Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

08.01.2026 [PERSON] звернулася до Балаклійського районного суду Харківської області, із заявою, у якій просить встановити факт смерті її батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у м. Кальміуське Старобешівського району Донецької області, Україна. Обґрунтовуючи заяву зазначає, що [PERSON] є її батьком, який помер [INFO] у м. Кальміуське (кол. Комсомольське) Старобешівського району Донецької області. Оскільки факт його смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, заявник не має змоги реалізувати свої права. Встановлення факту смерті має для неї юридичне значення - є необхідним для отримання свідоцтва про смерть. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 08.01.2026 відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. Заявниця у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся, клопотань від нього не надходило. Неявка сторін не перешкоджає розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з приписами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилася [INFO] у с. Жовтневе Балаклійського району Харківської області, її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] . [INFO] помер [PERSON] у м. Комосомольське Старобешівського району Донецької області, що встановлено із свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 20.03.2023. Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17 березня 2015 року № 254-VIII - визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією. Відповідно до вказаного переліку м. Кальміуське Старобешівського району Донецької області, є тимчасово окупована російською федерацією територія України. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі Закону) тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Стаття 4 цього ж закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Частинами 2, 3 ст. 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Отже, наразі неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Таким чином, на даний час [PERSON] не має можливості одержати документ, що посвідчує факт смерті [PERSON] . За вказаних обставин рішення суду про встановлення факту смерті [PERSON] є єдиною підставою для державної реєстрації смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану України. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Положеннями ч. 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені ст. 317 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їх представниками до суду за межами такої території України. Згідно з п. п. 13, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають відповідні органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. З огляду на те, що факт смерті [PERSON] знайшов своє підтвердження під час судового розгляду, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved