Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-01 00:00:00

Позивач звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області із вищевказаним позовом, який нею умотивовано тим, що 01 червня 2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі в відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 745, в період якого [INFO] у них народилась донька - [PERSON] , яка досягла повноліття, а [INFO] у них народилась дочка [PERSON] , яка проживає разом із позивачем. Вказує, що з вини відповідача на початку листопада 2025 року вона припинила з ним сімейні відносини. Відповідач ще задовго до розпаду сім`ї матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, а тому позивач вимушена звернутись до суду з даною позовною заявою. Також зазначає, що відповідач фізично здоровий, зобов`язаний та може надавати їй допомогу на утримання дітей і відповідно до стану здоров`я і матеріального становища в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, при цьому вирішити питання про стягнення аліментів в порядку досудового врегулювання вказаного спору неможливо, оскільки відповідач не бажає в добровільному порядку надавати допомогу на утримання доньки. У зв`язку із чим позивач просить суд стягнути з [PERSON] , аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту звернення з позовною заявою до суду, до повноліття дитини. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 07.11.2024 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику (повідомлення) сторін. Вказану ухвалу разом з копією позовної заяви з додатками було скеровано відповідачу на адресу місця його реєстрації, однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін до суду відповідачем подано не було. Вивчивши позов, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення виходячи з такого. Судом установлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 01.06.2004 Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №745 (а.с.8). У період шлюбу в сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04.112015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №4339, в якому батьком зазначений [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с.9). Із довідки з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію №1669 від 21.11.2025, виданої бухгалтером Міського комунального підприємства «Управляюча компанія «Київська», убачається, що позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та разом із нею проживають: донька [PERSON] , та донька [PERSON] (а.с.10). Отже, судом установлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо розміру коштів на утримання малолітньої доньки. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов`язків утримувати доньку, судом не встановлено. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до положень ст.180 Сімейного Кодексу України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ч.ч.1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище дитини, яка проживає із позивачем та перебуває на її утриманні; позивача, яка є працездатного віку, а також суд враховує матеріальне становище відповідача, зокрема те, що, зі слів позивача, він є фізично здоровою людиною, працездатного віку, інших осіб на утриманні не має, тому суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Доказів у заперечення обставин викладених позивачем у позові, відповідачем суду не надано. Тому, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідача, на користь позивача аліментів на утримання доньки у розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому, аліменти на дитину необхідно стягувати починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 25.11.2025 і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також, згідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, він підлягає стягненню в дохід держави з відповідача у розмірі 1211 гривень 20 копійок, так як позов задоволено судом в повному обсязі. Також, суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved