Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] (зареєстрованого за адресою [ADDRESS] ) в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 20.10.1990 року Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис 513. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що за час перебування у шлюбі, спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе. Від шлюбу спільних дітией нема. Сім`я розпалася остаточно і поновлена бути не може, шлюб існує формально, тому просить його розірвати. Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 23.09.2025 року цивільну справу передано за підсудністю до Сихівського районного суду м. Львова. Ухвалою від 28.10.2025 позов прийнято та відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання. Позивач подала до суду заяву за змістом якої позов позивач підтримує в повному обсязі, просить такий задоволити, а розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча згідно вимог ст.ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив, жодних заяв, клопотань та/або заперечень не поступало, а тому, згідно ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін та з врахуванням поданого позивачем клопотання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, постановляючи заочне рішення, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.10.1990 року в Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис 513, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 13.09.2025 (повторно) проте міцної сім`ї не створили. Сторони фактично не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Даний конфлікт в сім`ї носить тривалий характер, почуття любові та поваги, без яких повноцінна сім`я існувати не може, між сторонами втрачено. Згідно ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, сім`я розпалась остаточно, шлюб існує формально, відтак, існування такого шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір, натомість у позовній заяві просить такі витрати залишити за нею. Оскільки позивач вправі розпоряджатися своїми процесуальними правами на власний розсуд та не бажає відшкодовувати понесені нею витрати, а тому понесення таких слід за нею залишити. На підставі ст.ст. 105, 109, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved