Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-25 00:00:00

30 червня 2025 року ТОВ «Іннова Фінанс» звернувся до суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №2735360124 від 17 січня 2024 року, просить суд стягнути з відповідача 16490,00 грн та судові витрати у розмірі 2 422 грн 40 копійок. В обґрунтування позову посилається на те, що 17.01.2024 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та відповідачем укладено договір про надання грошових коштів у позику №2735360124 про видачу позики у розмірі 2000,00 грн. шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності строком на 30 днів з дисконтною (зниженою) процентною ставкою (застосовується у відповідності до умов Програми Лояльності ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» - 1,99 % на день (726,35% річних). Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив, внаслідок чого станом утворилась заборгованість 16490,00 гривень з яких: 2000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту, 14490,00 гривень заборгованість за процентами. Процесуальні дії та рішення у справі. 28 липня 2025 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження. 16 грудня 2025 року протокольною ухвалою вирішено проводити розгляд справи у відсутності відповідача, в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи. Позиції учасників справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позові просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розглядом справи повідомлена належним чином, шляхом направлення поштових повідомлень на адресу реєстрації, а саме на 11.09.2025 та 28.10.2025, 28.11.2025, що підтверджується поштовими відправленнями з відміткою про повернення «адресат відсутній», реєстром вихідної кореспонденції Вишгородського районного суду Київської області, трекінгом поштових відправлень Укрпошти, жодних заяв чи клопотань до суду не подавала, свого представника до суду не направила, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила, заяв про розгляд справи у його відсутність не подала. Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі №496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. Відповідно до ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, враховуючи, що одночасно існують умови, щодо належного повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що всі сторони по справі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, зважаючи на наявність клопотання сторони позивача про розгляд справи за їх відсутності, а також враховуючи відсутність клопотань сторони відповідача про відкладення судового розгляду, суд приходить до висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності сторін по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що між ТОВ «Іннова Фіннас» та [PERSON] 17 січня 2024 було укладено договір про надання грошових коштів у позику №2735360124 (надалі - Договір), відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в сумі 2000,00 грн. строком на 30 днів, який підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора r2sv49ftq. Відповідно до п. 1.1 Договору за цим Договором Позикодавець зобов`язується надати Позичальнику Позику у розмірі 2000 грн. 00 коп. шляхом їх безготівкового перерахунку на рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно п.1.3., п.1.5. та/або 1.6. цього договору, його додатків. Згідно з п. 1.2. договору строк позики (строк дії договору) становить 30 днів. Згідно з п.п. 1.3.1 -1.3.3 Договору: дата надання позики 17 січня 2024 року дата повернення позики 16 лютого 2024 року повернення позики та процентів здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий (картковий) рахунок позикодавця. Відповідно до п. 1.5 Договору на період строку, визначеного п. 1.2. Договору, нарахування процентів здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 1.99% (з урахуванням програми лояльності ТОВ «Іннова Фінанс», правил ації ТОВ «Іннова Фінанс» «повторний кредит») від суми позики за кожний день користування позикою. У межах строку позики, якщо відбулася пролонгація відповідно до розділу 4 даного договору застосовується позаакційна (базова) процентна ставка визначена у пункті 1.1.5. цього договору з першого дня дії договору, якщо інше не буде визначено в додатковій угоді, укладеній між сторонами. перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням строку позики визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між сторонами та відображаються позичальнику в особистому кабінеті (п.