Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

[PERSON] 05.11.2025 через свого представника адвоката Блищика І.І. звернулась до суду з позовною заявою в обґрунтування якої зазначила, що шлюб з відповідачем зареєстрований 09 квітня 2021, про що зроблений відповідний актовий запис за № 191 у Соборному районі у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Від шлюбу подружжя спільних дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами не склались через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя. Шлюбно-сімейні відносини сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть, протягом останніх трьох років разом не мешкають. Позивач вважає, що шлюб існує формально та подальше його збереження неможливе, тому просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 10.11.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду повідомлені належним чином, подали до суду заяви, у яких позов підтримали в повному обсязі, просили справу розглядати без їх участі та не заперечували проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановлений законом порядок. Виклик відповідача також здійснювався шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Причини неявки в судові засідання відповідач суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що позивач не бажає відновляти шлюбні стосунки, оскільки це суперечить її інтересам. Судом встановлено, що 09 квітня 2021 року сторони зареєстрували шлюб у Соборному районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що зроблено відповідний актовий запис № 191, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . (а.с.3) З позову вбачається, що сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, зважаючи, на те, що сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved