Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

19.11.2025 до Ладижинського міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивач просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , що зареєстрований 24.02.1990 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ладижинського міського управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №22, та понесені нею витрати за судовий збір просила стягнути з відповідача. Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що упродовж останніх років взаємини з відповідачем послідовно погіршувалися. Між ними поступово зникло взаєморозуміння та емоційний зв`язок , що раніше дозволяв підтримувати сімейну єдність. Спроби примирення, які здійснювалися у свій час, не дали результату, оскільки їхні погляди на сімейне життя, розподіл обов`язків та відповідальність істотно різнилися. Почуття любові й поваги, які були основою подружніх стосунків, фактично втрачено. Протягом останніх років відповідач систематично демонстрував стійку модель аб`юзивної поведінки, що ще більше загострювало конфлікти та унеможливлювало нормальну комунікацію. У зв`язку з цим подружні відносини фактично припинилися: спільне господарство сторони не ведуть, сімейні обов`язки не розподіляють та спільного життя не підтримуютьо. На переконання позивача, відновлення сімейних стосунків є неможливим, а подальше їх формальне збереження немає жодного сенсу. Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 24.11.2025 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, у заяві зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судові засідання, призначені на 11.12.2025 року та 09.01.2026 року не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином за адресою реєстрації, проте судові повістки не отримав, поштова кореспонденція повернулася з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в шлюбі з 24.02.1990 року, який зареєстровано Ладижинським міським відділом ЗАЦС Тростянецького району Вінницької області, за актовим записом №22, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 24.02.1990 року Ладижинським міським відділом ЗАЦС Тростянецького району Вінницької області. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Право на подачу позову одним із подружжя передбачено ст.110 Сімейного кодексу України, ст.111 Сімейного кодексу України на суд покладено обов`язок вживання заходів щодо примирення подружжя, що може бути можливим у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення, за ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач вважає подальше спільне проживання в шлюбі неможливим, зважаючи, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи задоволення позовних вимог, судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1211 грн 20 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved