Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

представник позивачки [PERSON] адвокат Савка Тарас Володимирович звернувся до суду з позовом до відповідача Жидачівської державної нотаріальної контори Львівської області, в якому просить скасувати заборону (архівний запис) внесену до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження: 4182329, дата реєстрації 07.12.2006 року, реєстратор: Жидачівська державна нотаріальна контора (архівний номер: 3185763LVOV51, архівна дата: 26.12.2001 року, дата виникнення: 01.01.1961, № реєстра: 476039-2092, внутр. №9В012С3B2DF254305B32 , коментар: 29-1961/алф. ст. 140), згідно якого об`єктом обтяження є «невизначене майно». В обґрунтування позовних вимог представник позивача [PERSON] покликається на те, що [INFO] , помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується приєднаною до даної позовної заяви копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане виконавчим комітетом Журавненської селищної ради Жидачівського району Львівської області. Внаслідок смерті батька позивача відкрилася спадщина до складу якої входить наступне нерухоме майно: квартира, загальною площею 45,4 кв.м., розташована за адресою: [ADDRESS] , яка була набута моїм батьком на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.04.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дитюк Г.М., та зареєстрованого в реєстрі за № 555, та комора в підвалі № 27, загальною площею 4.3 кв.м., яка розташована в будинку за адресою: [ADDRESS] , набута [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу комори в підвалі № 27 від 15.04.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дитюк Г.М., та зареєстрованого в реєстрі за № 556. Батько позивача склав заповіт від 13.02.2009 року, який посвідчено державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори Бекиш В.О., зареєстрований в реєстрі за № 193, відповідно до умов якого зробив розпорядження на випадок своєї смерті наступного змісту: «все моє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатиме мені на день смерті і на що я за законом матиму право заповідаю в рівних частках кожному дітям [PERSON] , 1958 року народження, [PERSON] , 1960 року народження, [PERSON] , 1963 року народження». Разом з тим, незважаючи на зміст вказаного в попередньому абзаці заповіту, спадщину після смерті батька прийняла лише позивач, її сестра та брат спадщини після смерті батька не приймали, оскільки вони вирішили, що незважаючи на зміст заповіту все майно, яке входило до складу спадщини вони залишають позивачу та не будуть на нього претендувати. Відповідно до заяви [PERSON] від 24 січня 2024 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дитюк Г.М., сестра [PERSON] зазначає про те, що їй відомо про те, що відкрилася спадщина після смерті батька, який залишив на його ім?я заповіт. Також, згідно змісту даної заяви [PERSON] повідомила про те, що строк на прийняття спадщини вона пропустила і на оформлення своїх спадкових прав не претендує. В суд за продовженням строку для прийняття спадщини звертатися не буде. Відповідно до заяви брата [PERSON] від 30 січня 2024 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Кіцула О.М., та зареєстрована в реєстрі за № 60, [PERSON] зазначає про те, що йому відомо про те, що відкрилася спадщина після смерті батька, який залишив на його ім?я заповіт. Також, згідно змісту даної заяви брат [PERSON] повідомив про те, що спадщину, яка відкрилася після смерті батька [PERSON] не прийняв, на неї не претендую, та не виявляю бажання її приймати, звертатися в суд за продовженням строку для прийняття спадщини не буде. В свою чергу, матір позивача та дружина батька [PERSON] померла, що підтверджується приєднаною до даної позовної заяви копією свідоцтва про смерть. Відтак, позивач як єдиний спадкоємець свого батька, яка прийняла спадщину, яка відкрилася внаслідок його смерті звернулася до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дитюк Г.М. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, з метою оформлення права власності на нерухоме майно, яке входило до складу спадщини. Однак, листом № 84/02-14 від 28.11.2024 року приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дитюк Г.М. відмовив у видачі їй свідоцтва про право на спадщину, у зв?язку із тим, що згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна було виявлено зареєстроване обтяження заборона (архівний запис) належного [PERSON] (реєстраційний номер обтяження: 4182329, дата реєстрації 07.12.2006 року, реєстратор: Жидачівська державна нотаріальна контора (архівний номер: 3185763LVOV51, архівна дата: 26.12.2001 року, дата виникнення: 01.01.1961, № реєстра: 476039-2092, внутр. №9В012С3В2DF254305B32, коментар: 29-1961/алф. ст. 140), згідно якого об?єктом обтяження є «невизначене майно». Відповідно до листа Жидачівського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 20.02.2025 року № 26.15-24/2606 вбачається, що у зазначеному відділі не перебували та станом на 20.02.2025 року на виконанні у відділі не перебувають виконавчі провадження, боржником у яких виступав би [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Відповідно до листа Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 21.02.2025 року № 9483/ДВ-14 вбачається, що у зазначеному відділі на виконанні не перебували та на даний час не перебувають виконавчі документи про стягнення з боржника [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] заборгованості на користь фізичних та юридичних осіб. Відповідно до листа Жидачівської державної нотаріальної контори Львівської області від 18.02.2025 року № 68/02-14 нотаріальна контора повідомила про те, що всі архівні документи по 2005 рік включно передані на зберігання до Львівського державного нотаріального архіву. Відповідно до листа Львівського державного нотаріального архіву від 21.11.2024 року № 2916/01-21 на запит щодо заборони накладеної на майно гр. [PERSON] Жидачівською (Ходорівською) державною нотаріальною конторою архів повідомляє: 1) В «Алфавітній книзі обліку заборон і арештів нерухомого майна за 1958 -1990 року» Жидачівської державної нотаріальної контори Львівської області на сторінці № 140 є запис: Прізвище, ім?я по батькові особи, якій видана позика та номер реєстру [PERSON] 29/61 г. 2) В «Реєстрі накладених та знятих арештів (заборон) Ходорівської державної нотаріальної контори за 1953-1973 роки» на сторінці № 57 є запис: - пор. № 29; - дата запису 31/V.1961 г.; - сторінка у збірнику накладених арештів - …………; - прізвище ім?я та по батькові особи, на чию будівлю або право забудови накладено арешт (заборону) [PERSON] , с. Заричне Жидачевского р-на; - підстави накладення арешту (заборони) на чию вимогу та на чию користь [PERSON] госбанка от 29/V 61 г. - сума арешту (заборони) 500. На підставі вище викладеного Львівський державний нотаріальний архів повідомив про те, що ідентифікувати особу [PERSON] за даними архіву неможливо. Відтак, через наявність невідомого обтяження зареєстрованого за ім?ям [PERSON] , за яким як вбачається із вище наведених листів не можливо ідентифікувати особу батька позивача вбачається неможливість оформлення спадкових прав на нерухоме майно, яке входило до складу спадщини, яка відкрилася після смерті батька, а відтак з метою відновлення своїх спадкових прав та оформлення права власності на спадкове майно, позивач змушена звернутися з даним позовом про скасування обтяження (заборони) відчуження нерухомого майна, яка зареєстрована на ім?я мого батька [PERSON] . Ухвалою від 20.06.2025 прийнято до розгляду позов та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 25.11.2025 закрито підготовче провадження по цивільній справі. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, від її представника - адвоката Савки Т.В. надійшла заява, у якій останній просить розглядати справу у його відсутності та відсутності позивача, позов підтримав, просив такий задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, завідувач Жидачівською державною нотаріальною конторою Львівської області Матусек В.В. подала заяву про розгляд справи у її відсутності. У вказаній заяві зазначила, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дитюк Галина Михайлівна не з`явилась, повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.01.2021 року виданого виконавчим комітетом Журавненської селищної ради Жидачівського району Львівської обалсті. Як вбачається із долученого до матеріалів справи копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.03.1960 року [PERSON] народилась [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану, дошлюбне прізвише позивача вказано « [PERSON] », а 23.04.1988 року уклала шлюб із [PERSON] , після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] ». Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно до складу якої входить: квартира загальною площею 45,4 кв.м., розташована за адресою [ADDRESS] та комора в підвалі №27. 13 лютого 2009 року [PERSON] розпорядився на випадок його смерті все його майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належитеме йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповідає в рівних частках кожному дітям [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про що склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Куцула О.М. Як вбачається із заяви [PERSON] від 04.01.2024 року посвідчену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дитюк Г.М. на оформлення спадкових прав на спадщину, яка відкрилася після смерті батька [PERSON] не претендує. Як вбачається із заяви [PERSON] від 30.01.2024 року посвідчену приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Куцула О.М. на оформлення спадкових прав спадщину, яка відкрилася після смерті батька [PERSON] не претендує. 14.10.2024 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дитюк Г.М, із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , а саме на квартиру за адресою [ADDRESS] та комору [ADDRESS] . Однак, згідно листа № 84/02-14 від 28.11.2024 року приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дитюк Г.М. відмовила у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину, у зв?язку із тим, що згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна було виявлено зареєстроване обтяження заборона (архівний запис) належного [PERSON] (реєстраційний номер обтяження: 4182329, дата реєстрації 07.12.2006 року, реєстратор: Жидачівська державна нотаріальна контора (архівний номер: 3185763LVOV51, архівна дата: 26.12.2001 року, дата виникнення: 01.01.1961, № реєстра: 476039-2092, внутр. №9В012С3В2DF254305B32, коментар: 29-1961/алф. ст. 140), згідно якого об?єктом обтяження є «невизначене майно». Судом встановлено, що згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майнавід 14.10.2024 наявне зареєстроване обтяження заборона (архівний запис) належного [PERSON] (реєстраційний номер обтяження: 4182329, дата реєстрації 07.12.2006 року, реєстратор: Жидачівська державна нотаріальна контора (архівний номер: 3185763LVOV51, архівна дата: 26.12.2001 року, дата виникнення: 01.01.1961, № реєстра: 476039-2092, внутр. №9В012С3В2DF254305B32, коментар: 29-1961/алф. ст. 140), згідно якого об?єктом обтяження є «невизначене майно». Відповідно до листа Жидачівського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 20.02.2025 року № 26.15-24/2606 вбачається, на виконанні у відділі не перебувають виконавчі провадження, боржником у яких виступав би [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Відповідно до листа Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 21.02.2025 року № 9483/ДВ-14 вбачається, що у зазначеному відділі на виконанні не перебували та на даний час не перебувають виконавчі документи про стягнення з боржника [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] заборгованості на користь фізичних та юридичних осіб. Відповідно до листа Жидачівської державної нотаріальної контори Львівської області від 18.02.2025 року № 68/02-14 всі архівні документи по 2005 рік включно передані на зберігання до Львівського державного нотаріального архіву. Відповідно до листа Львівського державного нотаріального архіву від 21.11.2024 року № 2916/01-21 на запит щодо заборони накладеної на майно [PERSON] Жидачівською (Ходорівською) державною нотаріальною конторою архів повідомляє: 1) В «Алфавітній книзі обліку заборон і арештів нерухомого майна за 1958 -1990 року» Жидачівської державної нотаріальної контори Львівської області на сторінці № 140 є запис: Прізвище, ім?я по батькові особи, якій видана позика та номер реєстру [PERSON] 29/61 г. 2)В «Реєстрі накладених та знятих арештів (заборон) Ходорівської державної нотаріальної контори за 1953-1973 роки» на сторінці № 57 є запис: - пор. № 29; - дата запису 31/V.1961 г.; - сторінка у збірнику накладених арештів - …………; - прізвище ім?я та по батькові особи, на чию будівлю або право забудови накладено арешт (заборону) [PERSON] , с. Заричне Жидачевского р-на; - підстави накладення арешту (заборони) на чию вимогу та на чию користь [PERSON] госбанка от 29/V 61 г. - сума арешту (заборони) 500. Індентифікувати особу [PERSON] за даними архіву неможливо. Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право мирно володіти своїм майном.