Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

29.10.2025 року ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 02.03.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4436043, відповідно до умов якого останній отримав грошові кошти у сумі 5000 грн. та зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію, проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. 02.03.2024 року сторони уклали додатковий договір до вищевказаного договору № 4436043 та за взаємною згодою товариство зобов`язалося надати відповідачу грошові кошти в сумі 4000 грн. 14.11.2024 року ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" уклали договір факторингу № 14/11/2024. Згідно вказаного договору ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги, зокрема, й до відповідача за кредитним договором № 4436043 від 02.03.2024 року. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду утворилась заборгованість, яка становить 65472,68 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 8999,99 грн., заборгованості за процентами 51972,69 грн., заборгованості за штрафом 4500,00 грн. Посилаючись на вищевикладене, представник позивача просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 65472,68 грн., сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, до суду направив клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх повністю. В разі неявки відповідача просив провести заочний розгляд справи. Відповідач у визначений строк відзив до суду не направив, у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому, у відповідності до ст. ст. 279, 280, 281 ЦПК України, за заявою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з викладеного, суд вбачає за можливе розглянути справу по суті за відсутності належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи сторін та їх представників. Вивчивши письмові матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 02.03.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4436043, відповідно до умов якого останній отримав грошові кошти у сумі 5000 грн. та зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію, проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. 02.03.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем [PERSON] укладено додатковий договір до вищевказаного договору № 4436043 та за взаємною згодою товариство зобов`язалося надати відповідачу грошові кошти в сумі 4000 грн. Згідно п.п. 1.2-1.5 вищевказаного договору сума кредиту становить 5000,00 грн.; кредит надається строком на 360 днів. Процента ставка становить 2,50% та застосовується в межах строку кредиту. Згідно п.п. 1.2-1.6 Додаткового договору сума кредиту становить 4000,00 грн. сума кредиту 6на дату укладення цього додаткового договору складає 9000 грн. Процента ставка становить 2,497% . Судом встановлено, що товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. 14.11.2024 року ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" уклали договір факторингу № 14/11/2024. Згідно вказаного договору ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги, зокрема, й до відповідача за кредитним договором № 4436043 від 02.03.2024 року. Із матеріалів справи слідує, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду нараховано заборгованість, яка становить 65472,68 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 8999,99 грн., заборгованості за процентами 51972,69 грн., заборгованості за штрафом 4500,00 грн. Статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. На підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України, положення статей 1048 та 1050 ЦК України застосовуються до правовідносин, що виникають за укладеним сторонами договором. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначається вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Статтею 525 ЦК України, передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Оскільки, судом встановлено, що відповідач порушив взяті на себе по кредитному договору зобов`язання, то вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 65472,68 грн. підлягають повному задоволенню. Також підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь судових витрат по справі в сумі 2422,40 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору та 8000 грн. в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, так як, стягнення вказаних витрат передбачено ст. 141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved