Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

Суть справи 23.09.2025 до Підгаєцького районного суду Тернопільської області надійшла направлена Бережанським районним судом Тернопільської області на розгляд за територіальною підсудністю справа №593/1183/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал», поданою представником, адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем (діє на підставі заявки №9671 на виконання доручення до договору №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю КС № 9422/10 від 18.09.2020), до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 94999,91 грн, з яких сума кредиту - 9999,99 грн, сума процентів за користування кредитом - 62499,92 грн, нараховані позивачем проценти за 90 календарних днів - 22500,00 грн та понесені судові витрати (сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн). Розгляд справи просить проводити без участі позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В обґрунтування заявлених вимог позивачзазначив, що 29.03.2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю«Слон кредит» та [PERSON] укладено Договір № 1525673 про надання споживчого кредиту на умовах, встановлених Договором, ТОВ «Слон кредит» зобов`язується надати Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору: відповідно до п. 1.3. тип кредиту - кредит, сума кредиту складає 10000 грн. Згідно із п. 1.4. Договору строк кредиту 360 днів: з 29.03.2024 по 24.03.2025. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «Слон кредит» надає кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] , яку Відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. Відповідно до зазначених умов Договору, ТОВ «Слон кредит» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало йому кредит в сумі 10000,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] . Щодо нарахованих процентів за користування грошовими коштами, позивач зазначає, що згідно з п.3.1. Договору, проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році. Пунктом 1.5.1. Договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 2,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. Договору. Пунктом 1.5.2. передбачено знижену процентну ставку, яка становить 0,01% в день та застосовується на наступних умовах. Якщо Споживач до 28.04.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Враховуючи невиконання Відповідачем своїх боргових зобов`язань перед Первісним кредитором, 24 грудня 2024 року ТОВ «Слон кредит» на підставі Договору факторингу № 24122024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» набуло право грошової вимоги до Відповідача. Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу № 24122024 від 24 грудня 2024 року ТОВ «Слон кредит» зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит Фактору, повідомити Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних Фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про Фактора, шляхом повідомлення в особистому кабінеті Боржника, та/або відправлення текстового повідомлення (sms - повідомлення) на зазначену в анкеті Боржника електронну адресу та/або телефонний номер. Враховуючи зазначене, позивач стверджує, що відповідно до укладеного Договору факторингу № 24122024 від 24 грудня 2024 року до ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Договором № 1525673 від 29.03.2024 року загальна сума заборгованості склала 77499,91 грн, з якої заборгованість з тіла кредиту - 9999,99 грн, заборгованості за процентами - 62499,92 грн, штрафні санкції 5000,00 грн. Щодо стягнення заборгованості за процентами позивач зазначає, що за даними щоденного розрахунку заборгованості, сформованого Первісним кредитором, вбачається, що у період з дати укладання Договору, а саме з 29.03.2024 по 24.12.2024 (дата укладання Договору факторингу), у Відповідача перед Первісним кредитором утворилась заборгованість за нарахованими процентами за користування грошовими коштами у межах погодженого строку дії Договору у розмірі 62499,92 грн. Відповідно до п. 1.4. строк дії Договору № 1525673 строк кредиту 360 днів: з 29.03.2024 по 24.03.2025. Станом на дату укладання Договору факторингу № 24122024 від 24 грудня 2024 року, строк дії Договору № 1525673 від 29.03.2024 не закінчився. А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» у період з 25.12.2024 по 24.03.2025 (90 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 22500,00 грн. Після укладання Договору факторингу та переходу права вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ «ФК «Фінтраст капітал», ані на рахунки первісного кредитора. Таким чином, відповідач має заборгованість перед Позивачем за Договором № 1525673 від 29.03.2024 загальною сумою 99999,91 грн, яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту - 9999,99 грн, нарахованих процентів первісним кредитором - 62499,92 грн, нарахованих процентів ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» за 90 календарних днів 22500,00 грн, штрафні санкції 5000,00 грн. Крім того, позивач просить в порядку частин 10, 11 ст.265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України за формулою: Розрахунок інфляційних втрат: І = ((si * s): 100) - s, де I - сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s - сума заборгованості; 100 - переведення відсотків, Розрахунок 3 % річних: С* 3: 100:365 * Дн., де С - сума основного боргу; 3 - 3% річних; 100 - переведення відсотків; 365 - кількість днів у році; Дн. - кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних з відповідача в користь позивача. Роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування. Процесуальний рух справи Ухвалою від 25.09.2025 позовна заява була залишена без руху та представнику позивача надано п`ятиденний строк для усунення недоліків позову. Ухвалою від 06.10.2025, після усунення недоліків, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. Підготовче судове засідання призначене на 05 листопада 2025 року на 12 год. 30 хв. Вказаною ухвалою в порядку, передбаченому ст. 84 ЦПК України, частково задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 05.11.2025 у підготовче судове засідання представник позивача не з`явився, однак у позовній заяві позивач клопотав розгляд справи проводити без участі представника; проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився. Поштове відправлення, яким відповідачу направлено копію ухвали суду про прийняття позову до розгляду та відкриття провадження та повідомленням про виклик повернулося з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». В зв`язку з відсутністю підтвердження про належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового розгляду,суд дійшов висновку про неможливість проведення судового засідання та необхідність його відкладенняз обов`язковою публікацією оголошення про виклик[PERSON] на веб-порталі судової влади України Ухвалою від 05.11.2025 підготовче судове засідання відкладене на 20 листопада 2025 року на 09 год. 30 хв. Оголошення про викликвідповідача розміщено на веб-порталі судової влади України. 20.11.2025 у судове засідання представник позивача не з`явився. Відповідач не з`явився, відзиву на позов не подав, про причини неявки не повідомив. Про дату та час судового засідання у встановленому законом порядку був повідомлений за зареєстрованим місцем проживання та через веб-портал судової влади України. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з тим, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд за його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Ухвалою від 20.11.2025 підготовче провадження у цій справі закрите, справу призначено до судового розгляду по суті на 17 грудня 2025 року на 12 год. 00 хв. 17.12.2025 у судове засідання представник позивача не з`явився, однак у позовній заяві позивач клопотав розгляд справи проводити без участі представника; проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, відзиву на позов не подав, про причини неявки не повідомив. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 17.12.2025 суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у суду даних чи доказів з ухваленням заочного рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом Дослідивши матеріали справи та докази в сукупності, суд встановив, що 29.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю«Слон кредит» (первісний кредитор) та [PERSON] (відповідач) укладено Договір № 1525673 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» у формі електронного документу (арк.спр.37-41). Відповідно до реквізитів Договору № 1525673 від 29.03.2024, укладеного між сторонами, Відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «К771» (арк.спр.37). Відповідно до п. 1.3. Договору сума кредиту (загальний розмір) складає:10000,00 грн. Відповідно до п. 1.4. строк кредиту - 360 днів, тобто з 29.03.2024 по 24.03.2025. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. ТОВ «Слон кредит» виконало свої зобов`язання за договором та надало [PERSON] кредит в сумі 10000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] через систему Pay Tech, що підтверджуєтьсялистом ТОВ «ПЕЙТЕК» від 15.01.2025 (арк.спр.17 зв.) про здійснення переказу коштів на вказаний рахунок та інформацією, витребуваною судом за клопотанням позивача у банка-емітента АТ КБ «Приватбанк». Так, АТ КБ «Приватбанк» підтвердив, що на ім`я [PERSON] банком було емітовано картку №[NUMBER] , на яку 29.03.2024 надійшло зарахування коштів у розмірі 10000,00 грн. (арк.спр.119). Успішне перерахування коштів на платіжну картку клієнта [PERSON] від ТОВ «Слон кредит» також підтверджується договором про організацію переказу грошових коштів № 06062022-1 від 06.06.2022 року між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ "ПЕЙТЕК"(арк.спр.26-27 зв.) та додатковою угодою №3 до договору про організацію переказу грошових коштів № 06062022-1 від 06.06.2022 (арк.спр.25зв) . Згідно з п.3.1. Договору, Проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод факт/факт. Пунктом 1.5.1. Договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. Договору. Пунктом 1.5.2. передбачено знижену процентну ставку, яка становить 0,010% в день та застосовується на наступних умовах. Якщо Споживач до 28.04.2024 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Відповідно до п.5.1. цього Договору сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів. Невід`ємною частиною кредитного договору є паспорт споживчого кредиту (арк.спр.34-35зв), офіційні правила програми лояльності ТОВ «Слон кредит» для споживачів сервісу «Slon Credit» по продукту «Комфортний» (арк.спр.59-61) та правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Слон кредит» (арк.спр.65-77), що надано Позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, Позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на вебсайті Кредитодавця: www.sloncredit.ua. 24.12.2024 ТОВ «Слон кредит» на підставі Договору факторингу № 24122024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» набуло право грошової вимоги до Відповідача (арк.спр.84-87). Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу № 24122024 від 24 грудня 2024 року ТОВ «Слон кредит» зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит Фактору, повідомити Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних Фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про Фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 1525673 від 29.03.2024 року [PERSON] був повідомлений, про що свідчить повідомлення за підписом директора ТОВ «Слон кредит» Миколи Рохманійко, що знаходиться в матеріалах справи (арк.спр.33-33зв). Враховуючи зазначене, до Позивача відповідно до укладеного Договору факторингу № 24122024 від 24 грудня 2024 року перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Договором № 1525673 від 29.03.2024 року загальна сума заборгованості склала 77499,91 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту - 9999,99 грн., заборгованості за процентами - 62499,92 грн., штрафні санкції 5000,00 грн. Відповідно до пункту 1.1. Договору факторингу № 24122024 від 24 грудня 2024 року: За цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно платіжної інструкції № 6308 від 26 грудня 2024 року ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» сплатило на користь ТОВ «Слон кредит» кошти згідно договору факторингу № 24122024 від 24 грудня 2024 року.(арк.спр.45). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №24122024 від 24.12.2024 під порядковим номером 1591 у цьому реєстрі значиться відповідач [PERSON] , загальна сума заборгованості за кредитом якого - 77499,91 грн, з яких заборгованість за основною сумою боргу - 9999,99 грн, заборгованість за відсотками - 62499,92 грн, заборгованість за пенею - 5000,00 грн (арк.спр.28). За розрахунком заборгованості первісного кредитораТОВ «Слон кредит» загальна сума заборгованості за кредитом на дату відступлення згідно кредитного договору №1525673 від 29.03.2024 станом на 24.12.2024 склала 77499,91 грн (арк.спр.32зв.), з них за тілом кредиту - 9999,99 грн, нараховані проценти (на дату продажу) - 62499,92 грн та штраф/пеня - 5000,00 грн. З вказаного розрахунку заборгованості [PERSON] перед первісним кредитором (арк.спр.32зв.) вбачається, що Відповідач здійснив лише один щомісячний платіж, а саме: 18.04.2024 сплатив 21,01 грн. Більше, за твердженням позивача, станом на дату подання позовної заяви, жодного платежу на погашення заборгованості не здійснювалося. Тобто відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув наданий йому кредит з нарахованими процентами в строки, передбачені договором. Станом на дату укладання Договору факторингу № 24122024 від 24 грудня 2024 року, строк дії Договору № 1525851 від 29.03.2024 не закінчився. Тому, ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» у період з 25.12.2024 року по 24.03.2025 року (90 календарних днів в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем) продовжило нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, загалом у сумі 22500,00 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Фінтраст капітал» (9999,99 грн * 2,5% = 250 грн*90 календарних дні = 22500,00 грн.) До позову додано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (арк.спр.37), відповідно до якої проценти нараховувалися від 28.04.2024 до 24.03.2025, а загальна сума заборгованості за кредитом склала 92530,00 грн, з них за тілом кредиту - 10000,00 грн та нараховані проценти - 82530,00 грн. До позовної заяви також додано розрахунок заборгованості за договором, підписаний в.о генерального директора ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» Сівек С.С., відповідно до якої проценти позивачем нараховувалися від 25.12.2024 до 24.03.2025, а загальна сума заборгованості за кредитом склала 32499,99 грн (арк.спр.30зв.-31зв), з них за тілом кредиту - 9999,99 грн та нараховані проценти - 22500,00 грн. Таким чином, позивач вважає, що відповідач має перед ним заборгованість за Договором № 1525673 від 29.03.2024 загальною сумою 99999,91 грн, яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту - 9999,99 грн, нарахованих первісним кредитором процентів - 62499,92 грн, нарахованих процентів ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» за 90 календарних днів - 22500,00 грн, а також штрафних санкцій 5000,00 грн. Відповідач [PERSON] не скористався своїми процесуальними правами, несучи ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій, не подав відзиву на позов, не надав будь-яких заперечень проти позову чи доказів на спростування позиції позивача, не навів обставин, які мають значення для справи і на які він послався би як на підставу своїх заперечень, не надав контррозрахунку заборгованості. Норми права, які підлягають застосуванню та висновки суду З`ясувавши обставини та дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких мотивів. В силу вимог частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК). За п.1-1 ч.1 ст.1 Закону України "Про споживче кредитування" договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; Ч.1 ст.13 Закону України "Про споживче кредитування" встановлює, що договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Ч.6 цієї статті визначає, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Ч.1. ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що у разі, коли відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, то моментом його підписання є в тому числі використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. З урахуванням викладеного, будь-який вид договору може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Кредитний договір між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] №1525673 від 29.03.2024 було укладено у відповідності до ст.11-12 Закону України "Про електронну комерцію". Відповідач підписав його шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «К771» (арк.спр.37). Це свідчить про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору, як того вимагають положення ст. 638 ЦК України. Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. У підписаному відповідачем договорі про надання споживчого кредиту визначена сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк кредиту, а отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору. Такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК, створює презумпцію правомірності правочину і у зв`язку з цим, відповідно до ст. 629 ЦК, є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, за приписами ст. 526 ЦК, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Як встановлено судом, відповідно до умов договору 29 березня 2024 року ТОВ «Слон кредит» (первісний вредитор) надало відповідачу кошти в сумі 10000,00 грн строком на 360 днів, а останній зобов`язався повернути кошти та сплатити відсотки за користування ними, розмір яких визначений договором. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, оскільки не дотримувався графіку платежів, 18.04.2024 здійснив лише один щомісячний платіж в сумі 21,01 грн. Більше жодних платежів не здійснював, кредитні кошти не повернув, проценти не сплатив, внаслідок чого виникла заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 29 березня 2024 року №1525673. Положенням ст.610 ЦК передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з вимогами ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Крім того, згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). У подальшому позивач ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» (позивач) набув права грошової вимоги до боржника [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту від 29 березня 2024 року №1525673, укладеним між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] . Згідно з п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Тлумачення ч. 1 ст. 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); в) факторингу (глава 73 ЦК України). За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом процесуального правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Заміна стягувача жодним чином не порушує законних прав та інтересів боржника та з врахуванням положень статті 516 ЦК України не залежить від його думки щодо такої заміни. Вказана правова позиція закріплена в постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 2-1055/11. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт переходу права грошової вимоги від ТОВ «Слон кредит» до ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» за договором про надання споживчого кредиту №1525673 від 29.03.2024, який укладений між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] . Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Стягнення з відповідача процентів, нарахованих фактором після відступлення йому права вимоги за договором, в сумі 22500,00 грн суд вважає безпідставним. Відповідно до п.1.1. та п.1.2. Договору Факторингу перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №3, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору. За п.3.1. загальна сума Прав Вимоги, що відступаються за цим Договором, Ціна Продажу та Одинична Ціна визначаються в день передачі по Акту прийому-передачі Реєстру Боржників, який складається та підписується в день укладання даного Договору. Договір не містить положень про право фактора здійснювати будь-які нарахування на суми заборгованості, право вимоги по яких він отримав від клієнта. Отже, відповідно до витягу з реєстру боржників (додаток №1 до Договору Факторингу №24122024 від 24 грудня 2024 року) та за розрахунком заборгованості первісного кредитора загальна сума заборгованості за кредитом склала 77499,91 грн(арк.спр.32 зв.), з них за тілом кредиту - 9999,99 грн, нараховані проценти (на дату продажу) - 62499,92 грн та штраф/пеня - 5000,00 грн. Проценти нараховано за період кредитування за процентною ставкою 2,50 % на день, що відповідає положенням п. 1.5.1. Договору та приписам Закону України «Про споживче кредитування» в редакції, чинній на момент укладення договору. Законодавче зменшення максимально можливої процентної ставки за договором споживчого кредиту здійснювалось в кілька етапів (п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону): протягом перших 120 днів дії закону (з 24.12.2023 по 22.04.2024 включно) - 2,5 % на день. Договір №1525673 було укладено саме в цей період - 29.03.2024. Нарахування штрафу/пені суд вважає неправомірним, з огляду на зміст п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, встановленого згідно із Законом № 2120-IX від 15.03.2022, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який діє до теперішнього часу. Відтак, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) на період воєнного стану, тож позивач правильно не включив суму штрафу до суми позовних вимог. Таким чином, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 72499,91 грн, з яких: основний борг - 9999,99 гривень та проценти за користування кредитом в розмірі 62499,92 грн. Щодо вимог позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку ч.10, 11 ст.265 ЦПК України інфляційних втрат та 3% річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, а також роз`яснення даному органу чи особі, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні трати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування, суд, враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16 жовтня 2024 року у справі №911/952/22, зазначає наступне. Згідно із ч.10 ст.265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Відповідно до ч.11 ст.265 ЦПК України остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Із аналізу вищезазначених норм вбачається, що законодавець наділив суд правом у своєму рішенні зазначати про нарахування на суму заборгованості відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення. Крім того, наведена вище стаття є нормою процесуального права, не містить імперативного характеру, тобто у суду не має обов`язку задовольняти вимогу щодо автоматичного нарахування відсотків або пені до моменту виконання судового рішення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2024 року у справі №910/14524/22 (провадження №12-4гс24) зазначено, що питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи ч.10 ст.238 ГПК України (частин 10, 11 ст.265 ЦПК України) суд вирішує на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності. З огляду на викладене, враховуючи, що в Україні і досі триває воєнний стан, оскільки ухвалення рішення в цій частині є правом суду, позивачем не обґрунтовано доцільності застосування цієї норми, суд не вбачає підстав для її задоволення. Стягнення судових витрат Відповідно до п. 12 ч. 3 ст.2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. За ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК). Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн, суд враховує таке. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Слід також зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial