Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

17 липня 2025 року до Корольовського районного суду міста Житомира надійшов позов ТзОВ «Кредит Ту Ю» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява сформована в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) «Електронний суд» та підписана представником позивача Гаврилюком О. С. Позов обґрунтовано тим, що 16 листопада 2021 року між ТзОВ «Кредит Ту Ю» та [PERSON] укладено кредитний договір № 20211116703040 (далі по тексту рішення Кредитний договір), відповідно до умов якого позичальник отримала кредит у розмірі 52 000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності. Відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені Кредитним договором, з кінцевим терміном повернення до 15 листопада 2024 року включно. Загальний розмір кредиту за цим договором складає 57 148 гривень, що включає суму визначену в п. 1.1 Кредитного Договору та суму авансових процентів, що повинні бути сплачені за рахунок кредиту відповідно до п. 3.4 Кредитного договору. Пунктом 1.3 Кредитного договору визначено, що розмір процентної ставки за кредитом залежить від періоду її встановлення та складає: за перший день користування кредитом 9,9 % в день; з другого дня користування кредитом до кінця строку на який надається кредит 0,275 % в день. Тип процентної ставки - фіксована. Відповідач [PERSON] належним чином не виконує умов Кредитного договору, внаслідок чого має заборгованості, розмір якої становить 164 757,48 гривень, з яких 56 209,82 гривень сума заборгованості за основною сумою отриманого кредиту; 108 547,66 гривень сума процентів, нарахованих відповідно до положень пункту 1.3 Кредитного договору. На підставі наведеного ТзОВ «Кредит Ту Ю» просить стягнути з [PERSON] в свою користь заборгованість за Кредитним договором в розмірі 164 757,48 гривень, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 25 серпня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено судове засідання та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. 18 листопада 2025 року до суду від представника відповідача адвоката Соломонюка С. А. надійшов відзив на позовну заяву. Обґрунтовуючи свою позицію, представник відповідача зазначає, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження ознайомлення відповідача з відповідною редакцією «Правил», які розміщені на сайті creditplus.ua та містять умови, що визначають порядок надання грошових коштів у позику на умовах фінансового кредиту, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення та належного виконання умов Кредитного договору. Крім того, позивачем не надано доказів того, що на момент переходу до нього прав за кредитними договорами, у первісного кредитора, а потім і у нового кредитора існувало право вимоги до відповідача, саме в тому обсязі та на умовах, зазначених у реєстрі заборгованостей боржників, в тому числі щодо суми позики і процентів. Також позивачем не надано доказів переказу грошових коштів на рахунок відповідача. На підставі наведеного представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити. Ухвалою суду від 18 листопада 2025 року вирішено питання про витребування доказів. 28 листопада 2025 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача наводить додаткові аргументи на спростування доводів відзиву. Представник позивача ТзОВ «Кредит Ту Ю» у судове засідання не з`явився, попередньо заявив розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджено особистою розпискою її представника адвоката Соломонюка С. А. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд установив, що 16 листопада 2021 року між ТзОВ «Кредит Ту Ю» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір № 20211116703040. [PERSON] власноручно підписала Анкету-Заяву, Заяву-приєднання до умов договору приєднання про використання аналогу власноручного підпису та факсимільного відтворення печатки для вчинення правочинів. Крім того, [PERSON] власноручно підписала Кредитний договір, оригінал якого було надано позивачем на виконання ухвали суду про витребування доказів. Наявна у справі копія Кредитного договору відповідає дослідженому судом оригіналу цього договору. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності Кредитного договору. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 Цивільного кодексу України). Відповідно до п.1.1 Кредитного договору ТОВ «Кредит Ту Ю» зобов`язалося надати [PERSON] грошові кошти у кредит в сумі 52 000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та сплатити інші платежі, передбачені договором. Загальний розмір кредиту за цим договором складає 57 148,00, що включає суму, зазначену в п. 1.1. цього договору та суму авансових процентів, що повинні бути сплачені за рахунок кредиту відповідно до п. 3.4. договору. Пунктом 1.3. Кредитного договору визначено, що розмір процентної ставки за кредитом залежить від періоду їх встановлення та складає: за перший день користування кредитом 9,9 % в день; з другого дня користування кредитом до кінця строку на який надається кредит 0,275 % в день. Тип процентної ставки - фіксована. Строк, на який надається кредит: з моменту надання по терміни, визначені в Графіку платежів, вказаному в п. 1.5 цього договору, з кінцевим терміном повернення 15 листопада 2024 року (п. 1.4 Кредитного договору). В пункті 1.5 Кредитного договору встановлено графік платежів. Пунктом 2.1 Кредитного договору визначено, що кредит надається шляхом безготівкового перерахування суми кредиту з рахунку ТОВ «Кредит Ту Ю» на рахунок/платіжну картку позичальника № [NUMBER] через транзитний рахунок № [NUMBER] в ПАТ «Альфа-Банк». Суд установив, що ТзОВ «Кредит ТУ Ю» виконало умови Кредитного договору, перерахувавши відповідачу 52 000 гривень на рахунок/платіжну картку позичальника № [NUMBER] через транзитний рахунок № [NUMBER] в ПАТ «Альфа-Банк». Наведене підтверджено копією платіжної інструкції № 943596 від 16 листопада 2021 року. Відповідно до п.п. 4.3.1.,4.3.2 Кредитного договору [PERSON] зобов`язалася погашати суму кредиту (чергового платежу), нарахованих процентів та інших платежів на умовах договору в порядку та дати внесення, визначені в п. 1.5 договору. Пунктом 5.6. Кредитного договору визначено, що загальна вартість кредиту для позичальника на дату укладення договору становить 180 108,51 гривень. Відповідно до представленого позивачем розрахунку заборгованість відповідача [PERSON] за Кредитним договором становить 164 757,48 гривень, з яких 56 209,82 гривень сума заборгованості за основною сумою отриманого кредиту; 108 547,66 гривень сума процентів, нарахованих відповідно до положень пункту 1.3 Кредитного договору. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд ураховує наступне. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Частиною першою статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін) (ч.1ст. 530 ЦК України). Стаття 610 ЦК України зазначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов`язання до настання строку виконання, визначеного договором. Так, відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Згідно з положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідженими судом доказами підтверджено, що відповідач [PERSON] на підставі укладеного Кредитного договору № 20211116703040 від 16 листопада 2021 року отримала кредит у розмірі 52 000 гривень строком на 36 місяців, тобто до 15 листопада 2024 року. Процентна ставка: 9,9 % в день за перший день користування кредитом; з другого дня користування кредитом до кінця строку на який надається кредит - 0,275 % в день. Представлений позивачем розрахунок заборгованості, а також виписка по кредитному договору свідчать, що [PERSON] здійснювала платежі на виконання умов Кредитного договору, а саме: 16 грудня 2021 року 5 100 гривень; 14 січня 2022 року 5 050 гривень; 16 лютого 2022 року 5050 гривень. З наведеного слідує, що відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання і розуміння умов Кредитного договору та його правомірності. Після 16 березня 2022 року відповідач погашення кредиту не здійснювала. Суд перевірив представлений позивачем розрахунок заборгованості та встановив, що такий в повній мірі відповідає умовам Кредитного договору та Графіку платежів. Нарахування процентів за користування кредитом не перевищує погодженого сторонами строку кредитування. Таким чином, розмір заборгованості [PERSON] за Кредитним договором становить 164 757,48 гривень, з яких 56 209,82 гривень сума заборгованості за основною сумою отриманого кредиту; 108 547,66 гривень проценти за користування кредитом. Верховний Суд у постанові від 30 листопада 2022 року у справі №334/3056/15 зазначив, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Суд ураховує, що позивачем доведено належними доказами факт укладення відповідачем Кредитного договору та отримання кредиту в розмірі 52 000 гривень. Разом з тим, відповідач повернення суми кредиту та процентів за користування ним не довела. А тому суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2 422,40 гривень сплаченого судового збору.

Outcome: approved