У постанові від 13 липня 2022 року у справі № 2/0301/806/11 Верховний Суд зауважив, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинне призводити до порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом. Наявність протягом тривалого часу (майже 10 років) нескасованого арешту на майно боржника за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача та зважаючи на смерть боржника є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. (подібна позиція міститься у постановах від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12, від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20, від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15-ц, від 26 січня 2022 року у справі № 127/1541/14-ц, від 18 січня 2023 року у справі № 127/1547/14-ц від 09 січня 2023 року у справі № 2-3600/09). Згідно до ч. 1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Виходячи з ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», загальними засадами державної реєстрації прав зокрема є: гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав. Як передбачено ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дані до розділу Державного реєстру прав вносяться в разі прийняття рішення про державну реєстрацію прав. Державна реєстрація речових прав скасовується в разі припинення дії договору, укладення іншого договору або винесення судом відповідного рішення, про що вносяться дані до Державного реєстру прав. Відповідно до п. 9 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєстрації. Згідно з п.п. 5.1 п. 5 Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5 (надалі - Порядок), нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу відкриття спадщини на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Згідно із ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позивач [PERSON] має намір оформити та реалізувати свої права на спадкове майно, проте через наявність арешту на спадкове майно, позбавлена можливості це зробити. Таким чином, накладений арешт на спадкове майно порушує права спадкоємця. Як вбачається із долученого до матеріалів справи листа начальника управління ліцензування банків Департаменту ліцензування Федоренко М. від 12.06.2025 Указом Президії Верховної ради СРСР від 07.04.1959 року «Про реорганізацію системи банків довгострокових вкладень» та Постановою Ради Міністрів СРСР від 07.04.1959 року №369 «Питання, пов`язані з реорганізацією системи банків довгострокових вкладень» функції Сільгоспбанку та комунальних банків покладено на Будбанки СPCP та Держбанк СРСР. Відповідно до Постанови ЦК KПPC, Ради Міністрів СРСР від 17.07.1987 року № 821 «Про вдосконалення системи банків в країні і посилення їх впливу на підвищення ефективності економіки» реорганізовано діючі та утворено нові спеціалізовані банки, які створили систему банків у такому складі: Державний Банк СРСР (Держбанк СРСР), Банк зовнішньоекономічної діяльності СРСР (Зовнішекономбанк СРСР), Промислово-будівельний Банк СРСР (Промбудбанк СРСР), Агропромисловий Банк СРСР (Агропромбанк СРСР), Банк Житлово-комунального господарства і соціального розвитку СРСР (Житлосоцбанк СРСР), Банк трудових заощаджень і кредитування населення СРСР (Ощадний Банк СРСР). Пунктом 8 вищевказаної Постанови № 821 передбачено створення банками СРСР в союзних республіках відповідних республіканських банків з прямим підпорядкуванням банкам СРСР. Згідно з п. п. 2, 3 Постанови ВР УРСР «Про порядок введення в дію Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 20.03.1991 року № 873-XII, ВРУ оголошено власністю України Український республіканський банк Держбанк СРСР і створено на його базі Національний банк України. Так, Постановою Президії ВРУ від 07.10.1991 року № 1605-Х1І затверджено статут Національного банку України в якому не визначалось правонаступництво Національного банку України.З огляду на визначене Український республіканський банк Держбанк СРСР не має правонаступників. Станом на 12.06.2025 Державний реєстр банків не містить відомостей про Держбанк СРСР, Український республіканський банк Держбанку СРСР та Жидачівське відділення Держбанку СРСР, а також про банк який став правонаступником Держбанку СРСР, Українського республіканського банку Держбанку СРСР та Жидачівського відділення Держбанку СРСР. Таким чином, відповідно до отриманої стороною позивача відповіді із Національного банку України - Національним банком України не було зареєстровано банк, який є правонаступником Держбанку CРCP, як і Державний реєстр банків України не містить запису і про Жидачівський Держбанк чи його правонаступників. Отже, враховуючи позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 13.07.2022 року по справі № 2/0301/806/11, а відтак зважаючи на те, що арешт на майно [PERSON] накладено протягом тривалого часу, та те, що Держбанк СРСР, ліквідовано та правонаступників не має, встановивши відсутність правових підстав для арешту зазначеного майна, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту захистити своє порушене право не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту її права шляхом скасування такого арешту, тож враховуючи вищенаведене відомості внесені до Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна слід скасувати. Враховуючи наведене,

Outcome: approved