Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 12.07.2024 р. між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» був укладений кредитний договір №14888-07/2024. Кредитний договір підписаний електронним підписом, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов кредитного договору, відповідачу було надано фінансовий кредит у сумі 15000,00 грн., кошти кредиту надаються Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» суми кредиту, за реквізитами, згідно кредитного договору. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ», які розміщені на веб-сайті товариства. 19.11.2024 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №191124/2, у відповідності до якого, Товариство з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» відступає Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 19.11.2024 р. до Договору Факторингу №191124/2 від 19.11.2024, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 49500,00 грн., з яких: 15000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 27000,00 грн. - сума заборгованості за процентами; 7500,00 грн. - сума заборгованості за штрафними санкціями. Заборгованість за вищевказаним кредитним договором до цього часу не сплачена, у зв`язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду. У судове засідання представник позивача не з`явився, був повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи, надав відповідь на відзив відповідача, у якому позов підтримав у повному обсязі, просив суд його задовольнити та розглянути справу за відсутності представника позивача, крім того, просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. У відповіді на відзив зазначив, що саме відповідач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті первісного кредитора, підписавши договір з використанням одноразового ідентифікатора в електронній формі. Зазначив, що укладення кредитних договорів онлайн знаходиться в рамках правового поля України. Повернення кредиту за електронним договором є обов`язковим. Вважає, що відповідачем умови кредитного договору не виконувались, тому були нараховані відсотки за користування кредитними коштами відповідно до умов кредитного договору що і є правомірним і відповідач жодним чином не позбавляється від виконання умов кредитного договору та погашення заборгованості у повному обсязі. Представник позивача у відповіді на відзив зазначив, що посилання відповідача на ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є безпідставним, оскільки позивачем не пред`явлено вимоги до суду про стягнення будь-якої пені, будь-яких штрафів за невиконання умов кредитного договору, тобто жодна вимога не містить вимогу про стягнення неустойки (штрафу, пені). Зокрема, зазначив, що на підставі п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», позичальники мають надати до банку документи, що підтверджують їх призов під час мобілізації та проходження військової служби та відповідають переліку документів, зазначеним в листі Міністерства оборони України від 21.08.2014 р. №322/2/7142. Однак, відповідач не надав первісному кредитору жодних доказів на підтвердження того факту, що у нього є право на пільги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тому вважають що нарахування відповідачу відсотків здійснювалось первісним кредитором на законних підставах. Зокрема зауважив, що заборгованість нараховувалась первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» на дату відступлення прав вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювало жодних додаткових нарахувань та вживає дії щодо врегулювання заборгованості виключно у розмірі отриманих прав вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, від його представника - адвоката Білонога О.О. надійшов відзив на позов, у якому він визнав позовні вимоги частково, просив суд розглянути справу без участі відповідача та його представника та звільнити відповідача від сплати судового збору, оскільки [PERSON] є учасником бойових дій. У відзиві зазначив, що відповідач визнає заборгованість за тілом кредиту у розмірі 15000,00 грн. та просить суд зменшити суму відсотків та стягнути з нього штрафні санкції у сумі 7000,00 грн., що складається з 3500,00 грн. - заборгованість за відсотками та 3500,00 грн. заборгованість за штрафними санкціями, оскільки нараховані відсотки і штрафні санкції у нарахованому розмірі, значно перевищують розмір заборгованості за тілом кредиту, вважає, що сума нарахованих відсотків є непропорційною до суми зобов`язання та не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності та перевищує половину суми, одержаної відповідачем у первісного кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ», тобто не може перевищувати 7500,00 грн. Зокрема зазначив, що 28.03.2025 р. відповідач мав спілкування з представником позивача (за допомогою месенджера WatsApp), згідно якого була попередня домовленість про сплату відповідачем грошових коштів позивачу за невиконання умов кредитного договору в сумі 19500,00 грн., проте, невдовзі відповідач, який є військовослужбовцем отримав травму, через яку вимушений був витратити значну суму коштів на лікування та не зміг сплатити кошти за кредитним договором. Враховуючи викладене, представник відповідача вважає, що позивач належними і допустимими доказами довів лише своє часткове право вимоги до відповідача, внаслідок чого, відповідач просить суд задовольнити позов частково. Суд за вказаних обставин вважає можливим розглянути справу у спрощеному позовному провадженні за відсутності сторін у справі, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши всі докази, суд вважає що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючи аргументи, викладені в позовній заяві суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29). Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] 12.07.2024 р., був укладений кредитний договір №14888-07/2024, що підтверджується договором про надання фінансового кредиту №14888-07/2024 від 12.07.2024 р., додатком№1 до Договору про надання фінансового кредиту №14888-07/2024 від 12.07.2024 р., графіком платежів, паспортом споживчого кредиту, листом іPay.ua сервіс онлайн платежів вих.№3466_250130165355 від 30.01.2025, з якого вбачається, що ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення» надає послуги з переказу коштів AVANSCREDITLLC на підставі договору на переказ коштів ФК-П-2022/01-1 від 12.01.2022, відповідно до якого було успішно прийнято платежі на користь AVANSCREDITLLC 12.07.2024 р. на суму 15000,00 грн., маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі іPay.ua-451448428, призначення платежу: зарахування 15000,00 грн. на карту [NUMBER] . З договору про надання фінансового кредиту №14888-07/2024 від 12.07.2024 р., вбачається, що [PERSON] отримав від Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» фінансовий кредит 12.07.2024 р. в розмірі 15000,00 грн., строком на 120 днів, дата погашення кредиту 08.11.2024 р., денна процентна ставка складає (27000,00/15000,00)/120*100%=1,5%. Договір було підписано електронним підписом відповідача, що відтворений шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ». Приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтвердив, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись цих правил. Згідно Договору факторингу №191124/2 від 19.11.2024 р., між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу№191124/2, у відповідності до якого, Товариство з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» відступає Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні Товариство з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 19.11.2024 р. до Договору факторингу №191124/2 від 19.11.2024 р., Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло грошової вимоги до відповідача на суму 49500,00 грн. Розмір заборгованості відповідача за кредитним договором №14888-07/2024 від 12.07.2024 р., підтверджується розрахунком заборгованості, відповідно до якого сума заборгованості складає 49500,00 грн., з яких: 15000,00 - сума заборгованості за основною сумою боргу, 27000,00 грн. - сума заборгованості за процентами, 7500,00 грн. - сума заборгованості за штрафними санкціями. Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Статтями 626, 628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі (частина 2 статті 639 ЦК України). Отже, договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Згідно зі статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/ або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до положень статей 5, 15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для сприймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту. Зі змісту статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Зазвичай такі правила є невід`ємною частиною кредитного договору, що прописується в самому договорі та без підтвердження про ознайомлення з такими, договір не буде укладено. Так, згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону). Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону). Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням особливостей Договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за укладеним договором виконав в повному обсязі (банк надав позичальнику кошти), проте відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі. Визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з момент у передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (частина 1 статті 1048 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст. 526 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. За правилом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із частиною другою статті 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Отже, судом встановлено що відповідачем взяті на себе зобов`язання по поверненню заборгованості не виконувалися. Як вбачається з відзиву відповідачем та його представником не надано контррозрахунку, який би спростовував розрахунок заборгованості, наданий представником позивача, зокрема, викладені у відзиві пояснення, спростовуються матеріалами справи та не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, є безпідставними та необгрунтованими. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 49500,00 грн. Відповідач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , виданим 11.03.2025 р., проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] з 27.09.2024 р. по теперішній час, що підтверджується довідкою №4784/1312/2562 від 05.09.2025 р. Згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків; учасники бойових дій, Герої України - у справах пов`язаних з порушенням їхніх прав. Згідно зі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028 грн. 00 коп., сплачений при поданні позову, що підтверджується платіжною інструкцією №12050 від 24.06.2025 р., доводи відповідача про звільнення його від сплати судового збору, суд вважає необґрунтованими, та в цій частині клопотання таким, що не підлягає задоволенню, оскільки жодного порушеного права стосовно відповідача, як учасника бойових дій не було.

Outcome: approved