Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

24 березня 2025 року в провадження головуючого - судді Шахтарського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Акціонерного Банку "УКРГАЗБАНК" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] 27 квітня 2012 року укладено кредитний договір №119/2012-Р, згідно умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 215 000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 16,9 % річних та 21,9 % річних (на прострочену заборгованість) (п.1.1.,1.4.). Відповідно до п. 1.5. кредитного договору кредит надається банком позичальнику шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок ТОВ «Автопреміум» № [NUMBER] , відкритий в ЛОТ АТ «Райффайзен Банк Аваль», м. Луганськ, МФО 304007, ОКПО 34201985, з призначенням платежу: оплата за автомобіль Volkswagen Amarok, 2012 р.в., згідно рахунка на оплату автомобіля №0000000149 від 16 квітня 2012 року від [PERSON] , в т.ч. ПДВ 35833,33 грн., що підтверджується випискою по кредиту. 27 квітня 2012 року [PERSON] уклала договір поруки №119/2012-Р/П, за яким несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за невиконання зобов`язань по кредитному договору в повному об`ємі, в тому числі неустойки, штрафи, пені (п.1.2., 1.4.). В 2019 році АБ «Укргазбанк» звертався до Біловодського районного суду Луганської області (справа №408/4327/19-ц) з позовом про стягнення заборгованості за кредитом з [PERSON] та [PERSON] , проте вказана справа не було розглянута, рішення не виносилось, що підтверджується відповіддю Першотравенського міського суду Дніпропетровської області №10796/24-Вих від 06 вересня 2024 року, оскільки суд був окупований російськими військами. Станом на 30 квітня 2015 року, [PERSON] має невиконанні зобов`язання за кредитним договором №119/2012-Р від 27 квітня 2012 року по кредиту та відсотках перед АБ «Укргазбанк» в розмірі 196 760,57 грн., а саме: заборгованість по кредиту строкова 153 388,58 грн; заборгованість по кредиту прострочена 8 798,73 грн.; заборгованість по процентах поточна 2 499,31 грн.; заборгованість по процентах прострочена 22 073,95 грн. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Також, АБ «Укргазбанк» за невиконання зобов`язань за кредитом договором відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховано 28 754,00 гривень 3 % річних та інфляційних втрат 77 099,22 гривень за несвоєчасне погашення кредиту та процентів за період з 12 квітня 2017 року по 23 лютого 2022 року (включно), а в загальному розмірі 105 853,22 гривень, підтвердженням чого є розрахунок заборгованості, який додається. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України підставою застосування передбаченої цією нормою відповідальності є прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, оскільки зобов`язання [PERSON] були не виконані перед АБ «Укргазбанк» вчасно за договором, а тому банк вправі за прострочення боржником виконання грошового зобов`язання застосовувати відповідальність згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України та стягнути вказані суми з позичальника та поручителя. Такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа №14-154цс18); від 31.10.2018 року у справі №202/4494/16-ц (провадження №14-318цс18), які суд враховує при застосуванні відповідних норм права, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Між банком та [PERSON] також був укладений договір застави від 27 квітня 2012 року в забезпечення виконання кредитного договору. Відповідно до п. 4.2. договору застави передбачено, що за кожен випадок невиконання чи неналежного виконання п.3.3.4. даного договору заставодавець сплачує на користь заставодержателя штраф у розмірі 1,5 % від заставної вартості предмета застави, визначеної у п. 2.3. цього договору, який збільшується на 0,75 п.п. щомісячно наростаючим підсумком починаючи з другого календарного місяця, що слідує за місяцем порушення. Відповідач [PERSON] порушив умови договору застави щодо страхування предмету застави. Станом на 17 січня 2025 року за порушення умов щодо зобов`язань, відносно не страхування предмету застави [PERSON] (кредитний договір №119/2012-Р від 27 квітня 2012 року) зобов`язаний сплатити банку за період з 12 березня 2017 року по 29 лютого 2020 року, як застоводержателю, штраф у розмірі: 308 596,30 х (1,5+0,75х36) % = 87 949,95 гривень. Отже, загальний розмір заборгованості відповідачів за кредитним договором №119/2012-Р від 27 квітня 2012 року по кредиту та відсотках становить 196 760,57 гривень, по 3 % річних та інфляційних становить 105 853,22 гривень за період з 12 квітня 2017 року по 23 лютого 2022 року, а також штраф [PERSON] за не страхування предмету застави в розмірі 87 949,95 гривень, а всього: 390 563,74 гривень. На даний час відповідачі ухиляються від виконання зобов`язань, що є порушенням законних прав позивача. Просить суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь суму грошових коштів в розмірі 105 853,22 гривень, з відповідача [PERSON] штраф за не страхування предмета застави за договором застави в розмірі 87 949,95 гривень та судовий збір по справі. Ухвалою Шахтарського міського суду Дніпропетровської області від 24 червня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. У судове засідання сторони не з`явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовільнити, не заперечує проти заочного розгляду справи; відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку шляхом оголошення на офіційному веб-сайті "Судова влада України", причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не надали. У відповідності до приписів ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] 27 квітня 2012 року укладено кредитний договір №119/2012-Р, згідно умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 215 000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 16,9 % річних та 21,9 % річних (на прострочену заборгованість) (п.1.1.,1.4.). Відповідно до п. 1.5. кредитного договору кредит надається банком позичальнику шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок ТОВ «Автопреміум» № [NUMBER] , відкритий в ЛОТ АТ «Райффайзен Банк Аваль», м. Луганськ, МФО 304007, ОКПО 34201985, з призначенням платежу: оплата за автомобіль Volkswagen Amarok, 2012 р.в., згідно рахунка на оплату автомобіля №0000000149 від 16 квітня 2012 року від [PERSON] , в т.ч. ПДВ 35833,33 грн., що підтверджується випискою по кредиту. 27 квітня 2012 року [PERSON] уклала договір поруки №119/2012-Р/П, за яким несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за невиконання зобов`язань по кредитному договору в повному об`ємі, в тому числі неустойки, штрафи, пені (п.1.2., 1.4.). В 2019 році АБ «Укргазбанк» звертався до Біловодського районного суду Луганської області (справа №408/4327/19-ц) з позовом про стягнення заборгованості за кредитом з [PERSON] та [PERSON] , проте вказана справа не було розглянута, рішення не виносилось, що підтверджується відповіддю Першотравенського міського суду Дніпропетровської області №10796/24-Вих від 06 вересня 2024 року, оскільки суд був окупований російськими військами. Станом на 30 квітня 2015 року, [PERSON] має невиконанні зобов`язання за кредитним договором №119/2012-Р від 27 квітня 2012 року по кредиту та відсотках перед АБ «Укргазбанк» в розмірі 196 760,57 грн., а саме: заборгованість по кредиту строкова 153 388,58 грн; заборгованість по кредиту прострочена 8 798,73 грн.; заборгованість по процентах поточна 2 499,31 грн.; заборгованість по процентах прострочена 22 073,95 грн. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Також, АБ «Укргазбанк» за невиконання зобов`язань за кредитом договором відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховано 28 754,00 гривень 3 % річних та інфляційних втрат 77 099,22 гривень за несвоєчасне погашення кредиту та процентів за період з 12 квітня 2017 року по 23 лютого 2022 року (включно), а в загальному розмірі 105 853,22 гривень, підтвердженням чого є розрахунок заборгованості, який додається. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України підставою застосування передбаченої цією нормою відповідальності є прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, оскільки зобов`язання [PERSON] були не виконані перед АБ «Укргазбанк» вчасно за договором, а тому банк вправі за прострочення боржником виконання грошового зобов`язання застосовувати відповідальність згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України та стягнути вказані суми з позичальника та поручителя. Такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа №14-154цс18); від 31.10.2018 року у справі №202/4494/16-ц (провадження №14-318цс18), які суд враховує при застосуванні відповідних норм права, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Між банком та [PERSON] також був укладений договір застави від 27 квітня 2012 року в забезпечення виконання кредитного договору. Відповідно до п. 4.2. договору застави передбачено, що за кожен випадок невиконання чи неналежного виконання п.3.3.4. даного договору заставодавець сплачує на користь заставодержателя штраф у розмірі 1,5 % від заставної вартості предмета застави, визначеної у п. 2.3. цього договору, який збільшується на 0,75 п.п. щомісячно наростаючим підсумком починаючи з другого календарного місяця, що слідує за місяцем порушення. Відповідач [PERSON] порушив умови договору застави щодо страхування предмету застави. Станом на 17 січня 2025 року за порушення умов щодо зобов`язань, відносно не страхування предмету застави [PERSON] (кредитний договір №119/2012-Р від 27 квітня 2012 року) зобов`язаний сплатити банку за період з 12 березня 2017 року по 29 лютого 2020 року, як застоводержателю, штраф у розмірі: 308 596,30 х (1,5+0,75х36) % = 87 949,95 гривень. Отже, загальний розмір заборгованості відповідачів за кредитним договором №119/2012-Р від 27 квітня 2012 року по кредиту та відсотках становить 196 760,57 гривень, по 3 % річних та інфляційних становить 105 853,22 гривень за період з 12 квітня 2017 року по 23 лютого 2022 року, а також штраф [PERSON] за не страхування предмету застави в розмірі 87 949,95 гривень, а всього: 390 563,74 гривень. Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Пунктом 12 Прикінцевих те перехідних положень ЦК України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Вказана норма право встановлює факт продовження строків позовної давності. Вказаний факт не потребує від позивача ані доказування можливості скористатися власним правом на судовий захист у вказаний період, ані надання буд-яких клопотань про поновлення такого строку у вказаний період. Так, постановою № 211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами та доповненнями) Кабінет Міністрів України запровадив карантин по всій території України з 12 березня 2020 року. Таким чином, строк позовної давності, якій не закінчився включно до 12 березня 2020 року продовжувався на весь час дії карантину. Вказане підтверджується правовим висновком Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 07.09.2022 у справі № 679/1136/21. В подальшому, дію карантину на території України багаторазово продовжували без її переривання та було припинено його дію лише з 30.06.2023 року. На підставі Указів Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та №259/2022 від 14.03.2022 року, №133/2022 від 18.04.2022 року, №341/2022 від 17.05.2022 року, №573/2022 від 12.08.2022 року, №757/2022 від 07.11.2022року, №58/2023 від 06.02.2023 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», починаючи з 24 лютого 2022 року на території України діє режим воєнного стану, який діє і на даний час. Пунктом 19 Прикінцевих те перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Враховуючи невиконання відповідачами своїх зобов`язань за кредитним договором, договором поруки, позивач з метою захисту своїх порушених прав та інтересів звернувся до суду з даним позовом. Як зазначалося вище, відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків. Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 78 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ч. 2 ст. 79 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає, що матеріалами справи доведено укладення 27 квітня 2012 року між ПАТ АБ УКРГАЗБАНК" та відповідачами кредитного договору №119/2012-Р, договору застави, договору поруки №119/2012-Р/П. Однак, відповідачі належним чином свої зобов`язання не виконували, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснив, внаслідок чого у відповідачів перед позивачем склалася заборгованість. Враховуючи, що відповідачі взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, договором поруки належним чином не виконують, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про судові витрати належить вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме: судовий збір. Оскільки позовні вимоги задоволено, суд стягує з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 4 686,77 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved