Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

Позивач ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернувся до суду з позовом до [PERSON] , у якому просило стягнути з відповідача на користь товариства заборгованість за договором позики №79849756 від 16.04.2024 у розмірі 28000,00 грн та витрати по сплаті судового збору. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.04.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №79849756, відповідно до умов якого Позикодавець зобов`язувався передати Позичальникові у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк шляхом перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язувався повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку дії Договору, або достроково, та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Позивачем умови кредитного договору були виконані в повному обсязі. Відповідачем належним чином не виконувалися зобов`язання за договором, внаслідок чого утворилася заборгованість у вищезазначеному розмірі. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів " передає (відступає) ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" приймає належні ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів " права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників. Перелік боржників, підстави виникнення Права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до реєстру боржників № 32 від 25.09.2024 року до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 28000,00 грн, з яких: 16000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4224,00 грн - сума заборгованості за процентами, 7776,00 грн сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування позикою. Всупереч умовам договору позики, відповідач не виконав свого зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, після відступлення права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", ні на рахунки первісного кредитора. Процесуальні дії: Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2025 року визначено головуючого суддю Мартинцову І.О. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.07.2025 року відкрито провадження, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" у позовній заяві просили здійснювати розгляд за їх відсутності, у разі неявки відповідача винести заочне рішення. Згідно із відповіддю Калинівської селищної ради від 18.06.2025 відповідач [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . За зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання відповідача двічі направлялась ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулись на адресу суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання» Верховний суд в постанові від 18.03.2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку, суду. Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи за адресою зареєстрованого місця проживання, однак, останній своїм процесуальним правом подачі відзиву не скористався, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи тане надіслав, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в справі матеріалами, що відповідає вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 16.04.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №79849756, відповідно до умов якого Позикодавець зобов`язувався передати Позичальникові у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк шляхом перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язувався повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку дії Договору, або достроково, та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Договір підписано відповідачем в електронному вигляді шляхом введення одноразового електронного ідентифікатора 00347 (а.с.6-8). За цим договором сторони домовились про розмір позики 16000,00 грн строком на 30 днів з процентною ставкою 0,88% в день, та процентною ставкою за понадстрокове користування позикою (її частиною) - 2,70% в день, пенею 2,7 % в день, орієнтовною реальною річною процентною ставкою 1808,14 %, орієнтовною загальною вартістю позики- 20224,00 грн. В Додатку № 1 до договору позики №79849756 від 16.04.2024 сторонами погоджено Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором(а.с.9). 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів " передає (відступає) ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" приймає належні ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів " права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників. Додатковою угодою № 7 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року сторони домовились викласти п. 9.1 Договору в наступній редакції: даний договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення його печатками сторін. Договір дійсний протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Відповідно до витягу з реєстру боржників №32 від 25.09.2024 року до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики №79849756 від 16.04.2024 у сумі 28000,00 грн, з яких: 16000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4224,00 грн - сума заборгованості за процентами, 7776,00 грн сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування позикою. Нормативно-правове регулювання спірних правовідносин та висновки суду. Відповідно до частини 1статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно зі статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статті 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Положеннями частини першої статті 1046 Цивільного кодексу України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (частина другастатті 1046 ЦК України). Частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу за позикою кредитор повинен підтвердити своє право вимагати від боржника виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046,1047 ЦК України, суд повинен установити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умови. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або речей. Сам по собі факт підписання сторонами тексту договору, без передачі грошей або речей, не породжує у майбутнього позичальника обов`язку повернути обумовлену угодою суму грошей або кількість визначених родовими ознаками речей. Факт отримання позичальником грошових коштів, момент їх отримання (як певний проміжок часу) є обов`язковою та істотною умовою договору позики, яку повинен встановити суд у справах цієї категорії. При встановленні факту неотримання позичальником грошей або речей від позикодавця договір позики вважається неукладеним. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 09 серпня 2023 року у справі № 755/16831/19 (провадження № 61-17567св21). Згідно з пункту 1 частини 1статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частини 3 статті 512 ЦК України). Жодних обмежень щодо заміни кредитодавця у зобов`язанні, що випливає з кредитного договору, закон не містить, таких обмежень не встановлено. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (статті 514 ЦК України). Згідно зі статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень статтей 1077,1079 цього ж Кодексу за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор), яким може бути лише банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції, передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частина 1 статті 1078 ЦК України визначає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога) а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Кредитор, який заявляє вимоги про стягнення коштів за кредитним договором, зобов`язаний надати суду докази на підтвердження надання позичальнику кредиту. На підтвердження своїх вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надало до суду жодного доказу щодо перерахування позикодавцем грошових коштів на підтвердження факту укладення договору позики. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Стаття 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Згідно правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження № 61-517св18), банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Відповідно до п. 62 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Суд зазначає, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за кредитним договором та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Позивачем на підтвердження виникнення заборгованості за договором надано лише копію договору №79849756 від 16.04.2024 та розрахунок суми боргу за договором. Вказаний розрахунок не є зведеним документом, погоджений з відповідачем і не підтверджений первинними обліковими бухгалтерськими документами, тому суд приходить до висновку про те, що позивачем не доведено наявності у відповідача заборгованості за вказаним договором позики у розмірі, зазначеному у розрахунку. Зазначений розрахунок з зазначенням конкретних розмірів заборгованості, є документом, що створений самим позивачем, а відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. При цьому, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» питання про витребування додаткових доказів перед судом не порушувало. Тому, суд приходить до висновку про те, що позивачем не надано доказів перерахування грошових коштів первісним кредитором на рахунок відповідача, що в свою чергу є підставою для ухвалення рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати стягненню на користь позивача не підлягають. На підставі викладеного

Outcome: dismissed