант Груп" заборгованість у розмірі 7933,07 грн. та. суму сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн., обґрунтовуючи позов наступним. 14 березня 2025 р. між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір № 60200385533 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше. Згідно з п. 8.1 договору клієнт отримує товари (послуги) від постачальника на умовах договору та згідно обраного клієнтом пакету фінансування, а постачальник забезпечує надання товарів (послуг) клієнту. В момент підписання договору всі існуючі та майбутні права постачальника за договором відступаються на користь процесинг-центра. Відповідно до п. 8.2. договору, порядок отримання товарів (послуг) клієнтом визначається договором та правилами отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ в редакції згідно Наказу № 15/03-24 від 15.03.2024 р., що є невід`ємною частиною договору. Клієнт ознайомлений з копією правил в електронній формі на сайті www.paylater.com.ua. Відповідно по п. 1.4 правил отримання товарів (послуг) в системі ПлатиПізніше правила є договором приєднання у розумінні ст. 634 Цивільного кодексу України. Підписанням договору клієнт приєднується до правил. Правила є невід`ємною частиною кожного договору з моменту його укладення. Згідно з положеннями ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 13.7 договору клієнт ознайомився з правилами отримання товарів (послуг) в системі ПлатиПізніше™ в редакції згідно Наказу № 15/03-24 від 15.03.2024 р., зміст правил є зрозумілим для клієнта, і він погоджується їх дотримуватись та виконувати. Враховуючи, що відповідач своїм підписом у договорі погодився з усіма його умовами, зокрема і з тим, що ознайомлений та повністю погоджується з правилами, додатковий його підпис на самих правилах не потрібен. Пунктом 9.1. договору визначено, що надання клієнту товарів (послуг) відбувається в момент підписання цього договору клієнтом та постачальником. Момент підписання цього договору може не співпадати у часі з моментом отримання товару (послуги) у випадку оформлення заявки на отримання товару онлайн та/або отримання товару поштою, кур`єрською доставкою тощо. Клієнт отримує товари (послуги) в належній якості, кількості, стані та в комплектності згідно умов цього договору, та без зовнішніх дефектів і інших недоліків. Згідно вказаних умов договору відповідачу-1 передано в оренду на умовах лізингу "Телефон мобільний Xiaomi Redmi 14C 8/256GB NFC Sage Green int", встановленою вартістю 6 776,00 грн. Передача товару відповідачу-1 засвідчена підписом відповідача-1 на договорі. Адреса експлуатації товару визначена у договорі: 09246, Київська область, Обухівський район, село Переселення, вул. Польова, буд. 5. Умовами пакету фінансування визначеними в договорі, встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів: щомісяця рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем укладення договору. Умови пакету фінансування: платіж при отриманні товарів (від загальної суми платежів): становить 0,00 грн. кількість місячних платежів (крім першого): 9. Розмір місячних платежів: 1-3 місяці - 752,89 грн.; 4-9 місяці 1 057,81 грн. Вид договору: прямий лізинг. Перехід права власності до клієнта: виплата всіх зобов`язань за договором. Також згідно п. 1.1., п. 1.3. договору про участь постачальника в системі ПлатиПізніше™ № 2024062805 від 28.06.2024 р. всі права вимоги до відповідача-1, що випливають з умов договору були відступлені постачальником на користь позивача в момент підписання договору 14.03.2025 р. Про відступлення прав вимоги за договором відповідач-1 повідомлений в письмовій формі, згідно п. 8.1. Договору. Станом на 16 грудня 2025 року відповідач не виконав прийнятих на себе відповідно до положень умов пакету фінансування та п. 10.4.2. договору зобов`язань щодо своєчасної, повної та належної оплати вартості отриманого Товару. Так, за весь період дії договору відповідачем в якості оплати вартості отриманого товару було сплачено: 16.04.2025 р. 2 259,00 грн. З метою забезпечення належного та повного виконання відповідачем-1 зобов`язань за договором, між постачальником, відповідачем-1 та [PERSON] , 14 березня 2025 року укладено договір поруки за клієнта в системі ПлатиПізніше™ № 60200385533 за умовами якого відповідач-2 прийняв на себе зобов`язання разом з відповідачем-1 нести солідарну відповідальність за належне та у повному обсязі виконання останнім своїх зобов`язань, що виникають за договором. Договором поруки визначено, що відповідач-2 несе відповідальність у тому ж розмірі, що і відповідач-1 за договором. Відповідач-2 підтверджує, що він ознайомлений з договором, правилами та пакетом фінансування, усвідомлював зобов`язання відповідача-1, що виникли із вищезазначених документів. Враховуючи викладені обставини, зазначаємо, що положеннями п. 12.1. Договору визначено, що сторони несуть відповідальність, встановлену цим договором, правилами та чинним законодавством України. Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Відповідно до принципу свободи договору, закріпленого в ст. 6 та ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом (ст. 806 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов`язання неустойкою, порукою. Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Ст. 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Крім цього, в ч. 1 ст. 259 ЦК України зазначено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Пунктом 15.2. Правил передбачено, що сторони договору погодили, що на підставі ст. 259 Цивільного кодексу України позовна давність за всіма зобов`язаннями, що виникають з умов Договору, в тому числі щодо сплати неустойки та відшкодування збитків, збільшується і становить 20 (двадцять) років. Згідно ст. 552 ЦК України сплата не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі, а також не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Виходячи з вищевикладених положень чинного законодавства України положеннями п. 12.2-12.3 Договору визначено, що у разі прострочення сплати платежів на строк до 10 (десяти) календарних днів відповідач сплачує неустойку (штраф) в розмірі 5 (п`ять) відсотків від суми заборгованості за прострочення кожного платежу. У разі прострочення сплати платежів на строк більше 10 (десяти) календарних днів, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку (штраф) в розмірі 10 (десять) відсотків від суми заборгованості за кожен місяць прострочення. Крім того, згідно положень п. 12.4. договору, у разі прострочення відповідачем сплати платежів на строк більше 30 (тридцяти) календарних днів, останній зобов`язаний за першою вимогою позивача протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання такої вимоги достроково одноразово сплатити на користь останнього всі платежі, належні до сплати згідно з пакетом фінансування. Відповідно до положень п. 12.5. договору у разі прострочення сплати платежу, повністю або частково, на строк більше 30 (тридцяти) днів, відповідач зобов`язаний самостійно повернути товари за адресою місцезнаходження Процесинг-центра. Повернення товарів не позбавляє відповідача від обов`язку сплатити наявну поточну заборгованість за договором. Приймаючи до уваги вищевикладене на день подання цієї позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем за договором складає 7 933,07 гривні 07 копійок, в тому числі: - 6 346,52 гривень 52 копійки сума заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару; 1 586,55 гривень 55 копійок сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п. 12.2-12.3 договору. Виходячи з суми (ціни) позовних вимог при поданні цієї позовної заяви до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2 422,40 гривні 40 копійок, що підтверджується платіжною інструкцією №9266 від 12.12.2025 року; Представник позивача в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутність представника позивача та позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи та з винесення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно із статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов наступного висновку. 14 березня 2025 р. між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір № 60200385533 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше. Згідно з п. 8.1 договору клієнт отримує товари (послуги) від постачальника на умовах договору та згідно обраного клієнтом пакету фінансування, а постачальник забезпечує надання товарів (послуг) клієнту. В момент підписання договору всі існуючі та майбутні права постачальника за договором відступаються на користь процесинг-центра. Відповідно до п. 8.2. договору, порядок отримання товарів (послуг) клієнтом визначається договором та правилами отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ в редакції згідно Наказу № 15/03-24 від 15.03.2024 р., що є невід`ємною частиною договору. Клієнт ознайомлений з копією правил в електронній формі на сайті www.paylater.com.ua. Відповідно по п. 1.4 правил отримання товарів (послуг) в системі ПлатиПізніше правила є договором приєднання у розумінні ст. 634 Цивільного кодексу України. Клієнт отримує товари (послуги) в належній якості, кількості, стані та в комплектності згідно умов цього договору, та без зовнішніх дефектів і інших недоліків. Згідно вказаних умов договору відповідачу-1 передано в оренду на умовах лізингу "Телефон мобільний Xiaomi Redmi 14C 8/256GB NFC Sage Green int", встановленою вартістю 6 776,00 грн. Передача товару відповідачу-1 засвідчена підписом відповідача-1 на договорі. Адреса експлуатації товару визначена у договорі: 09246, Київська область, Обухівський район, село Переселення, вул. Польова, буд. 5. Умовами пакету фінансування визначеними в договорі, встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів: щомісяця рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем укладення договору. Умови пакету фінансування: платіж при отриманні товарів (від загальної суми платежів): становить 0,00 грн. кількість місячних платежів (крім першого): 9. Розмір місячних платежів: 1-3 місяці - 752,89 грн.; 4-9 місяці 1 057,81 грн. Вид договору: прямий лізинг. Перехід права власності до клієнта: виплата всіх зобов`язань за договором. Також згідно п. 1.1., п. 1.3. договору про участь постачальника в системі ПлатиПізніше™ № 2024062805 від 28.06.2024 р. всі права вимоги до відповідача-1, що випливають з умов договору були відступлені постачальником на користь позивача в момент підписання договору 14.03.2025 р. Про відступлення прав вимоги за договором відповідач-1 повідомлений в письмовій формі, згідно п. 8.1. Договору. Станом на 16 грудня 2025 року відповідач не виконав прийнятих на себе відповідно до положень умов пакету фінансування та п. 10.4.2. договору зобов`язань щодо своєчасної, повної та належної оплати вартості отриманого Товару. Так, за весь період дії договору відповідачем в якості оплати вартості отриманого товару було сплачено: 16.04.2025 р. 2 259,00 грн. З метою забезпечення належного та повного виконання відповідачем-1 зобов`язань за договором, між постачальником, відповідачем-1 та [PERSON] , 14 березня 2025 року укладено договір поруки за клієнта в системі ПлатиПізніше™ № 60200385533 за умовами якого відповідач-2 прийняв на себе зобов`язання разом з відповідачем-1 нести солідарну відповідальність за належне та у повному обсязі виконання останнім своїх зобов`язань, що виникають за договором. Договором поруки визначено, що відповідач-2 несе відповідальність у тому ж розмірі, що і відповідач-1 за договором. Відповідач-2 підтверджує, що він ознайомлений з договором, правилами та пакетом фінансування, усвідомлював зобов`язання відповідача-1, що виникли із вищезазначених документів. Враховуючи викладені обставини, зазначаємо, що положеннями п. 12.1. Договору визначено, що сторони несуть відповідальність, встановлену цим договором, правилами та чинним законодавством України. Клієнт отримує товари (послуги) в належній якості, кількості, стані та в комплектності згідно умов цього договору, та без зовнішніх дефектів і інших недоліків. Згідно вказаних умов договору відповідачу-1 передано в оренду на умовах лізингу "Телефон мобільний Xiaomi Redmi 14C 8/256GB NFC Sage Green int", встановленою вартістю 6 776,00 грн. Передача товару відповідачу-1 засвідчена підписом відповідача-1 на договорі. Адреса експлуатації товару визначена у договорі: 09246, Київська область, Обухівський район, село Переселення, вул. Польова, буд. 5. Умовами пакету фінансування визначеними в договорі, встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів: щомісяця рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем укладення договору. Умови пакету фінансування: платіж при отриманні товарів (від загальної суми платежів): становить 0,00 грн. кількість місячних платежів (крім першого): 9. Розмір місячних платежів: 1-3 місяці - 752,89 грн.; 4-9 місяці 1 057,81 грн. Вид договору: прямий лізинг. Перехід права власності до клієнта: виплата всіх зобов`язань за договором. Також згідно п. 1.1., п. 1.3. договору про участь постачальника в системі ПлатиПізніше™ № 2024062805 від 28.06.2024 р. всі права вимоги до відповідача-1, що випливають з умов договору були відступлені постачальником на користь позивача в момент підписання договору 14.03.2025 р. Про відступлення прав вимоги за договором відповідач-1 повідомлений в письмовій формі, згідно п. 8.1. Договору. Станом на 16 грудня 2025 року відповідач не виконав прийнятих на себе відповідно до положень умов пакету фінансування та п. 10.4.2. договору зобов`язань щодо своєчасної, повної та належної оплати вартості отриманого Товару. Так, за весь період дії договору відповідачем в якості оплати вартості отриманого товару було сплачено: 16.04.2025 р. 2 259,00 грн. З метою забезпечення належного та повного виконання відповідачем-1 