overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

05.09.2025 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] . Просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 28.09.2017 Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 2407. 30.09.2025 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином шляхом направлення судової кореспонденції на адресу його зареєстрованого місця проживання ( [ADDRESS] ). Конверт повернувся до суду неврученим з причин "адресат відсутній". Відповідач, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином. На підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за сукупністю підстав, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Позов обґрунтовано тим, що 28.09.2017 між сторонами укладено шлюб. Сімейне життя не склалось, збереження шлюбу є неможливим, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні відносини. Вважає, що подальше сумісне життя і збереження їх сім`ї є неможливими, що є підставою для розірвання їх шлюбу. Судом встановлено, що 28.09.2017 Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області зареєстровано шлюб між громадянином України [PERSON] та громадянкою України [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 2407 та видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 28.09.2017. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». В шлюбі дітей немає. Відповідно до статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). Відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, збереження шлюбу призведе до порушення інтересів подружжя. Тому наявні підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

02.10.2025 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] . Просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 17.12.2019 Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 259. 13.10.2025 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідач повідомлений на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України (відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи). На підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за сукупністю підстав, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Позов обґрунтовано тим, що 17.12.2019 між сторонами укладено шлюб. Сімейне життя не склалось, збереження шлюбу є неможливим, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні відносини. Вважає, що подальше сумісне життя і збереження їх сім`ї є неможливими, що є підставою для розірвання їх шлюбу. Судом встановлено, що 17.12.2019 Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області зареєстровано шлюб між громадянином України [PERSON] та громадянкою України [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 259 та видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 17.12.2019. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». В шлюбі дітей немає. Відповідно до статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). Відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, збереження шлюбу призведе до порушення інтересів подружжя. Тому наявні підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

03.10.2025 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] . Просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 12.08.2022 Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 1722. 13.10.2025 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідач повідомлений на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України (відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи). На підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за сукупністю підстав, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Позов обґрунтовано тим, що 12.08.2022 між сторонами укладено шлюб. Сімейне життя не склалось, збереження шлюбу є неможливим, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні відносини. Вважає, що подальше сумісне життя і збереження їх сім`ї є неможливими, що є підставою для розірвання їх шлюбу. Судом встановлено, що 12.08.2022 Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зареєстровано шлюб між громадянином Турецької Республіки [PERSON] та громадянкою України [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 1722 та видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 12.08.2022. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». В шлюбі дітей немає. Відповідно до статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). Відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, збереження шлюбу призведе до порушення інтересів подружжя. Тому наявні підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

13.11.2025 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] . Просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 15.04.2022 Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 590. 13.10.2025 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином шляхом направлення судової кореспонденції на адресу його зареєстрованого місця проживання ( [ADDRESS] ). Конверт повернувся до суду неврученим з причин "адресат відсутній". Відповідач, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином. На підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за сукупністю підстав, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Позов обґрунтовано тим, що 15.04.2022 між сторонами укладено шлюб. Сімейне життя не склалось, збереження шлюбу є неможливим, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні відносини. Вважає, що подальше сумісне життя і збереження їх сім`ї є неможливими, що є підставою для розірвання їх шлюбу. Судом встановлено, що 15.04.2022 Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зареєстровано шлюб між громадянином України [PERSON] та громадянкою України [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 590 та видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 15.04.2022. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». В шлюбі дітей немає. Відповідно до статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). Відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, збереження шлюбу призведе до порушення інтересів подружжя. Тому наявні підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 18.07.2021 станом на 11.05.2025 у розмірі 81211,15 грн, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що «Monobank» - це мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. 18.07.2021 [PERSON] встановила мобільний додаток monobank, пройшовши верифікацію, віддалену ідентифікацію, реєстрацію та надавши один із пакетів документів, відповідачка підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг шляхом цифрового власноручного підпису. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів monobank Universal Bank, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, тарифами, що розміщені на сайті банку, складають договір про надання банківських послуг. В Анкеті-заяві було зазначено, що уразі виходу з пільгового періоду, що складає 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом. На підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит у розмірі 80000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Банк свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі. Відповідачка зобов`язання за Договором не виконала, внаслідок чого станом на 11.05.2025 утворилась заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 81211,15 грн, яка до теперішнього часу відповідачкою не погашена. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28 липня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк». Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 27.08.2025 на адресу суду від відповідачки [PERSON] надійшли заперечення на ухвалу про прийняття позовної зави та провадження у справі, в яких зокрема зазначила, що вона не підписувала та не приєднувалася за кредитним договором, що вказана у заяві позивача. Повідомила, що відсутність належним чином пред`явленого договору розцінюється як нікчемний, та всі попередні віртуальні договора без доказів недійсні. Згідно завідомо неповних або недостовірних відомостей про угоди ст. 220-2 ККУ може бути розцінено як втягування в шахрайські дії.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов`язану з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулось до Слобідського районного суду міста Харкова через підсистему «Електронний суд» з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії, абонентської плати за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, абонентської плати за Індивідуальним договором з постачання гарячої води, технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води станом на 01.09.2025 в сумі 75 872 грн 89 коп. сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн та судові витрати пов`язані з відправкою відповідачу копії позовної заяви та за отримання витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно. В обґрунтування вимог позову посилається на те, що КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з постачання теплової енергії мешканцям багатоквартирних будинків м. Харкова,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

