Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

Представник позивача Памірський М.А. звернувся до Тернівського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 01.09.2024 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено кредитний договір №485577-КС-004 шляхом обмінну електронними повідомленнями, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до кредитного договору відповідачу були надані кредитні кошти в розмірі 22000,00 грн., зі сплатою відсотків в розмірі 0,7 % за кожен день користування кредитом. ТОВ «Бізнес позика» перерахувало 22000,00 грн. на банківську картку позичальника № [NUMBER] , яку позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. Боржник свої зобов`язання належним чином не виконував, сплачував кошти частково на загальну суму 3760,00 грн. Зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і щодо правомірності вимог позивача. В зв`язку з неналежним виконання зобов`язання з повернення кредиту. У відповідача утворилась заборгованість за договором №485577-КС-004 від 01.09.2024 року, яка станом на 28.05.2025 року становить 59498,60 грн., з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту 21846,00 грн., сума прострочених платежів по процентам 23702,60 грн., сума заборгованості по штрафам 11000,00 грн., сума прострочених платежів за комісією 2950,00 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №485577-КС-004 від 01.09.2024 року у розмірі 59498,60 грн., судові витрати у розмірі 2422, 40 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить розглядати справу за відсутністю представника позивача, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належними чином. Відзив на позовну заяву не надав, однак подав повторну заяву про відкладення розгляду справи, так як його не буде в місті. Суд вваважає за необхідне відмовити у задовлленні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, оскільки відповідач не обгрунтував поважність причини відкладення, а суд вже за заявою відповідача відкладав розгляд справи та надавав можливість відповідачу врегулювати дане питання мирним шляхом. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 01.09.2024 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено кредитний договір №485577-КС-004 в електронній формі, шляхом обмінну електронними повідомленнями, та підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (UA-9296). Згідно договору відповідач отримав кредит у розмірі 22000,00 грн., на строк 24 тижні з 01.09.2024 року по 16.02.2025 року, з стандартною фіксованою процентною ставкою 255,5% в день, зниженою процентною ставкою 255,5% в день, реальною річною процентною ставкою 2438,20%, комісією за надання кредиту 4400,00 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту 44 922,56 грн. Відповідно до п.11.3.1 договору, позичальник ознайомлений з текстом договору та Правилами, и, а також отримав від Кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема, частиною другою та п`ятою статті 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на вебсайті Кредитодавця, що забезпечує вірне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування ї придбання. Відповідно до п.3.4 Договору, передбачено проходження відеоверифікації позичальника: шляхом отримання даних через Систему BankID НБУ. Крім того, 01.09.2024 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] в електронному вигляді було підписано паспорт споживчого кредиту з основними умовами кредитування, одноразовим ідентифікатором (UA-8431). Також, судом встановлено, що відповідач перед укладенням договору був ознайомлений з пропозицією (оферта) укласти договір від 01.09.2024 року № 485577-КС-004 про надання кредиту; прийняттям (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення договору від 01.09.2024 року №485577-КС-004 про надання кредиту; паспортом споживчого кредиту. В підтвердження послідовності ознайомлення відповідача зі всіма умовами надано візуальну форму послідовності дій клієнта щодо укладення електронного Договору . Відповідно до анкети клієнта [PERSON] , останній надів персональну інформацію щодо себе та зазначив номер банківської картки для перерахунку коштів № [NUMBER] . Згідно довідки ТОВ «ПрофітГід» б/н, в рамках Договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-5 від 04.11.2020 та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника, ТОВ «ПрофітГід» було здійснено успішно переказ грошових коштів, платник ТОВ «Бізнес позика», номер платіжної інструкції cb631ffa-6869-11ef-b90a-000c29d57ed2_1, номер транзакції 42519-89433-68984, здійснення платежу 01.09.2024 на картку отримувача [NUMBER] , грошових коштів у розмірі 22000,00 грн., емітент платіжної картки отримувача A-BANK, код авторизації F917D0. З довідки АТ «А-Банк»» вих. №20.1.0.0.0/7-20250722/0270 від 28.07.2025 року вбачається, що на ім`я [PERSON] банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] . Відповідно до виписки про рух коштів за період з 01.09.2024 року по 16.02.2025 року, на карту № [NUMBER] перераховані 01.09.2024 року грошові кошти в сумі 22000,00 грн., що свідчить про отримання відповідачем грошових коштів на підставі договору № 485577-КС-004 від 01.09.2024 року. Відповідно до розрахунку заборгованості та довідки про стан заборгованості за Договором № 485577-КС-004 від 01.09.2024 року заборгованість [PERSON] станом на 28.05.2025 року складає 59498,60 грн., з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту 21846,00 грн., сума прострочених платежів по процентам 23702,60 грн., сума заборгованості по штрафам 11000,00 грн., сума прострочених платежів за комісією 2950,00 грн. Всього відповідачем сплачено 3760,00 грн. 14.09.2024 року. Доказів, які б спростовували факт укладення кредитного договору, факт відсутності заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем суду надано не було. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII). За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Отже, факт виникнення фінансово-кредитних правовідносин між позивачем та відповідачем встановлено на підставі аналізу та оцінки поданих позивачем належних та допустимих доказів. Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором позивач виконав своєчасно і повністю, надававши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі. Відповідач користувався кредитними коштами та частково сплачував кредитні кошти, що підтверджує факт укладення кредитного договору. В Постанові Верховного Суду від 23.12.2020 року по справі № 127/23910/14-ц зазначено, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед ТОВ «Бізнес позика», не довів відсутність заборгованості. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по штрафам у сумі 11000,00 грн. суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та протиправно здійснено розрахунок неустойки. З огляду на зазначене, неустойка (штраф) не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Бізнес позика» підлягають частковому задоволенню, а з відповідача на користь ТОВ «Бізнес позика» слід стягнути заборгованість за кредитним договором №485577-КС-004 від 01.09.2024 року у розмірі 48498,60 грн., з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту 21846,00 грн., сума прострочених платежів по процентам 23702,60 грн., сума прострочених платежів за комісією 2950,00 грн. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн., тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1974,26 грн.

Outcome: partial