зобов`язань за договором, між постачальником, відповідачем-1 та [PERSON] , 14 березня 2025 року укладено договір поруки за клієнта в системі ПлатиПізніше™ № 60200385533 за умовами якого відповідач-2 прийняв на себе зобов`язання разом з відповідачем-1 нести солідарну відповідальність за належне та у повному обсязі виконання останнім своїх зобов`язань, що виникають за договором. Договором поруки визначено, що відповідач-2 несе відповідальність у тому ж розмірі, що і відповідач-1 за договором. Відповідач-2 підтверджує, що він ознайомлений з договором, правилами та пакетом фінансування, усвідомлював зобов`язання відповідача-1, що виникли із вищезазначених документів. Враховуючи викладені обставини, зазначаємо, що положеннями п. 12.1. Договору визначено, що сторони несуть відповідальність, встановлену цим договором, правилами та чинним законодавством Відповідно до принципу свободи договору, закріпленого в ст. 6 та ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом (ст. 806 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов`язання неустойкою, порукою. Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Ст. 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Крім цього, в ч. 1 ст. 259 ЦК України зазначено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Пунктом 15.2. Правил передбачено, що сторони договору погодили, що на підставі ст. 259 Цивільного кодексу України позовна давність за всіма зобов`язаннями, що виникають з умов Договору, в тому числі щодо сплати неустойки та відшкодування збитків, збільшується і становить 20 (двадцять) років. Згідно ст. 552 ЦК України сплата не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі, а також не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Виходячи з вищевикладених положень чинного законодавства України положеннями п. 12.2-12.3 Договору визначено, що у разі прострочення сплати платежів на строк до 10 (десяти) календарних днів відповідач сплачує неустойку (штраф) в розмірі 5 (п`ять) відсотків від суми заборгованості за прострочення кожного платежу. У разі прострочення сплати платежів на строк більше 10 (десяти) календарних днів, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку (штраф) в розмірі 10 (десять) відсотків від суми заборгованості за кожен місяць прострочення. Крім того, згідно положень п. 12.4. договору, у разі прострочення відповідачем сплати платежів на строк більше 30 (тридцяти) календарних днів, останній зобов`язаний за першою вимогою позивача протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання такої вимоги достроково одноразово сплатити на користь останнього всі платежі, належні до сплати згідно з пакетом фінансування. Відповідно до положень п. 12.5. договору у разі прострочення сплати платежу, повністю або частково, на строк більше 30 (тридцяти) днів, відповідач зобов`язаний самостійно повернути товари за адресою місцезнаходження Процесинг-центра. Повернення товарів не позбавляє відповідача від обов`язку сплатити наявну поточну заборгованість за договором. Згідно із ст. 3 Закону України «Про фінансовий лізинг» відносини між лізингодавцем та лізингоодержувачем, що виникають на підставі договору фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, цього Закону з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про фінансові послуги та фінансові компанії", а також прийнятими відповідно до закону актами Національного банку України. Відносини, що виникають між лізингодавцем та продавцем (постачальником) у зв`язку з набуттям лізингодавцем у власність об`єкта фінансового лізингу для подальшої передачі цього об`єкта лізингоодержувачу на підставі договору фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Положення інших нормативно-правових актів регулюють відносини у сфері фінансового лізингу в частині, що не суперечить цьому Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг», об`єктом фінансового лізингу може бути майно, визначене індивідуальними ознаками, що відповідає критеріям основних засобів відповідно до законодавства, не заборонене законом до вільного обігу на ринку і щодо передачі якого в лізинг законом не встановлено обмежень. Згідно із ст. 12 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначення лізингодавцем можливості укладення договору фінансового лізингу здійснюється на підставі відповідного запиту (заяви) лізингоодержувача, у тому числі з використанням засобів дистанційного зв`язку. Лізингодавцю забороняється встановлювати плату за розгляд запиту (заяви) про укладення договору фінансового лізингу. До укладення договору фінансового лізингу лізингодавець має