В листопаді 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім`я розпалась та вони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просив шлюб між ними розірвати. Представник позивача подав до суду заяву, в якій позов підтримав та просив розглянути справу у його відсутності. Відповідач подав до суду заяву про визнання позову та просив розглянути справу у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 1994 року. Шлюб перший, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не бажають збереження сім`ї та наполягають на розірванні шлюбу, примиритись не бажають. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати. В обґрунтування позовних вимог вказав про те, що він знаходився у трудових відносинах з відповідачем з 26.06.2000 року по 01.11.2023 року. На день звільнення заборгованість підприємства з виплати заробітної плати становить 61627,80 грн., в тому числі, за травень 2023 року 17280,00 грн., за червень 2023 року 16026,37 грн., за липень 2023 року 10078,57 грн., за серпень 2023 року 9200,00 грн., за вересень 2023 року 9042,86 грн. Відповідач відмовляється добровільно сплатити позивачу заборгованість, тому він змушений звернутись до суду і просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість з заробітної плати в сумі 61627,80 грн. В позовній заяві представник позивача адвокат Супрун Д.В. просив справу розглянути без його участі та без участі позивача. В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] знаходився у трудових відносинах з відповідачем з 26.06.2000 року по 01.11.2023 року(а. с. 10-13). На день звільнення заборгованість підприємства перед позивачем з виплати заробітної плати становить 61627,80 грн. (а.с. 14, 15). Приписами ст. 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, тому суд вважає необхідним позовні вимоги позивача задовольнити, стягнувши з Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче акціонерне товариство «ВНДІкомпресормаш» на його користь заборгованість з заробітної плати в розмірі 61627,80 грн. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-05 00:00:00

[PERSON] у грудні 2025 року звернулася до суду із указаним позовом, який мотивувала тим, що 26.09.1992 вона та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований у виконкомі Кам`янської сільської ради Тростянецького району Сумської області, актовий запис № 15. Вона та відповідач мають двох доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Також позивачка вказала, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що з серпня 2023 року спільне проживання між нею та відповідачем було припинено через погіршення сімейних стосунків, втрату почуття любові та поваги. На даний час шлюбні відносини між ними не поновлені і жоден з них не намагався вживати заходів до збереження сім`ї. Спільне господарство вони не ведуть та разом не проживають. Позивачка вважає, що шлюб зберегти не можливо та відновлення шлюбних стосунків суперечить її інтересам. Посилаючись на вказані обставини позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] . Ухвалою суду від 12.12.2025 було відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивачка подала заяву, в якій вказала, що просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, на примирення не згодна. Відповідач також подав заяву, в якій вказав, що просить розглядати справу без його участі, позов визнає, підстав для збереження шлюбу не вбачає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що 26.09.1992 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований шлюб у виконкомі Кам`янської сільської ради Тростянецького району Сумської області, актовий запис № 15. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с. 4). Сторони мають двох доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 5, 6). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Шлюб на даний час носить формальний характер. Подальше збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, а також зважаючи на визнання відповідачем заявленого позову, відсутність згоди позивачки на збереження шлюбу, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved