Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 10228,52 грн за кредитним договором №7849970 від 03.07.2024, укладеним між [PERSON] та ТОВ «Мілоан», а також стягнення судових витрат у справі. Оскільки всупереч підписаній угоді, відповідачка не виконала умови договору, не сплатила відсотки за користування коштами, що стало причиною виникнення простроченої заборгованості, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 19.09.2025 вказану позовну заяву передано за підсудністю для розгляду до Городоцького районного суду Хмельницької області. 14.10.2025 року ухвалою судді Городоцького районного суду Хмельницької області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачці запропоновано подати до суду відзив на позовну заяву в строк протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення їй копії даної ухвали. Відзив на позовну заяву від відповідачки до суду не надійшов. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.07.2024 відповідачка [PERSON] подала до ТОВ «Мілоан» в електронному вигляді заяву на отримання кредиту №7849970 (а.с.16). 03.07.2024 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» укладено Договір про споживчий кредит №7849970 (індивідуальна частина)шляхом підписання кредитного договору відповідачкою електронним підписом з одноразовим ідентифікатором (а.с.9-15). Факт ідентифікації особи позичальника та надання їй відповідного одноразового ідентифікатора «546423» підтверджується довідкою про ідентифікацію ТОВ «Мілоан», яка міститься в матеріалах справи (а.с.17). Кредитний договір укладений в електронному вигляді відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Укладення Кредитного договору здійснене в електронній формі в особистому кабінеті [PERSON] , що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства, доступ до якої забезпечено відповідачці через сайт та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п.6.1 Договору). Відповідно до умов Договору [PERSON] надано кредит у сумі 3000,00 грн. Згідно із п. 7.1 цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. 24.09.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №110-МЛ. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором №7849970, сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором передано позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан», згідно Договору відступлення прав вимоги №110-МЛ від 24.09.2024. Таким чином, первинний кредитор ТОВ «Мілоан» передав ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до Договору відступлення прав вимоги №110-МЛ від 24.09.2024 разом з матеріалами кредитної справи і довідку про ідентифікацію, яка підтверджує, що відповідачка ідентифікована. З представленого позивачем розрахунку заборгованості та виписки з особового рахунку відповідачки вбачається, що її заборгованість за вказаним кредитним договором не погашена, залишок заборгованості станом на час звернення до суду складається з: заборгованості за тілом кредиту - 3000,00 грн; заборгованості за відсотками 3383,52 грн, прострочена заборгованість за комісією 345 грн та сума по неустойці та/або процентах за порушення грошового зобов`язання 3500 грн. Відповідачка зобов`язання по поверненню коштів, отриманих згідно укладеної угоди не виконала в зазначений строк, а згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч.1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Таким чином, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Нормою ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст.12 цього Закону передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст.1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч.1 ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Враховуючи встановлені судом обставини та надані позивачем докази, позовні вимоги про стягнення з відповідачки суми заборгованості, в т.ч. тіла кредиту, комісії та нарахованих відсотків за кредитним договором підлягають задоволенню. Стосовно стягнення неустойки в сумі 3500 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи зазначену норму, підстави для стягнення неустойки в сумі 3500 грн відсутні. Щодо судових витрат. З матеріалів справи встановлено, що позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, що складаються з: суми сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн та суми витрат на правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. На підтвердження понесення позивачем витрат до справи долучено платіжну інструкцію про сплату судового збору, договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025; акт №Д/1604 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) у даній цивільній справі від 20.08.2025 на суму 8000,00 грн та детальний опис наданих послуг у справі до Акту №Д/1604 від 20.08.2025. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»задоволено частково на 65,78% (6728,52х100/10228,52), у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 1593,45 грн (2422,40х65,78%) та витрати на правничу допомогу в розмірі 5262,4 грн (8000х65,78%). На підставі викладеного,

Outcome: partial