п. 1.5.1 договору). Розділом 4 Договору передбачено пролонгацію строку позики. У відповідності до п. 4.9 Договору продовження строку користування Позикою здійснюється за зверненням Позичальника в електронній формі, із застосуванням одноразового ідентифікатора, через особистий кабінет Позичальника шляхом укладення додаткової угоди (додаткового договору), що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації Позичальником такого права. Ініціювання Позичальником продовження Строку Позики відбувається без змін умов Договору в бік погіршення для Позичальника. Правилами надання грошових у позику ТОВ «Іннова Фінанс», передбачено умови та порядок надання ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» грошових коштів фізичним особам у позику, на умовах повернення позики в кінці строку позики та містять перелік прав та обов`язків Товариства та Позичальника, а також інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов Електронного Договору позики, що укладається між Позикодавцем та Позичальником. Факт надання [PERSON] кредитних коштів у розмірі 2000,00 грн. 17 січня 2024 року на картку № [NUMBER] підтверджується листом ТОВ «ФК «Контрактовий дім» №7/12156 від 19 червня 2025 року. Відповідно до додатку до кредитного договору загальна вартість позики складає 3194 грн. 00 коп., яка складається з: 2000 грн. сума заборгованості за тілом кредиту, 1194 грн. 00 коп. сума заборгованості за відсотками. Відповідно до розрахунку заборгованості до кредитного договору загальна заборгованість станом на 23 червня 2025 року позики складає 16490 грн. 00 коп., яка складається з: 2000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 14490 грн. 00 коп. заборгованості за відсотками. Застосовані норми права. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Згідно ст. 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст. 207 ЦК України). Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст.638ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода. Відповідно до положень ст.ст. 1048, 1054 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 р по справі № 300/438/18. Мотиви і висновки суду. За правилом ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, ст. 78 ЦПК України встановлено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Судом було встановлено, що між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та відповідачем укладено договір позики в електронній формі, який був підписаний електронним підписом із одноразовим ідентифікатором, що є законною підставою для виникнення зобов`язань. Цей договір є дійсним і породжує юридичні наслідки для обох сторін, що підтверджується доказами, наданими позивачем у судовому процесі. Відповідач отримав кредитні кошти, але не виконав своїх зобов`язань щодо їх повернення в обумовлений строк. Таким чином, він порушив умови кредитного договору, що призвело до утворення заборгованості. Згідно з висновками суду, позивач довів факт наявності заборгованості за основною сумою боргу, що становить 2 000,00 грн. Враховуючи порушення відповідачем умов договору, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення цієї суми. Щодо нарахування процентів за користування кредитом, суд застосовує положення статті 1048 Цивільного кодексу України. Згідно з якою, проценти можуть нараховуватись лише в межах строку кредитування, якщо сторони не погодили інше в договорі. Після закінчення строку кредитування або у разі відсутності належно оформленої пролонгації кредиту, право кредитодавця на нарахування процентів припиняється. Суд звернув увагу, що матеріали справи не містять доказів того, що позичальник ініціював пролонгацію строку позики, і тому відповідні умови не підлягають застосуванню. Суд зазначає, що можливість нарахування процентів після закінчення строку кредитування є неправомірною, оскільки така умова виходить за межі прав і обов`язків сторін, встановлених договором. Протягом строку кредитування позичальник мав право не повертати кредитні кошти, а кредитор мав право отримувати плату за це користування у вигляді процентів. Після закінчення цього строку право на користування кредитом припиняється, і відповідно, нарахування нових процентів є незаконним. Суд також зазначає, що якщо в договорі є умова про стягнення процентів у разі прострочення виконання зобов`язання, то такі проценти повинні визначатися відповідно до статті 625 ЦК України, яка регулює відповідальність за прострочення виконання грошових зобов`язань. У цьому випадку проценти можуть бути нараховані лише як міра відповідальності за прострочення, але й тут необхідно дотримуватись принципу справедливості та розумності. У підсумку, вимоги позивача щодо стягнення основної суми боргу, що становить 2000,00 грн, є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки відповідач не виконав зобов`язання за договором. Щодо процентів, суд прийшов до висновку, що їх можна стягнути лише за період, що не перевищує строку, визначеного договором, оскільки після закінчення цього строку нарахування процентів є неправомірним. Тому, загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 3194,00 грн, з яких 2 000,00 грн основна сума боргу та 1194,00 грн. заборгованість за процентами. Щодо судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки позов ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 460,26 грн.

Outcome: partial