Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Новобаварського районного суду міста Харкова із заявою, зазначивши заінтересованими особами: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якій просила встановити юридичний факт належності [PERSON] трудової книжки [NUMBER] , заповненої 20 березня 1984 року на ім`я « [PERSON] / [PERSON] (російською мовою); встановити юридичний факт належності [PERSON] диплому [NUMBER] , виданого 16 березня 1984 року на ім`я [PERSON] (російською мовою). Матеріали заяви сформовані в системі «Електронний суд» та підписані представником заявника адвокатом Зарубіним Євгенієм Вікторовичем, який діє на підставі ордеру (а.с.5). В обґрунтування вимог представник заявника зазначив, що 16.08.2024 [PERSON] призначена пенсія за віком. У березні 2025 року [PERSON] звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про перерахунок пенсії та врахування до страхового стажу всіх періодів роботи, згідно з трудовою книжкою, та періоду навчання в Тбіліському державному педагогічному училищі ім. Я. Гогебашвілі. Рішенням від 02.05.2025 [PERSON] відмовлено у призначенні пенсії, оскільки до страхового не зараховано: період роботи, оскільки на титульній сторінці трудової книжки зміна запису дошлюбного прізвища внесено з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, та дошлюбне прізвище « [PERSON] » не збігається із записом у трудовій книжці « [PERSON] », після виявлення помилки буква «А» була закреслена та зроблено відповідальною особою запис «исправленому верить» із печаткою закладу; та період навчання, оскільки по батькові « [PERSON] » вказане в дипломі не збігається з паспортними даними « [PERSON] », на думку заявника це пов`язано з тим, що у грузинській мові ім`я « [PERSON] » вимовляється з літерою «і» « [PERSON] ». Встановлення факту належності трудової книжки [NUMBER] від 20 березня 1984 року та диплому [NUMBER] , виданого 16.03.1984, має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для реалізації права на пенсійне забезпечення. 12.12.2025 ухвалою суду заяву прийнято до розгляду, відкрито окреме провадження, призначено судове засідання (а.с.34). Представник заявника адвокат Зарубін Є.В. заяву підтримав та просив її задовольнити, розглянути справу без участі заявника та його представника, про що зазначив у поданій 12.01.2026 до суду заяві. Заінтересовані особи повідомлені про дату, час і місце судового засідання належним чином, їх представники на розгляд справи не з`явилися, жодних заяв чи клопотань від заінтересованих осіб до суду не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд не здійснював. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про народження, складеного російською мовою, [PERSON] народилась [INFO] у м. Тбілісі (а.с.11). З копії диплому серії [NUMBER] , виданого 16.03.1984, р. № 301, суд вбачає, що вказаний диплом заповнений, у тому числі російською мовою та виданий [PERSON] , про те, що остання в 1981 році вступила у Тбіліське Державне педагогічне училище ім. Я. Гогебашвілі по спеціальності «вихователь дошкільних установ» (а.с.14). З копії трудової книжки суд вбачає, що ця трудова книжка заповнена 20 березня 1984 року грузинською та російською мовами на ім`я: [PERSON] , год рождения 1964, 15 августа, освіта середня спеціальна, професія, спеціальність: вихователь у дитячому садку. У прізвищі « [PERSON] » закреслено літеру «а» з записом «Виправленому вірити» за підписом та скріплене печаткою, без зазначення підстави виправлення (а.с.15-20). У цій трудовій книжці містяться записи, внесені уповноваженими особами, а саме: 1) 14.03.1984 призначена вихователем у дитячий садок №87 м. Тбілісі; 1986 звільняється за особистою заявою; 09.05.1986 призначена на посаду вихователя 88 дитячого садку; 04.01.1993 звільнена за власним бажанням; 01.09.1993 зарахована вихователем; 28.12.1994 призначена на посаду вихователя дошкільного закладу НВК № 169; 31.12.2010 звільнена з займаної посади у порядку переведення на посаду вихователя дошкільного навчального закладу Ясла-садок № 27; 01.01.2011 прийнята на посаду вихователя дошкільного навчального закладу (Ясла-садок) № 27 комбінованого типу Харківської міської ради. Відповідно до копії листа Агентства з розвитку державних сервісів Міністерства юстиції Грузії від 25.11.2024, Палацом одруження м. Тбілісі 21.04.1984 зареєстрований акт № 1458 про укладення шлюбу між гр. « [PERSON] », [INFO] , уродженця м. Тбілісі та гр. [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Тбілісі. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON] , дружині [PERSON] (а.с.21). Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , 15.09.2006 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.13). Як вбачається з копії паспорту серії [NUMBER] та копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру [NUMBER] , вказані документи видані на ім`я [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Тбілісі Грузія (а.с.7-10,12). Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області від 24.04.2025 на звернення [PERSON] від 31.03.2025, серед іншого, до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно із записами в трудовій книжці [NUMBER] , оскільки запис на титульній сторінці зроблено з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерством юстиції України, Міністерством соціального захисту населення України від 29.07.1993 (а.с.24-25). Рішенням про відмову у перерахунку пенсії № 204950023273 від 02.05.2025 Відділ перерахунків пенсій № 3 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відмовив [PERSON] в перерахунку пенсії за заявою № 1101 від 11.03.2025, оскільки при розгляді наданих документів встановлено, що згідно диплому від 16.03.1984 [NUMBER] по-батькові « [PERSON] » вказане в дипломі не збігається з паспортними даними « [PERSON] ». Також до страхового стажу не враховано періоди роботи, згідно трудової книжки [NUMBER] від 20.03.1984, оскільки на титульній сторінці зміна запису про дошлюбного прізвища внесено з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. В наданої від 25.11.2024 № 01/318810 про реєстрацію шлюбу дошлюбне прізвище « [PERSON] » не збігається з записом в трудовій книжці « [PERSON] » (а.с.26). Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема на підставі п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, заява розглядається в порядку окремого провадження. Частиною першою ст. 318 ЦПК України передбачено, що заявник у своїй заяві зобов`язаний зазначити який факт він просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. В п. 12 вищевказаної Постанови зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до п. 26 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 № 637, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Враховуючи порівняння анкетних даних заявниці, що зазначені в її паспорті, довідці про присвоєнні ідентифікаційного номера, свідоцтві про народження, свідоцтві про розірвання шлюбу, дипломі та трудовій книжці, суд доходить висновку про те, що невідповідності, які зазначені у трудовій книжці та дипломі заявниці виникли в результаті помилки та різночитань даних, що зазначені російською мовою. Отже, факт належності [PERSON] , [INFO] правовстановлюючих документів: трудової книжки [NUMBER] , заповненої 20 березня 1984 року російською мовою на ім`я « [PERSON] / [PERSON] , [INFO] »; диплому [NUMBER] , виданого 16 березня 1984 року на ім`я [PERSON] (російською мовою), знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» необхідне для реалізації її права на належне пенсійне забезпечення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, суд зазначає, що при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved