Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

20.12.2024р. ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулось до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 375199817 від 18.01.2020 року у розмірі 17055,70 грн., з яких: 11092,26 грн. - заборгованість по кредиту; 5963,44 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. В обґрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе договірних зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів. Ухвалою суду від 22 січня 2025 року відкрито провадження у даній справі та постановлено здійснити її розгляд в спрощеному позовному провадженні без повідомлення осіб, також в цій ухвалі роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Вказана ухвала двічі надсилалася відповідачу рекомендованим поштовим відправленням за адресою, за якою остання зареєстрована, поштові відправлення повернуті, востаннє з відміткою «за закінченням терміну зберігання», яка проставлена 11.04.2025 року, що відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України слід вважати днем вручення цього судового рішення. Станом на 29.12.2025 року відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходили. За відсутності таких клопотань, суд, у відповідності до ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу за наявними у ній матеріалами. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 18.01.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Кредитодавець) та [PERSON] (Позичальник) укладено кредитний договір № 375199817 (далі - Договір). Згідно з умовами п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4 Договору кредитодавець зобов`язався надати відповідачу кредит в розмірі 19000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язався повернути Кредит та сплатити проценти Кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах, строком на 126 днів, а саме до 23.05.2020 року, з процентною ставкою в розмірі 351,36 % річних від суми Кредиту за весь час користування кредитом. /а.с. 12-14/. З графіку платежів до договору (Додаток №1) вбачається, що орієнтовна вартість кредиту складає 178,26% від суми Кредиту (у процентному вираженні) або 33869 грн 68 коп. та включає в себе проценти за користування Кредитом, які складають 78,26% від суми Кредиту (у процентному вираженні) або 14869 грн 68 коп. (у грошовому виразі); суму (тіло) Кредиту в розмірі 19000 грн (у грошовому вираженні). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. На офіційному веб-сайті ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» https://www.moneyveo.ua, у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» розміщена повна інформація про Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» (далі Правила), а також є доступними для ознайомлення і Інформаційно-телекомунікаційній системі при подачі заявки. З наданого позивачем порядку дій споживача в ІТС ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та алгоритму дій щодо укладення кредитних договорів вбачається, що без ознайомлення з умовами надання та обслуговування кредитів та правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим /а.с.22-29/. Отже, заповненням заявки на кредит Позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що повідомлений Кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 листопада 2021 року у справі № 243/6552/20. Відповідач за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «348VNQ9H» підписав електронний кредитний договір, який містив усі істотні умови, і з якими відповідач ознайомився до моменту укладання /а.с.21/. Наведене свідчить, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до пункту 3.19 Правил кошти кредиту надаються за вибором клієнта, зокрема, шляхом ініціювання кредитодавцем безготівкового перерахування суми кредиту на банківський рахунок клієнта, за реквізитами платіжної картки вказаної клієнтом у заявці. Так, відповідач [PERSON] при заповненні заявки на отримання грошових коштів в кредит від 18.01.2020 року вказав номер карти [NUMBER] . Як вбачається з платіжного доручення №d6f7e142-b9b6-4b4f-abeb-6608f4453d71 від 18.01.2020 року /а.с.30/, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконано свої зобов`язання за договором та перераховано на картку № 5168-75XX-XXXX-5656, номер якої надано йому Позичальником та вказано в заявці, кредитні кошти в сумі 19000 грн. Також на підтвердження даної інформації позивачем також долучено документ, виданий АТ КБ «ПриватБанк» (банк, що здійснював платіж), з якого вбачається, що операція по перерахування коштів була успішною та кошти зараховані на картковий рахунок [PERSON] /а.с.31-32/. Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Між тим, відповідач на виконання умов договору здійснив частково оплату за даним договором по тілу кредиту на загальну суму 7907 грн 74 коп., по нарахованим процентам на загальну суму 10988 грн 07 коп. Але всупереч наведеним умовам Договору та вимогам закону, відповідач належним чином свої зобов`язання за Договором не виконав: у визначені цим договором строки суму кредиту та проценти не сплатив у повному обсязі, внаслідок чого у відповідача станом на 22.09.2020 року утворилась заборгованість зі сплати кредиту в сумі 11 092 грн. 26 коп. та процентів у сумі 5963 грн 44 коп. /а.с.67-68/. Крім того, судом встановлено, що 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01 /а.с.33-38/, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступає ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату. 28.11.2018 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено додаткову угоду №19 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року /а.с.39/. 31.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду №26 від 31.12.2020 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 було викладено в новій редакції /а.с.40-44/. Відповідно до п.8.2 договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, строк дії цього договору продовжено до 31.12.2021 року. 31.12.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду №27 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої строк дії цього договору продовжено до 31.12.2022 року /а.с.45/. 31.12.2022 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №31, якою продовжили строк дії договору до 31 грудня 2023 року /а.с.46/. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2023 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №32, якою продовжили строк дії договору до 31 грудня 2024 року /а.с.47/. Пунктом 2.1. Розділу 2 договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року передбачено, що згідно з умовами договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Тобто, предметом договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року є відступлення прав вимоги до боржників, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 1.3. договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року визначено, що під правом вимоги розуміється всі права Клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Пунктом 1.2. договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних Додатках до цього договору, а саме Реєстрах прав вимоги. В той же час, відповідно до п. 1.5. договору факторингу Реєстр прав вимоги - означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року. Згідно з п. 4.1. договору факторингу право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №100 від 22.09.2020 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 17 055,70 грн /а.с.48/. Крім того, на підтвердження переходу права вимоги позивачем долучено довідку, видану ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» /а.с.78/. Частиною 1 ст. 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило дійсне право вимоги до ТОВ «Таліон Плюс», оскільки з урахуванням визначених строків дії цього договору, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Після відступлення права грошової вимоги, ТОВ «Таліон Плюс» за період з 22.09.2020 року до 31.08.2023 року відповідачу проценти не нараховувало, що вбачається з розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» /а.с.69/. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанси» було укладено договір факторингу № 05/0820-01 /а.с.50-54/. Згідно з п. 4.1 зазначеного договору право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог по формі встановленій у відповідному додатку. 03.08.2021 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанси» було укладено додаткову угоду №2 до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31.12.2022 року /а.с.55/. 30.12.2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанси» було укладено додаткову угоду №3 до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31.12.2024 року /а.с.56/. Відповідно до реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанси» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 17055 грн 70 коп. /а.с.57-58/. 28.10.2024 року між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу №28/10/24-У, відповідно до умов якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт - відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту /а.с.59-63/. Згідно з п.1.2 цього договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі Реєстру боржників. Згідно з Реєстром боржників до вказаного вище договору факторингу від 28.10.2024 р. та актом прийому передачі Реєстру боржників ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором № 375199817 від 18.01.2020 року на суму 17055 грн 70 коп. /а.с.64-66/. У матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про визнання договорів факторингу недійсними або заперечення учасників справи щодо вказаних договорів. За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Однак, всупереч умовам Договору, відповідач не виконав своїх зобов`язань. Після відступлення права грошової вимоги, станом на 13.11.2024 року, відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором № 375199817 [PERSON] , виданої ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості, незважаючи на те, що строк повернення кредиту настав ще 23.05.2020 року /а.с.70/. Частина 1 ст. 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Частина 2 ст. 13 ЦПК України визначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідач в даній справі не надав суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог. З урахуванням наведених висновків щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань за Договором зі своєчасного повернення кредиту, сплати процентів, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача загальної заборгованості у розмірі 17055 грн 70 коп. На думку суду, наявність та розмір заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» у вказаному вище розмірі витікає з умов укладеної угоди, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем. З огляду на викладене, суд вважає за правомірне позов задовольнити. Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати. Так, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого через систему «Електронний суд» в розмірі 2422 грн 40 коп /а.с. 1/. Що стосується витрат на правову допомогу, судом виходить з наступного. За правилами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: копію договору надання правничої допомоги № 30132024-02 від 30.10.2024 р., укладеного між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та адвокатським бюро «Тараненко та партнери», копію додаткової угоди №4 до вказаного договору, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію довіреності, копію акту прийому-передачі наданих послуг (даний акт є невід`ємною частиною до договору про надання правничої допомоги №3032024-02 від 30.10.2024) від 30.10.2024 року/а.с. 71-72, 73-74, 75, 75а,76/. Клопотання та/або заперечення від відповідача щодо зменшення заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу не надходило. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати за надання професійної правничої допомоги у заявленому розмірі 6000 грн.

Outcome: approved