Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з опалення, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS] , є абонентом обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго в місті Слов`янськ та користується послугами з опалення, однак не в повному обсязі оплачує вартість спожитих послуг з опалення, що порушує право Позивача на отримання оплати за надані послуги з теплопостачання у встановлений законодавством строк. З урахуванням наданих відповідачами договорів купівлі - продажу квартири, позивач надав суду уточнені позовні вимоги, які обґрунтовані тим, що [PERSON] надано договір від 06.11.2018 про купівлю-продаж квартири за адресою: [ADDRESS] , посвідченого приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Меркуловим П.Ю., зареєстрованого у реєстрі під №2024. Відповідно до договору, 06.11.2018 [PERSON] купила вказану квартиру у [PERSON] . Як вбачається з п. 4.1.4. Договору продавець зобов`язується сплатити усі комунальні борги, які виникли на момент укладання цього договору, а саме станом на 06.11.2018. Також Відповідачем [PERSON] було долучено договір купівлі-продажу квартири за вищезазначеною адресою від 13.12.2019, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Таранушенко В.М., зареєстрованого в реєстрі під №6964. Відповідно до договору, 13.12.2019 [PERSON] купила вказану квартиру у [PERSON] . Пунктом 3.2. Договору встановлено, що продавець зобов`язується сплатити усі борги за комунальні послуги, які існують станом на 13.12.2019. Отже власниками квартири, які несуть зобов`язання щодо сплатити комунальних боргів у період з 01.10.2012 по 13.12.2019 є: 1. [PERSON] , за період з 01.10.2012 по 06.11.2018. Заборгованість за вказаний період складає: -за на надані послуги з опалення у сумі 24856,57 грн., -інфляційні витрати у сумі 7156,61 грн. -3% річних у сумі 1543,38 грн. 2. [PERSON] , за період з 06.11.2018 по 13.12.2019 Заборгованість за вказаний період складає: - за на надані послуги з опалення у сумі 9449,70 грн. - інфляційні витрати у сумі 2230,90 грн. - 3% річних у сумі 1061,75 грн. Просить суд стягнути з: - відповідача [PERSON] , заборгованості за надані послуги з опалення в сумі 24856,57 грн. за період з 01.10.2012 по 06.11.2018,суму інфляційних витрат в розмірі 7156,61 грн., 3% річних в сумі 1543,38 грн. та судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 1135,00 грн. -відповідача [PERSON] , заборгованості за надані послуги з опалення в сумі 9449,70 грн. за період з 06.11.2018 по 13.12.2019, суму інфляційних витрат в розмірі 2230,90 грн. та 3% річних в сумі 1061,75 грн., а також судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 1135,00 грн. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Воронко В.В. до суду надано відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що [PERSON] , була власником квартири [ADDRESS] в період часу з 06.11.2018 року по 13.12.2019 року, це підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 06.11.2018 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , згідно якого [PERSON] , купила зазначену квартиру у [PERSON] . В подальшому [PERSON] , продала квартиру [PERSON] , у відповідності до договору купівлі продажу квартири від 13.12.2019. Окрім іншого в договорі Купівлі-продажу квартири від 06.11.2018, зазначено, що обов`язком продавця [PERSON] є сплата усіх комунальних боргів, що виникли на момент укладення цього договору (п. 4.1.4. договору). Враховуючи, що позивачем заявлено вимоги по сплаті заборгованості за надані послуги за період з 01 жовтня 2012 року по 01 січня 2019 року в сумі 34306,27 грн., тобто за період коли квартира [ADDRESS] перебувала у власності іншої людини [PERSON] , [PERSON] не визнає позовні вимоги, та вважає їх необґрунтованими та безпідставними. Просить суд відмовити у задоволенні вимог позивача до [PERSON] в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також до суду надала відзив на позов, в якому зазначила, що вона не визнає вимоги позивача, оскільки вона, була власником квартири [ADDRESS] в період часу з 19.04.2018 року по 06.11.2018 року, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 19.04.2018 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , згідно якого [PERSON] , купила зазначену квартиру у [PERSON] . В подальшому [PERSON] продала квартиру [PERSON] , у відповідності до договору купівлі продажу квартири від 06.11.2018. Враховуючи, що позивачем заявлено вимоги по сплаті заборгованості за надані послуги за період з 01 жовтня 2012 року по 06 листопада 2018 року в сумі 24856,57 грн., тобто за період коли квартира [ADDRESS] перебувала у власності іншої людини [PERSON] , то [PERSON] не визнає позовні вимоги, та вважає їх необґрунтованими та безпідставними. Просить суд відмовити у задоволенні вимог позивача до неї в повному обсязі. Також, представником відповідача [PERSON] адвокатом Чередниченком Ю.В. до суду надано відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що з позовними вимогами позивача в частині стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості по сплаті платежів за опалення заперечую у повному обсязі, вважаю їх незаконними та необґрунтованими. Просить суд Застосувати до даних позовних вимог положення Цивільного кодексу України про позовну давність та відмовити у задоволення вимог позивача з цих підстав. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку. Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 листопада 2021 року було замінено первісного відповідача по справі [PERSON] на належного відповідача [PERSON] . Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 липня 2025 року було залучено до участі у справі співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що в Обласному комунальному підприємстві «Донецьктеплокомуненерго», виробнича одиниця «Слов`янськтепломережа», відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на квартиру за адресою: [ADDRESS] . У період з 01.10.2012 по 19.04.2018 власником квартири за адресою: [ADDRESS] була [PERSON] . Відповідно до договору купівлю-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , посвідченого державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріального контори Фареником О.О.,19.04.2018 зареєстрованого у реєстрі під №2-1316, [PERSON] продала, а [PERSON] купила квартиру за адресою: [ADDRESS] . За умовами цього договору, [PERSON] не має права відчужувати квартиру до 19.10.2018 Також, за умовами цього договору [PERSON] залишається право проживання та користування відчужуваною квартирою до 19.10.2018. Заборгованість по комунальним платежам, яка виникла на час посвідчення договору та яка виникне на 19.10.2018, сплачується продавцем [PERSON] . Таким чином, хоча [PERSON] і придбала 19.04.2018 у [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] , однак [PERSON] , відповідно до умов договору залишилася проживати в ній до 19.10.2018 та зобов`язалася сплатити всю заборгованості з комунальних послуг яка виникла на час укладання договору та яка виникне станом на 19.10.2018. Відповідно до договору купівлю-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , посвідченого приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Меркуловим П.Ю., від 06.11.2018 та зареєстрованого у реєстрі під №2024, [PERSON] продала, а [PERSON] купила вказану квартиру. Пунктом 4.1.4. Договору передбачено, що продавець [PERSON] зобов`язується сплатити усі комунальні борги, які виникли на момент укладання цього договору, а саме станом на 06.11.2018. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Таранушенко В.М., 13.12.2019 та зареєстрованого в реєстрі під №6964. Відповідно до умов договору [PERSON] продала квартиру [PERSON] . Пунктом 3.2. Договору передбачено, що продавець [PERSON] зобов`язується сплатити усі борги за комунальні послуги, які існують станом на 13.12.2019. Між позивачем та відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з опалення, оскільки позивач фактично надавав відповідачу послуги з опалення, а відповідачі користувалися даними послугами для задоволення власних потреб та не відмовлялися від них. Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 ЗУ Про житлово-комунальні послуги, споживач зобов`язаний, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1 п. 18 Постанови КМУ Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення… №630 від 21 липня 2005р. розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць: плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, але відповідач несвоєчасно оплачує спожиті комунальні послуги. Відповідно до ст. ст. 20, 22 Закону України «Про житлово комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, а виробник вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати за надані послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Крім того, відповідно до ст.64 ЖК України повнолітні члени родини наймача несуть солідарну з наймачем відповідальність по зобов`язанням за надані комунальні послуги. Приписами ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 13 ЦК України, а саме цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли відносини, що породжують права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, відповідач ними користуються. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, одностороння відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до вимог ч.1 ст. 76 ЦПК України «Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи». Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази, які заявник повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається, як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення заяви чи відмови у її задоволенні,- повинні бути виключно належними та допустимими. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання відповідачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Тобто, докази, які відповідач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається, як на підставу невизнання позовних вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, повинні бути виключно належними та допустимими. Відповідно до ч. 1 ст. 229 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Як передбачено ст. 185 ЦПК України, письмові докази, у тому числі протоколи їх огляду, складені за судовим дорученням або в порядку забезпечення доказів, за клопотанням учасника справи оголошуються в судовому засіданні або пред`являються йому, а в разі необхідності - також свідкам, експертам, спеціалістам чи перекладачам для ознайомлення. Учасники справи можуть давати свої пояснення з приводу цих доказів або протоколу їх огляду. Учасниками справи з приводу зазначених доказів можуть ставитися питання свідкам, а також експертам, спеціалістам. У порушення ст. ст. 67,68 ЖК України відповідачі, не здійснювали оплату за надані комунальні послуги з централізованого опалення, внаслідок чого виникла заборгованість за періоди: -у [PERSON] з 01.10.2012 по 19.10.2018 у сумі 24856,57 грн., оскільки хоча [PERSON] і продала 19.04.2018 квартиру за адресою: [ADDRESS] , однак [PERSON] , відповідно до умов договору залишилася проживати в ній до 19.10.2018 та зобов`язалася сплатити всю заборгованості з комунальних послуг яка виникла на час укладання договору та яка виникне станом на 19.10.2018; -у [PERSON] з 20.10.2018 по 06.11.2018 у сумі 1104,20 грн. (795,82 грн. за жовтень 2018 року та 6 днів листопада 2018 року 308,38 грн.), оскільки, хоча [PERSON] і придбала 19.04.2018 у [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] , однак [PERSON] , відповідно до умов договору залишилася проживати в ній до 19.10.2018 та зобов`язалася сплатити всю заборгованості з комунальних послуг, яка виникла на час укладання договору та яка виникне станом на 19.10.2018; -у [PERSON] з 06.11.2018 по 13.12.2019 у сумі 9449,70 грн., оскільки саме [PERSON] була власником квартири за адресою: [ADDRESS] у цей період та відповідно до умов п.4.1.1. договору купівлі продажу квартири, зобов`язана сплатити заборгованості з комунальних послуг. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та на користь позивача необхідно стягнути заборгованість з [PERSON] за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 9449,70 грн. за період з 06.11.2018 по 13.12.2019 та з [PERSON] в сумі 1104,20 грн. за період з 20.10.2018 по 06.11.2018. Статтею 625 ЦК України передбачена цивільна-правова відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання і зобов`язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином відповідачу [PERSON] нараховані індекс інфляції у сумі 2230,90 грн., 3% річних 1061,75 грн. Рахунок розміру інфляційний нарахувань здійснюється наступним чином: (інфляційні нарахування за попередній місяць + сальдо на початок місяця заборгованість за попередній місяць) х індекс інфляції / 100 (інфляційні нарахування за попередній місяць + сальдо на початок місяця - заборгованість за попередній місяць). Якщо індекс інфляції за місяць менше 100%, показник інфляційних витрат за даний місяць не нараховується. 3 % річних нараховуються наступним чином: (сальдо на початок місяця заборгованість за попередній місяць) х 3 х (кількість прострочених днів) 365 днів / 100. Отже загальний розмір заборгованості за період з 06.11.2018 по 13.12.2019 у відповідача [PERSON] складає: суму основного боргу + загальний розмір інфляційних нарахувань + 3% річних = 12742,35 грн. Відповідачу надавались послуги з опалення, який не в повному об`ємі вносив плату за користування зазначеними послугами, тобто прострочив виконання грошового зобов`язання, внаслідок чого за особовим рахунком № [NUMBER] утворилася заборгованість за постачання теплової енергії, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми за період з 06 листопада 2018 року по 13 грудня 2019 року. Що стосується вимог позивача щодо стягнення індексу інфляції та 3% річних з [PERSON] , то в цій частині позовних вимог суд вважає належним відмовити, оскільки позивачем не зроблено помісячного розрахунку, а зроблено нарахування на загальну суму за період, коли [PERSON] не була власником квартири, а також за той період коли не користувалася нею. Також, судом встановлено, що боржником з оплати комунальних послуг у період з 01.10.2012 по 19.10.2018 є [PERSON] , Ухвалою суду від 11.07.2025 [PERSON] залучено у якості співвідповідача у справі, однак, позивач не пред`явив до неї позовних вимог та не просив суд стягувати з неї заборгованість. Таким чином, суд не вирішує заявлене клопотання [PERSON] щодо застосування до позовних вимог строку позовної давності, оскільки вимоги щодо стягнення з неї заборгованості позивачем не пред`являлися. Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15 грудня 2020 року № 1082-IX, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2021 року складає 2270,00 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 2270 грн. 00 коп. (а.с.1). Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з [PERSON] з урахуванням уточнених позовних вимог на 100% у сумі 12742,35 грн., тому з [PERSON] на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1135,00 грн. (2270 / 2 відповідача), та про стягнення з [PERSON] позовних вимог на 3,29% (1104,20 грн. задоволені вимоги / 33556,56 грн. заявлені вимоги * 100= 3,29% ), тому з [PERSON] на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 37,34 грн. (1135,00 грн.* 3,29%). На підставі викладеного і

Outcome: partial