Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 07.11.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (далі - ТОВ «Лінеура Україна») та відповідачем укладено кредитний договір №4120449 шляхом підписання електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». 27.06.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №27062024, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а останнє зобов`язався прийняти права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, та передати за це кошти. Позивач набув право вимоги за кредитним договором №4120449 від 07.11.2023 до відповідача в сумі 45440 грн., з яких 8000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 37440 грн. - заборгованість по відсоткам. 07.11.2023 між ТОВ «Селфі кредит» та відповідачем було укладено кредитний договір №1105567, на підставі якого відповідач отримав кредит та зобов`язався його повернути разом із процентами за користування ним. 30.05.2024 між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №30052024, відповідно до якого ТОВ «Селфі кредит» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а останнє зобов`язався прийняти права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, та передати за це кошти. Позивач набув право вимоги за кредитним договором №1105567 від 07.11.2023 до відповідача в сумі 38570 грн., з яких 7000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 31570 грн. - заборгованість по відсоткам. 13.11.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар файненс груп» (далі - ТОВ «Стар файненс груп») та відповідачем укладено кредитний договір №07021-11/2023, на підставі якого відповідач отримав кредит та зобов`язався його повернути разом із процентами за користування ним. 28.05.2024 між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №28052024, відповідно до якого ТОВ «Стар файненс груп» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а останнє зобов`язався прийняти права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, та передати за це кошти. Позивач набув право вимоги за кредитним договором №07021-11/2023 від 13.11.2023 до відповідача в сумі 17850 грн., з яких 3000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 14850 грн. - заборгованість по відсотках. 10.11.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс кредит» (далі - ТОВ «Аванс кредит») та відповідачем укладено кредитний договір №13459-11/2023, на підставі якого відповідач отримав кредит та зобов`язався його повернути разом із процентами за користування ним. 11.11.2023 між ТОВ «Аванс кредит» та відповідачем укладено кредитний договір №15011-11/2023, на підставі якого відповідач отримав кредит та зобов`язався його повернути разом із процентами за користування ним. 12.11.2023 між ТОВ «Аванс кредит» та відповідачем укладено кредитний договір №16576-11/2023, на підставі якого відповідач отримав кредит та зобов`язався його повернути разом із процентами за користування ним. 21.03.2024 між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №21032024, відповідно до якого ТОВ «Аванс кредит» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а останнє зобов`язався прийняти права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, та передати за це кошти. Позивач набув право вимоги за кредитним договором №13459-11/2023 від 10.11.2023 до відповідача в сумі 12975 грн., з яких 3000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 9975 грн. - заборгованість по відсоткам. Позивач набув право вимоги за кредитним договором №15011-11/2023 від 11.11.2023 до відповідача в сумі 12900 грн., з яких 3000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 9900 грн. - заборгованість по відсоткам. Позивач набув право вимоги за кредитним договором №16576-11/2023 від 12.11.2023 до відповідача в сумі 12825 грн., з яких 3000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 9825 грн. - заборгованість по відсоткам. Кредитні договори укладено з відповідачем в електронній формі на умовах публічної пропозиції (оферти) у розумінні ст. 641, 644 ЦК України. Просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. 25.04.2025 постановлено ухвалу про передачу справи за підсудністю. 11.06.2025 постановлено ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалася. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження, яка повернулася на адресу суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 07.11.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту №4120449, на підставі якого позивач надав відповідачу кредит у гривні, а відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором. Відповідно до пп. 1.2.,1.3., 1.4.1. вищезазначеного договору сума кредиту складає 8000 грн. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 360 днів. Стандартна процентна ставка становить 2% в день. Відповідно до п. 2.1. договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Відповідно до довідки ТОВ «Пейтек Україна» від 01.07.2024 ТОВ «Лінеура Україна» 07.11.2023 перерахувало 8000 грн. на платіжну картку № [NUMBER] . 27.06.