Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

14 серпня 2025 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через свого представника Білоус Д.В. засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 27500,00 грн. На обґрунтування своїх вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс» вказує, що відповідно до укладеного електронного договору про відкриття кредитної лінії № 1351-6522 від 19 лютого 2024 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 5500,00 грн строком на 300 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі зниженої процентної ставки 2,50% в день та за стандартною процентною ставкою в розмірі 2,50% в день. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором у встановленому договором порядку та строки, станом на останній день кредитного договору, з врахуванням програми лояльності позивача, має заборгованість в сумі 27500,00 грн, яку позивач просив стягнути з відповідачки. Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 09 жовтня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження, надано строк для подання відзиву. 30 жовтня 2025 року від відповідачки [PERSON] надійшов відзив, в якому остання не заперечуючи, що вона отримувала кредитні кошти від позивача, просила застосувати доктрину «Conta proferentem» мотивуючи тим, що в кредитному договорі визначено три строки, в межах яких здійснюється повернення отриманих позичальником грошових коштів, та декілька розмірі/вартостей кредиту. Надала власний розрахунок в якому визнала сумарний розмір заборгованості 7425,00 грн, з яких 5500,00 грн тіло кредиту та 1925,00 грн проценти за користування кредитом. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги потрібно задовольнити частково, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 19 лютого 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] було укладено електронний кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 1351-6522, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 5500,00 грн на указаний ним банківський рахунок зі сплатою 2,50% за кожен день користування кредитом за зниженою процентною ставкою та 2,50% за стандартною процентною ставкою, строком на 300 календарних днів до 14 грудня 2024 року. Цей договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором C2869. Такі дії сторін повністю узгоджуються з вимогами ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Підписавши 19 лютого 2024 року договір про відкриття кредитної лінії, [PERSON] взяла на себе зобов`язання повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані Кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку передбаченому цим договором (п. 2.2. договору). Строк кредитування чітко визначений у п. 4.12. кредитного договору тобто строк на який надається кредит позичальнику 300 (триста) календарних днів. Дата повернення кредиту 14 грудня 2024 року. Ця умова договору є чіткою, однозначною та зрозумілою, а тому доктрина «Conta proferentem» судом до спірних правовідносин не застосовується. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом п. 5.1. договору позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю отриманий кредит не пізніше 14 грудня 2024 року, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця. Судом встановлено, що зобов`язання за кредитним договором [PERSON] не виконала. Коштів у повернення кредиту не вносила, сплату процентів не проводила. Відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] має заборгованість перед позивачем в сумі 46750,00 грн, з якої 41250,00 грн сума заборгованості за процентами. Натомість, з таким розрахунком боргу суд не погоджується з огляду на таке. Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту було укладено 19 лютого 2024 року, а тому при його укладенні мають бути застосовані норми законодавства, чинні на дату його укладення. Згідно з позовними вимогами заборгованість по процентах нарахована ТОВ «Укр Кредит Фінанс» за встановленою процентною ставкою 2,50 % в день. Проте, умови договору в частині нарахування процентів за такими ставками за кожен день користування кредитом не можуть бути застосовані оскільки є нікчемними. Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Вказана норма була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 № 498-IX та набрала чинності 24 грудня 2023 року. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про споживче кредитування» законодавство про споживче кредитування в Україні ґрунтується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів щодо надання послуг споживачам. Згідно з частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Зміни до цієї статті набрали чинності з 24 грудня 2023 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Натомість відповідачу, всупереч вище наведених норм права нараховувалися проценти за користування кредитом понад 1 % в день. Згідно з ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Крім того, відповідно до ч.3 ст.6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Частиною 2 ст. 627 ЦК України також передбачено, що у договорах за участю фізичної особи споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Укладений 04 травня 2024 року договір №1390-7362 за своєю суттю є договором споживчого кредитування, а тому, позивач не мав права визначати проценту ставку у розмірі більшому ніж 1% в день та розраховувати за нею заборгованість, оскільки її максимальний розмір не може перевищувати 1% в день. Передбачений п. 17 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» перехідний період у 240 днів із дозволеною ставкою: 120 днів 2,5%, 120 днів 1,5%, поширюється лише на договори, укладені до набрання Законом чинності, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання Законом чинності. Про це зазначено у ч. 2 розділу II Прикінцевих і перехідних положень ЗаконуУкраїни «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Договір з відповідачем укладено 19 лютого 2024 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому, умова договорів щодо встановлення денної процентних ставок на рівні 2,50% в день та 2,50% в день є нікчемною в силу положень частини п`ятої статті 8 та частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», тому суд приходить до висновку, що по зазначених договорах розмір заборгованості по процентах необхідно розраховувати за процентною ставкою 1 % в день за заявлений у позові період, а саме з 19 лютого 2024 року до 14 грудня 2025 року, тобто за 300 днів. Оскільки позивачем заявлено до стягнення заборгованість по тілу кредиту у розмірі 5500,00 грн, відповідно 1 % в день становить 55,00 грн, у зв`язку із чим розмір заборгованості по процентах за 300 днів становить 16500,00 грн (55 х 300), який і підлягає до стягнення з відповідачки на користь позивача. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 22000,00 грн (5500,00+ 16500,00=22000,00 грн). Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов ТОВ «Укр Кредит Фінанс» задоволено частково на 80,00% (22000х100/27500), а тому з відповідачки на користь позивача потрібно присудити судові витрати у розмірі1937,92 грн (80/100х2422,4).

Outcome: partial