Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

03.11.2025 позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - Товариство) звернувся із позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що 31.03.2023 між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою укладено договір про споживчий кредит №103201434, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачці кредит в розмірі 7000 грн, а позичальниця зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. У порушення вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідачка своїх зобов`язань передбачених кредитним договором не виконала у зв`язку з чим утворилася заборгованість за вище вказаним договором. 27.06.2023 між ТОВ «Мілоан» та Товариством укладено договір відступлення прав ввимоги №100-МЛ, за умовами якого Товариство отримало право грошової вимоги до [PERSON] . Посилаючись на те, що відповідачка не виконала належним чином зобов`язання за договором, порушує його умови, просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 25935 грн, яка складається з 7000 грн простроченої заборгованості за сумою кредиту, 18585 грн просточеної заборгованості за сумою відсотків, 350 грн комісії, а також судові витрати по справі. 04.11.2025 ухвалою судді Полонського районного суду відкрито провадження та постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в справі матеріалами. Відповідачці копія позовної заяви з доданими документами надіслана позивачем 31.10.2025 листом. [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання судом направлено копію ухвали про відкриття провадження та витяг про права та обов`язки. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачка у встановлений строк відзив на позовну заяву не подала. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 31.03.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] на підставі анкети-заяви позичальника, укладено договір кредитний договір № 103201434, який був підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «R86583» (а.с.6-11) та підтверджується довідкою про ідентифікацію (а.с.13). Згідно умов кредитного договору: сума кредиту складає 7000 грн, строк кредиту 105 днів, дата повернення кредиту 14.07.2023 відповідно до графіку платежів, що є Додатком № 1 до цього договору, строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 2 цього Договору (п.1.2, 1.3 кредитного договору). Особливості нарахування процентів визначені п.1.5 договору. Згідно п.1.5.1 комісія за надання кредиту становить 350 грн. Проценти нараховуються за ставкою 1109% річних. Відповідно до п.2.1 кредитного договору визначено, що кошти кредиту надаються позичальнику шляхом їх перерахування на картковий рахунок [NUMBER] . Розділом 4 кредитного договору передбачено, що товариство має право вимагати від позичальника повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених договором, а позичальник в свою чергу зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі передбачені договором. Так, ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 7000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням № 62047027 від 31.03.2023 (а.с.14 зворот). Відповідачка свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту не виконала. У матеріалах справи наявний паспорт споживчого кредиту, погоджений позичальницею, скріплений його електронним цифровим підписом, щодо умов кредитування, зокрема, в частині нарахування відсотків за користування кредитом. Згідно ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 27.06.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 100-МЛ, згідно з умовами якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права грошової вимоги до відповідачки. Відповідно до п.6.2.3 договору права вимоги переходять до нового кредитора з моменту підписання сторонами цього договору. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги, [PERSON] є боржницею за кредитним договором № 1032011434 та загальна сума заборгованості становить 259350 грн, складові якої підтверджуються випискою з особового рахунка за кредитним договором (а.с.16). Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором та необхідність погашення заборгованості ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» повідомило [PERSON] шляхом направлення відповідної претензії на поштову адресу позичальниці (а.с.27). Отже, з досліджених доказів вбачається, що кредитор дотримався умов кредитного договору, натомість відповідачка належним чином не виконала умов договору, що призвело до виникнення заборгованості. За положеннями ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частин 1, 2 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За правилами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. [PERSON] правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася, доказів, які б спростували розрахунок заборгованості перед позивачем не надала, відсутність такої заборгованості не довела. За відсутності будь-яких заперечень відповідачки проти факту укладання кредитного договору №103201434 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] щодо надання кредиту в сумі 7000 грн, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення зазначеної суми. Нарахування відсотків в розмірі 18585 грн та комісії в сумі 350 грн також відповідає умовам кредитного договору. Отже, позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №103201434 від 31.03..2023 в сумі 25935 грн. У зв`язку із задоволенням позову, в силу ч.1 ст.141 ЦПК України, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути пропорційно до задоволених вимог судовий збір у розмірі 2422,40 грн (який сплачено позивачем з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження розміру ставки при подачі позову через систему «Електронний суд»). Згідно з ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу. За приписамист.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витратна оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст.137 ЦПК України). Так, на підставі договору надання правничої допомоги № 0107 від 01.07.2025, укладеного між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та адвокатом Усенком М.І., останнім надано правничу допомогу Товариству по захисту його прав та інтересів в судах у справах про стягнення заборгованості за кредитним договором № 103201434 від 31.03.2023, укладеним з [PERSON] , що підтверджено актом №Д/4938 наданих послуг від 22.10.2025 (а.с.30, 31) Адвокатом надано клієнту юридичні послуги, у вигляді вивчення матеріалів справи, складання позовної заяви, підготовки адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів та клопотання про витребування такої інформації загальна вартість яких становить 8000 грн та погоджена актом прийому-передачі наданих послуг від 22.10.2025. Відповідачкою клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не заявлено, неспівмірність таких витрат не доведено. Враховуючи задоволення позову, згідно з п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути 8000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved