Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

27 жовтня 2025 року до Крижопільського районного суду Вінницької області через систему «Електронний суд» надійшов позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» (далі АТ «А-БАНК») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 22 липня 2024 року [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. Того ж дня на підставі Заяви про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком відповідачу відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку як засіб доступу до рахунку. Сторони погодили сплату процентів за користування кредитом в розмірі 40,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 2.1.1.1.3 Умов та Правил, клієнт погоджується з тим, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Згідно п. 2.1.4.6.4 Умов та Правил, у разі виникнення прострочених зобов`язань за договором банк має право вимагати сплати клієнтом штрафу та/або пені у встановленому розмірі. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «А-БАНК» разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. При цьому всі основні умови кредитування доведені відповідачеві, про що свідчить його підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка». Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору. У зв`язку із порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором у нього виникла заборгованість, розмір якої станомна 26 жовтня 2025 року становить 17800,23 грн., з яких: 9177,68 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7572,55 грн. заборгованість по відсоткам; 1050 грн. заборгованість за пенею. Вказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою судді Крижопільського районного суду від 29 жовтня 2025 року позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою судді Крижопільського районного суду від 03 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Крижопільського районного суду від 03 грудня 2025 року в зв`язку з першою неявкою відповідача в судове засідання розгляд справи було відкладено на 23 грудня 2025 року. В судове засідання 23 грудня 2025 року сторони не з`явилися. Представник позивача АТ «АКЦЕНТ-БАНК» - Шкапенко О.В. до позову долучив клопотання про розгляд справи у відсутності сторони позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлений в порядку, визначеному п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду невідомі. У встановлений судом строк відповідач не подав відзив на позов. Ухвалою Крижопільського районного суду від 23 грудня 2025 року постановлено провести по справі заочний розгляд. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як на десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як на п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Згідно ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 22 липня 2024 року сторони уклали договір про надання банківських послуг, шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» та Заяви про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, на підставі яких відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У заяві про приєднання до Умов та Правил відповідач підтвердив, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг АТ «А-БАНК» становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг, умови якого йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення, а також те, що до укладання цієї угоди він ознайомився з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-БАНК» та інформацією, яка розміщується на веб-сайті банку, у відповідності до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також з довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб. Згідно заяви про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком відповідач просив відкрити йому поточний рахунок та встановити кредитний ліміт. Сума кредиту (ліміту) становить від 1000 грн. до 200000 грн. Ліміт до використання розраховується та встановлюється банком. Клієнт беззастережно погоджується з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку встановлювати, зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, про що банк повідомляє клієнта шляхом надсилання повідомлень через дистанційні канали обслуговування. Пільговий період користування кредитним лімітом становить до 62 днів за ставкою 0,000001 %. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка в розмірі 3,4 % на місяць. Проценти за користування кредитом сплачуються у складі щомісячного платежу. Розрахунок процентів здійснюється на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день. Строк кредитування (строк дії кредитного договору) 240 місяців. При невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту застосовується ставка у розмірі 6,8 % у місяць, яка нараховується на суму загальної заборгованості. Кредит надається Клієнту відповідно до Тарифів, які розміщуються на веб-сайті банку у розділі «Картки». Паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена», який підписаний відповідачем електронним підписом, містить основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту. На виконання умов договору позивачем було відкрито відповідачу поточний рахунок, встановлено на нього кредитний ліміт та видано платіжну картку як засіб доступу до рахунку. Згідно довідки за лімітами, 20.08.2024 року відповідачу встановлений кредитний ліміт в розмірі 5000 грн., який 21.09.2024 року збільшено до 10000 грн. З виписки по картці за період з 22.07.2024 по 26.10.2025 вбачається, що відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 22.07.2024 року, станом на 26 жовтня 2025 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 17800,23 грн., з яких: 9177,68 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7572,55 грн. заборгованість за відсотками; 1050 грн. заборгованість за пенею. Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 цього Кодексу встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «А-БАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначені Законом України від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII «Про споживче кредитування» (далі Закон № 1734-VIII). За змістом ч. 2 ст. 9 Закону № 1734-VIII до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд встановлено, що 22.07.2024 року відповідач [PERSON] уклав з АТ «А-БАНК» договір про надання банківських послуг, відповідно до якого отримав грошові кошти в кредит на умовах строковості, зворотності, платності. Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у відповідача виникло зобов`язання по поверненню отриманого кредиту та сплати відсотків за користування ним. З виписки по картці слідує, що відповідач користувався кредитними коштами, наданими АТ «А-БАНК», однак належним чином не виконував свої зобов`язання, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість. Суд враховує, що наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором відповідачем не оспорений, доказів погашення кредитної заборгованості суду не подано. За наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту та відсотками. Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості за пенею в розмірі 1050 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 18, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється, зокрема, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який триває по теперішній час. Відповідно до позиції Верховного Суду, що викладена в постановах від 31 січня 2024 року у справі № 183/7850/22 та від 28 листопада 2024 року у справі № 756/8788/22, тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки, зокрема договір позики, кредитний договір, у тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку із невиконанням відповідачем грошових зобов`язань, що випливають із кредитного договору № б/н від 22.07.2024, підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 16750,23 грн., з яких: 9177,68 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7572,55 грн. заборгованість по відсоткам. У стягненні 1050 грн. пені необхідно відмовити. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 17800,23 грн., а задоволено на суму 16750,23 грн., тобто на 94,10 % (16750,23 х 100 : 17800,23). За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 2279,48 грн. (2422,40 грн. х 94,10 %) судового збору.

Outcome: partial