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №27062024, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а останнє зобов`язався прийняти права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, та передати за це кошти. Позивач набув право вимоги за кредитним договором №4120449 від 07.11.2023 до відповідача в сумі 45440 грн., з яких 8000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 37440 грн. - заборгованість по відсоткам. 07.11.2023 між ТОВ «Селфі кредит» та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» №1105657, згідно з умовами якого ТОВ «Селфі кредит» надало фінансовий кредит у розмірі 7000 грн. строком на 360 днів, які останній, зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування грошима в розмірі 2,2% в день. Відповідно до п. 2.1. кредитного договору від 07.11.2023 №1105657 кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача № [NUMBER] . 30.05.2024 між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №30052024, відповідно до якого ТОВ «Селфі кредит» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а останнє зобов`язався прийняти права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, та передати за це кошти. Позивач набув право вимоги за кредитним договором №1105657 від 07.11.2023 до відповідача в сумі 38570 грн., з яких 7000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 31570 грн. - заборгованість по відсоткам. 10.11.2023 між ТОВ «Аванс кредит» та відповідачем укладено кредитний договір №13459-11/2023, згідно з умовами якого ТОВ «Аванс кредит» надало фінансовий кредит у розмірі 3000 грн. строком на 360 днів, тобто до 03.11.2024 перерахованих у безготівковій формі на банківську картку, з процентною ставкою 2,50% на день. 11.11.2023 між ТОВ «Аванс кредит» та відповідачем укладено кредитний договір №15011-11/2023, згідно з умовами якого ТОВ «Аванс кредит» надало фінансовий кредит у розмірі 3000 грн. строком на 360 днів, тобто до 04.11.2024 перерахованих у безготівковій формі на банківську картку, з процентною ставкою 2,50% на день. 12.11.2023 між ТОВ «Аванс кредит» та відповідачем укладено кредитний договір №16576-11/2023, згідно з умовами якого ТОВ «Аванс кредит» надало фінансовий кредит у розмірі 3000 грн. строком на 360 днів, тобто до 05.11.2024 перерахованих у безготівковій формі на банківську картку, з процентною ставкою 2,50% на день. 21.03.2024 між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №21032024, відповідно до якого ТОВ «Аванс кредит» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а останнє зобов`язався прийняти права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, та передати за це кошти. Позивач набув право вимоги: за кредитним договором №13459-11/2023 від 10.11.2023 до відповідача в сумі 12975 грн., з яких 3000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 9975 грн. - заборгованість по відсоткам; за кредитним договором №15011-11/2023 від 11.11.2023 до відповідача в сумі 12900 грн., з яких 3000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 9900 грн. - заборгованість по відсоткам; за кредитним договором №16576-11/2023 від 12.11.2023 до відповідача в сумі 12825 грн., з яких 3000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 9825 грн. - заборгованість по відсоткам. 13.11.2023 між ТОВ «Стар файненс груп» та відповідачем укладено кредитний договір №07021-11/2023, на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. строком на 360 днів, тобто до 06.11.2024, з процентною ставкою 2,50% на день. 28.05.2024 між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №28052024, відповідно до якого ТОВ «Стар файненс груп» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а останнє зобов`язався прийняти права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, та передати за це кошти. Позивач набув право вимоги за кредитним договором №07021-11/2023 від 13.11.2023 до відповідача в сумі 17850 грн., з яких 3000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 14850 грн. - заборгованість по відсотках. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. В порядку визначеному ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Так, ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Такий правовий висновок щодо застосування статей 1046, 1047 ЦК України викладено Верховним Судом України у постановах від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13 та від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як передбачено ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно зі ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Суд звертає увагу, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1% Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5% протягом наступних 120 днів - 1,5%. Наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5%, з 23.04.2024 не більше 1,5 %, а з 21.08.2024 не більше 1%. Частиною 2 розділу 2 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія п. 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Судом встановлено, що 07.11.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту №4120449, на підставі якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 8000 грн., строком на 360 днів, зі сплатою стандартною процентної ставки 2% в день. Враховуючи, що договір № 4120449 про надання кредиту укладено 07.11.2023 строком на 360 днів, а тому після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», тому до договору слід застосувати положення частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» з урахуванням перехідних та прикінцевих положень. Таким чином, умови укладеного договору позики в частині визначення розміру процентів за користування кредитними коштами, починаючи з 23.04.2024 до 31.10.2024 за ставкою 2% суперечать діючому законодавству, тому згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемним. Суд розраховує заборгованість по процентам за укладеним між сторонами договором у період з 23.04.2024 по 20.08.2024, виходячи з встановленої п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки 1,5% та у період з 21.08.2024 по 31.10.2024, виходячи з встановленої п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки 1%. Таким чином, за період з 07.11.2023 по 22.04.2024 відповідач повинен був сплатити проценти у розмірі 26880 грн. (8000 грн. * 2 % * 168 днів = 26880 грн.). За період з 23.04.2024 по 20.08.2024 відповідач повинен був сплатити проценти у розмірі 14440 грн. (8000 грн. * 1, 50% * 120 днів = 14440 грн.). За період з 21.08.2024 по 31.10.2024 відповідач повинен був сплатити проценти у розмірі 5760 грн. (8000 грн. * 1% * 72 днів = 5760 грн.). Отже, загальний розмір процентів становить 47080 грн. ТОВ «ЄАПБ», обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив, що набув право вимоги за кредитним договором №4120449 від 07.11.2023 до відповідача в сумі 45440 грн., з яких 8000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 37440 грн. - заборгованість по відсоткам. Оскільки суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів та не може вийти за межі позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №4120449 від 07.11.2023 в сумі 45440 грн., з яких 8000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 37440 грн. - заборгованість по відсоткам. 07.11.2023 між ТОВ «Селфі кредит» та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» №1105657, згідно з умовами якого ТОВ «Селфі кредит» надало фінансовий кредит у розмірі 7000 грн. строком на 360 днів, які останній, зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування грошима в розмірі 2,20% в день. Враховуючи, що договір № 1105657 про надання кредиту укладено 07.11.2023 строком на 360 днів, а тому після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», тому до договору слід застосувати положення частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» з урахуванням перехідних та прикінцевих положень. Таким чином, умови укладеного договору позики в частині визначення розміру процентів за користування кредитними коштами, починаючи з 23.04.2024 до 01.11.2024 за ставкою 2,20 % суперечать діючому законодавству, тому згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемним. Суд розраховує заборгованість по процентам за укладеним між сторонами договором у період з 23.04.2024 по 20.08.2024, виходячи з встановленої п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки 1,5% та у період з 21.08.2024 по 01.11.2024, виходячи з встановленої п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки 1%. Таким чином, за період з 07.11.2023 по 22.04.2024 відповідач повинен був сплатити проценти у розмірі 25872 грн. (7000 грн. * 2,20 % * 168 днів = 25872 грн.). За період з 23.04.2024 по 20.08.2024 відповідач повинен був сплатити проценти у розмірі 14440 грн. (7000 грн. * 1, 50% * 120 днів = 12600 грн.). За період з 21.08.2024 по 01.11.2024 відповідач повинен був сплатити проценти у розмірі 5760 грн. (7000 грн. * 1% * 73 днів = 5110 грн.). Отже, загальний розмір процентів становить 43582 грн. ТОВ «ЄАПБ», обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив, що набув право вимоги за кредитним договором №1105657 від 07.11.2023 до відповідача в сумі 38570 грн., з яких 7000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 31570 грн. - заборгованість по відсоткам. Оскільки суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів та не може вийти за межі позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №1105657 від 07.11.2023 в сумі 38570 грн., з яких 7000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 31570 грн. - заборгованість по відсоткам. 10.11.2023 між ТОВ «Аванс кредит» та відповідачем укладено кредитний договір №13459-11/2023, згідно з умовами якого ТОВ «Аванс кредит» надало фінансовий кредит у розмірі 3000 грн. строком на 360 днів, тобто до 03.11.2024 перерахованих у безготівковій формі на банківську картку, з процентною ставкою 2,50% на день. Враховуючи, що договір № 13459-11/2023 про надання кредиту укладено 10.11.2023 строком на 360 днів, а тому після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», тому до договору слід застосувати положення частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» з урахуванням перехідних та прикінцевих положень. Таким чином, умови укладеного договору позики в частині визначення розміру процентів за користування кредитними коштами, починаючи з 23.04.2024 до 03.11.2024 за ставкою 2,50 % суперечать діючому законодавству, тому згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемним. Суд розраховує заборгованість по процентам за укладеним між сторонами договором у період з 23.04.2024 по 20.08.2024, виходячи з встановленої п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки 1,5% та у період з 21.08.2024 по 03.11.2024, виходячи з встановленої п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки 1%. Таким чином, за період з 10.11.2023 по 22.04.2024 відповідач повинен був сплатити проценти у розмірі 12375 грн. (3000 грн. * 2,50 % * 165 днів = 12375 грн.). За період з 23.04.2024 по 20.08.2024 відповідач повинен був сплатити проценти у розмірі 5400 грн. (3000 грн. * 1, 50% * 120 днів = 5400 грн.). За період з 21.08.2024 по 03.11.2024 відповідач повинен був сплатити проценти у розмірі 2250 грн. (3000 грн. * 1% * 75 днів = 2250 грн.). Отже, загальний розмір процентів становить 20025 грн. ТОВ «ЄАПБ», обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив, що набув право вимоги за кредитним договором №13459-11/2023 від 10.11.2023 до відповідача в сумі 12975 грн., з яких 3000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 9975 грн. - заборгованість по відсоткам. Оскільки суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів та не може вийти за межі позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №13459-11/2023 від 10.11.2023 в сумі 12975 грн., з яких 3000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 9975 грн. - заборгованість по відсоткам. 11.11.2023 між ТОВ «Аванс кредит» та відповідачем укладено кредитний договір №15011-11/2023, згідно з умовами якого ТОВ «Аванс кредит» надало фінансовий кредит у розмірі 3000 грн. строком на 360 днів, тобто до 04.11.2024 перерахованих у безготівковій формі на банківську картку, з процентною ставкою 2,50% на день. Враховуючи, що договір № 15011-11/2023 про надання кредиту укладено 11.11.2023 строком на 360 днів, а тому після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», тому до договору слід застосувати положення частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» з урахуванням перехідних та прикінцевих положень. Таким чином, умови укладеного договору позики в частині визначення розміру процентів за користування кредитними коштами, починаючи з 23.04.2024 до 04.11.2024 за ставкою 2,50 % суперечать діючому законодавству, тому згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемним. Суд розраховує заборгованість по процентам за укладеним між сторонами договором у період з 23.04.2024 по 20.08.2024, виходячи з встановленої п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки 1,5% та у період з 21.08.2024 по 04.11.2024, виходячи з встановленої п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки 1%. Таким чином, за період з 11.11.2023 по 22.04.2024 відповідач повинен був сплатити проценти у розмірі 12300 грн. (3000 грн. * 2,50 % * 164 днів = 12300 грн.). За період з 23.04.2024 по 20.08.2024 відповідач повинен був сплатити проценти у розмірі 5400 грн. (3000 грн. * 1, 50% * 120 днів = 5400 грн.). За період з 21.08.2024 по 04.11.2024 відповідач повинен був сплатити проценти у розмірі 2280 грн. (3000 грн. * 1% * 76 днів = 2280 грн.). Отже, загальний розмір процентів становить 19980 грн. ТОВ «ЄАПБ», обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив, що набув право вимоги за кредитним договором №15011-11/2023 від 11.11.2023 до відповідача в сумі 12900 грн., з яких 3000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 9900 грн. - заборгованість по відсоткам. Оскільки суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів та не може вийти за межі позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №15011-11/2023 від 11.11.2023 в сумі 12900 грн., з яких 3000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 9900 грн. - заборгованість по відсоткам. 12.11.2023 між ТОВ «Аванс кредит» та відповідачем укладено кредитний договір №16576-11/2023, згідно з умовами якого ТОВ «Аванс кредит» надало фінансовий кредит у розмірі 3000 грн. строком на 360 днів, тобто до 05.11.2024 перерахованих у безготівковій формі на банківську картку, з процентною ставкою 2,50% на день. Враховуючи, що договір № 16576-11/2023 про надання кредиту укладено 12.11.2023 строком на 360 днів, а тому після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», тому до договору слід застосувати положення частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» з урахуванням перехідних та прикінцевих положень. Таким чином, умови укладеного договору позики в частині визначення розміру процентів за користування кредитними коштами, починаючи з 23.04.2024 до 05.11.2024 за ставкою 2,50 % суперечать діючому законодавству, тому згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемним. Суд розраховує заборгованість по процентам за укладеним між сторонами договором у період з 23.04.2024 по 20.08.2024, виходячи з встановленої п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки 1,5% та у період з 21.08.2024 по 05.11.2024, виходячи з встановленої п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки 1%. Таким чином, за період з 12.11.2023 по 22.04.2024 відповідач повинен був сплатити проценти у розмірі 12225 грн. (3000 грн. * 2,50 % * 163 днів = 12225 грн.). За період з 23.04.2024 по 20.08.2024 відповідач повинен був сплатити проценти у розмірі 5400 грн. (3000 грн. * 1, 50% * 120 днів = 5400 грн.). За період з 21.08.2024 по 05.11.2024 відповідач повинен був сплатити проценти у розмірі 2310 грн. (3000 грн. * 1% * 77 днів = 2310 грн.). Отже, загальний розмір процентів становить 19935 грн. ТОВ «ЄАПБ», обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив, що набув право вимоги за кредитним договором №16576-11/2023 від 12.11.2023 до відповідача в сумі 12825 грн., з яких 3000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 9825 грн. - заборгованість по відсоткам. Оскільки суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів та не може вийти за межі позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №16576-11/2023 від 12.11.2023 в сумі 12825 грн., з яких 3000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 9825 грн. - заборгованість по відсоткам. 13.11.2023 між ТОВ «Стар файненс груп» та відповідачем укладено кредитний договір №07021-11/2023, на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. строком на 360 днів, тобто до 06.11.2024, з процентною ставкою 2,50% на день. Враховуючи, що договір № 07021-11/2023 про надання кредиту укладено 13.11.2023 строком на 360 днів, а тому після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», тому до договору слід застосувати положення частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» з урахуванням перехідних та прикінцевих положень. Таким чином, умови укладеного договору позики в частині визначення розміру процентів за користування кредитними коштами, починаючи з 23.04.2024 до 06.11.2024 за ставкою 2,50 % суперечать діючому законодавству, тому згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемним. Суд розраховує заборгованість по процентам за укладеним між сторонами договором у період з 23.04.2024 по 20.08.2024, виходячи з встановленої п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки 1,5% та у період з 21.08.2024 по 06.11.2024, виходячи з встановленої п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки 1%. Таким чином, за період з 13.11.2023 по 22.04.2024 відповідач повинен був сплатити проценти у розмірі 12225 грн. (3000 грн. * 2,50 % * 163 днів = 12225 грн.). За період з 23.04.2024 по 20.08.2024 відповідач повинен був сплатити проценти у розмірі 5400 грн. (3000 грн. * 1, 50% * 120 днів = 5400 грн.). За період з 21.08.2024 по 06.11.2024 відповідач повинен був сплатити проценти у розмірі 2340 грн. (3000 грн. * 1% * 78 днів = 2340 грн.). Отже, загальний розмір процентів становить 19965 грн. ТОВ «ЄАПБ», обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив, що набув право вимоги за кредитним договором №07021-11/2023 від 13.11.2023 до відповідача в сумі 17850 грн., з яких 3000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 14850 грн. - заборгованість по відсотках. Оскільки суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів та не може вийти за межі позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №07021-11/2023 від 13.11.2023 в сумі 17850 грн., з яких 3000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 14850 грн. - заборгованість по відсотках. Будь-яких доказів про повне або часткове спростування позовних вимог відповідачем не надано, а тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача, до якого перейшло право вимоги за кредитними договорами, заборгованості за кредитним договором №4120449 від 07.11.2023 в сумі 45440 грн., з яких 8000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 37440 грн. - заборгованість по відсоткам; за кредитним договором №1105657 від 07.11.2023 в сумі 38570 грн., з яких 7000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 31570 грн. - заборгованість по відсоткам; за кредитним договором №13459-11/2023 від 10.11.2023 в сумі 12975 грн., з яких 3000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 9975 грн. - заборгованість по відсоткам; за кредитним договором №15011-11/2023 від 11.11.2023 в сумі 12900 грн., з яких 3000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 9900 грн. - заборгованість по відсоткам; за кредитним договором №16576-11/2023 від 12.11.2023 в сумі 12825 грн., з яких 3000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 9825 грн. - заборгованість по відсоткам; за кредитним договором №07021-11/2023 від 13.11.2023 в сумі 17850 грн., з яких 3000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 14850 грн. - заборгованість по відсотках. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3028 грн.

Outcome: approved