право, а якщо лізингоодержувачем є фізична особа - зобов`язаний, використовуючи свої професійні можливості, оцінити фінансову спроможність лізингоодержувача, враховуючи, зокрема, строк фінансового лізингу, вартість об`єкта фінансового лізингу, доходи лізингоодержувача та мету отримання у володіння та користування об`єкта фінансового лізингу. Оцінка фінансової спроможності лізингоодержувача здійснюється на підставі достатньої інформації, отриманої від лізингоодержувача, та (за необхідності) на підставі інформації, отриманої з інших джерел відповідно до законодавства. У статті 16 Закону України «Про фінансовий лізинг», передбачено, що договір фінансового лізингу повинен відповідати вимогам статті 9 Закону України "Про фінансові послуги та фінансові компанії", статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" та цього Закону. Крім вимог, зазначених у частині першій цієї статті, договір фінансового лізингу повинен містити: 1) найменування та опис об`єкта фінансового лізингу із зазначенням індивідуальних ознак, що дають змогу його чітко ідентифікувати. У разі якщо на день підписання договору фінансового лізингу виробництво об`єкта фінансового лізингу, що є предметом такого договору, не завершено та/або його індивідуальні ознаки невідомі, такий договір має містити посилання на документ та/або додаткову угоду, в якій визначені індивідуальні ознаки такого об`єкта; 2) строк, на який лізингоодержувачу надається право володіння та користування об`єктом фінансового лізингу; 3) строк передачі об`єкта фінансового лізингу лізингоодержувачу; 4) порядок та графік сплати лізингоодержувачем лізингових платежів, який містить загальну суму, що підлягає сплаті, розмір, строки та кількість таких платежів (у тому числі авансового платежу), інших платежів, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору фінансового лізингу; 5) розмір, порядок розрахунку та умови сплати додаткових платежів і комісій (за наявності), пов`язаних з укладенням, виконанням, зміною та розірванням договору фінансового лізингу, достроковим викупом об`єкта фінансового лізингу, а також порядок зміни та/або індексації таких платежів; 6) положення щодо необхідності укладення договорів щодо послуг третіх осіб (за наявності), у тому числі щодо страхування об`єкта фінансового лізингу та/або ризиків, пов`язаних з виконанням договору фінансового лізингу, та визначення особи, зобов`язаної здійснити страхування. У договорі фінансового лізингу можуть бути зазначені інші умови за домовленістю сторін. Грошове зобов`язання за договором фінансового лізингу, у разі якщо лізингоодержувачем є фізична особа, має бути виражене виключно у гривні, без визначення грошового еквівалента такого зобов`язання в іноземній валюті. Згідно із ч. 1, 2 ст. 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. За своєю правовою природою договір лізингу є змішаним договором та містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу або договору поставки. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. З матеріалів справи вбачається, що позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фангарант Груп" зобов`язання за договорами виконало в повному обсязі. Однак відповідачі [PERSON] та [PERSON] порушила умови договору, не виконала взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого у неї наявна заборгованість за Договором № 60200385533 в розмірі 7933,07 грн., що включає 6346,52 грн. боргу за основним зобов`язанням з оплати вартості товару та 1586,55 грн. штрафних санкцій. Ураховуючи зазначене вище, суд дійшов до висновку про обґрунтованість і доведеність вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фангарант Груп" до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за договором №60200385533 в розмірі 7933,07 грн. Указана заборгованість нарахована відповідно до умов договору, її розмір підтверджений наданими розрахунками. Однак, відповідачем вказаний розрахунок жодними доказами не спростований та доказів на підтвердження належного виконання умов договору з боку відповідача суду надано не було. Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними і обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн., а позовні вимоги позивача задоволені в обсязі, то сума витрат по сплаті судового збору підлягає відшкодуванню позивачу в розмірі : 2422,40 грн. Оскільки цивільно-процесуальним законодавством не передбачено солідарного стягнення судових витрат, то з кожного відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі по: 2422,10 грн. 00 коп. / 2 = 1211 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved