Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

Зміст позовних вимог: [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначає, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб. В шлюбі в них народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , які проживають з нею. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Між ними виникали непорозуміння. Протягом останніх років проживають окремо, не мають наміру зберегти сім`ю. Подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу неможливе. Вважає, що їх сім`я розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер. Стислий виклад позиції сторін : У судове засідання позивач не з`явилася, разом з позовною заявою подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала повністю, з підстав зазначених в позовній заяві. Просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Відповідач повторно не з`явився у судове засідання, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про його розгляд без його участі не подавав, відзив на позов не надав. На підставі викладеного суд вважає за можливе розглянути справу по суті за відсутності сторін, ґрунтуючись на наявних у справі матеріалах і доказах, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211, ч. 3 ст. 223 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.11.2025 р. відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі. Відповідно до положень ст.ст. 280,281 ЦПК, суд ухвалою постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] 17 липня 2015 року в відділі ДРАЦС РС Надвірнянського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №158, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). В сторін від шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 5-6). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права: Відповідно до частини 9 та 10 ст.7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ч.1 та 3 ст. 55 цього Кодексу дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно ч. 3 та 4 ст. 56 цього Кодексу кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум ВСУ у п. 10 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року N 11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Висновки суду: Дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини протягом часу, який оцінюється тривалим, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин. Їх шлюб існує формально. Примушування позивача до збереження шлюбних стосунків з відповідачем суперечить вимогам закону. Отже, враховуючи відсутність у сторін морально-правової основи шлюбу, яка ґрунтується на почуттях взаємної поваги та любові, взаємній підтримці та допомозі, враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, категоричну позицію позивача, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася, подальше збереження сім`ї неможливе і суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 7, 24, 55, 112 СК України та

Outcome: approved