Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

10.07.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», позивач), через свого представника адвоката Усенко М.І., звернулося до Златопільського міськрайонного суду Харківської області з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості, який обґрунтовувало наступним. 18.08.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено договір про споживчий кредит № 102352034 (далі кредитний договір № 102352034), відповідно до умов якого відповідачка отримала грошові кошти в сумі 7000 грн (п. 1.2 договору) строком на 30 днів до 17.09.2021 (п. 1.3, 1.4 договору) зі сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 770,00 грн (пп. 1.5.1 договору) та процентів за користування кредитом в розмірі 2625,00 грн (пп. 1.5.2 договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6 договору). Згідно з п. 6.1 кредитного договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан». Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4 договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 договору). Згідно з п. 7.1 цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту. ТОВ "Мілоан" умови кредитного договору виконало в повному обсязі. Відповідач в порушення умов кредитного договору взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 23453,66 грн, з них: заборгованість за тілом кредиту 5579,00 грн, заборгованість за процентами 17104,66 грн, заборгованість за комісією 770,00 грн. 27.01.2022 міжТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК Кредит-Капітал" укладено договір відступлення прав вимоги №79-МЛ/Т. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 102352034 від 18.08.2021, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором № 102352034 від 18.08.2021 передані позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимоги № 79-МЛ/Т від 27.01.2022. Сума заборгованості відповідача становить 23453,66 грн, відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги № 79-МЛ/Т від 27.01.2022. Відповідачу надісланодосудову вимогу про погашення кредитної заборгованості (вих. № 21639507 від 04.07.2025. У зв`язку з невиконанням [PERSON] взятих на себе зобов`язань, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося із даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів, відсотків та комісії у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором. Представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 102352034 від 18.08.2021 в розмірі 23453,66 грн на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 8000,00 грн. Ухвалою судді Златопільського міськрайонного суду Харківської області Кочнєва О.В. від 21.07.2025 цивільну справу № 632/1237/25 за вказаним позовом передано за підсудністю до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області. 14.08.2025 вказана справа надійшла на розгляд до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2025 дана справа надійшла до провадження судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Коваленко Н.А. Ухвалою від 18.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін по справі. 26.09.2025 представником відповідача адвокатом Обласовим С.А. через підсистему «Електронний суд», що є складовою частиною Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, скеровано відзив на позовну заяву в якому останній, в інтересах своєї довірительки, просив відмовити повністю в задоволенні позовних вимог, заперечуючи факт укладення договору, вказуючи на відсутність будь-яких доказів, що підтверджують перерахування коштів відповідачці від ТОВ «Мілоан» за кредитним договором № 102352034 від 18.08.2021, а також на відсутність належних доказів використання грошових коштів відповідачкою. Доказів, які спростовують позовну заяву та підтверджують факти викладені у відзиві, суду не надав. 03.10.2025 до суду через підсистему «Електронний суд» надійшла відповідь представника позивача на відзив, в якій останній просить задовольнити в повному обсязі позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», оскільки укладення кредитного договору між первісним кредитором та відповідачем повністю відповідає умовам укладення електронного договору. В додаткових поясненнях представника відповідача, які скеровані до суду через підсистему «Електронний суд», також зазначено, що суду позивачем не надано доказів щодо переходу від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Кредит-Капітал» права вимоги до відповідача. На виконання ухвали суду від 20.10.2025 - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» скеровано суду електронний варіант договору про споживчий кредит №102352034 від 18.08.2021 та копії додатків до договору факторингу № 79-МЛ/Т від 27.01.2022; - АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надано запитувану інформацію. Учасники справи, належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули. Матеріали справи містять заяву представника позивача в якій він просив позовні вимоги задовольнити та розглядати справу у його відсутність. Представник відповідача подав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність та відсутність його довірительки; проти задоволення позовузаперечуєз підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Підстав для відкладення розгляду справи, визначених ст. 223 та ст. 240 ЦПК України, судом не встановлено. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В судовому засіданні 25.12.2025 суд перейшов до стадії ухвалення рішення та відклав його ухвалення та проголошення на 30.12.2025. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Згідно зі статтями 12, 13ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Судом встановлено, що 18.08.2021 відповідач на сайті tengo.ua заповнила анкету-заяву на кредит № 102352034, в якій висловила прохання надати їй 7000,00 грн у кредит на строк 30 днів з 18.08.2021, дата повернення кредиту 17.09.2021. Складовими частинами сукупної вартості кредиту зазначено: комісія 770,00 грн, яка нараховується за ставкою 11,00% від суми кредиту за договором та проценти за користування кредитними коштами 2625,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Рішенням Генерального директора ТОВ «Мілоан» від 18.08.2021 погоджено умови кредитування за заявою № 102352034. Того ж дня, між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено кредитний договір № 102352034, за умовами якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу грошові кошти, а остання зобов`язувалася повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості згідно з п.1.4. Договору та виконати інші зобов`язання. Сума (загальний розмір) кредиту становить 7000,00 грн у валюті: Українські гривні (п. 1.2). Строк кредиту, згідно п. 1.3 договору становить 30 днів з 18.08.2021. Згідно п. 1.4 договору, термін повернення кредиту 17.09.2021. Відповідно до пп. 1.5.1, 1.5.2 комісія за надання кредиту 770,00 грн, проценти за користування кредитом 2625,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п.1.6 стандартна базова процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Пунктом 2.1. договору визначено, що кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Також договором визначено порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника. Так, відповідно до п. 6.1. кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно з п. 6.2. розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який генерується та надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей Кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Товариства направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником Товариству. За змістом п. 6.3. договору, позичальник, зокрема, приймаючи пропозицію ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору, також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. правилами та графіком розрахунків) договору в цілому. Як визначено сторонами у п. 6.4. договору, укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Згідно із пунктом 7.1, цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Додатком № 1 до договору є графік платежів, згідно з яким визначено до сплати суму кредиту, проценти за користування кредитом, комісія за надання кредиту. Зазначений договір підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором J86722. Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що клієнт [PERSON] ідентифікований ТОВ «Мілоан», акцепт договору підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором J86722. У постанові Верховного Суду від 31 січня 2024 року у справі №671/1832/20 (провадження № 61-232св23) зазначено, що кредитний договір, укладений в електронній формі через інформаційно-телекомунікаційну систему кредитодавця з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, є дійсним та рівнозначним договору в письмовій формі. Для підтвердження укладення такого договору достатньо доказів проходження позичальником процедури ідентифікації (надання паспортних даних, ІПН, телефону, email) та підписання договору шляхом введення одноразового ідентифікатора. Суд зазначає, що оскільки договір між сторонами укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через вебсайт та відповідач підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, то без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, на номер мобільного телефону, який ним особисто зазначений, без здійснення входу на вебсайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, тобто без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі №132/1006/19, від 28 квітня 2021 року у справі №234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі №234/8084/20, від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20, від 08 серпня 2022 року у справі №234/7298/20. При цьому, в договорі та додатках до нього зазначені особисті дані відповідачки, а саме: реквізити паспортного документу, адреса місця реєстрації, РНОКПП, місце роботи тощо. Доказів на спростування відповідності анкетних даних [PERSON] в зазначених документах матеріали справи не містять. Так само, як і доказів про те, що персональні дані відповідача (копія паспорта громадянина України, ідентифікаційний номер) були неправомірно використані первісним кредитором - ТОВ «Мілоан» - для укладення кредитного договору від її імені, відповідачем та її представником не надано. До правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно неї шахрайських дій відповідач не зверталася, як і не оскаржувала правомірність (дійсність) укладеного договору. З платіжного доручення № 31271318 від 18.08.2021 слідує, що ТОВ «Мілоан» перерахувало [PERSON] грошові кошти у сумі 7000 грн на рахунок [NUMBER] згідно договору № 102352034. Таким чином, [PERSON] підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідач не скористалася своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладання договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі у разі отримання нею грошових коштів. З виписки з особового рахунку за кредитним договором № 102352034 від 18.08.2021 вбачається, що [PERSON] отримала грошові кошти 18.08.2021 у сумі 7000 грн, однак своїх зобов`язань за умовами кредитного договору належним чином не здійснювала. Відповідачкою надано суду актовий запис про шлюб, відповідно до якого 21.06.2025 Київським відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис 431, після чого [PERSON] змінила своє прізвище на прізвище чоловіка. Таким чином станом на час розгляду справи відповідач іменується прізвищем [PERSON] . Крім того, з довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК», наданої суду на виконання ухвали суду від 20.10.2025, вбачається, що на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , в банку емітовано карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ). Клієнт [PERSON] верифікований шляхом підписання Анкети-заяви по ідентифікації клієнта від 14-05-2021. При цьому повідомлено, що по рахунку [NUMBER] ( [NUMBER] ) було зарахування коштів на суму 7000,00 UAH від 18-08-2021. Відповідно до графіку платежів, відповідач зобов`язана до 17.09.2021 повернути позикодавцеві суму отриманого кредиту 7000,00 грн, проценти за користування в сумі 2625,00 грн, комісію 770,00 грн, а всього 10395,00 грн. Договором передбачена можливість продовження (пролонгації) строку кредитування на пільгових або стандартних умовах. Для пролонгації на пільгових умовах, відповідно до п. 2.3.1.1., позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови що кредитодавецем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів що розміщені на веб-сайті Товариства і є невід`ємною частиною цього договору. Для продовження строків кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, в тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Пролонгація на пільгових умовах, відповідно до п.2.3.1.1. кредитного договору, полягає в тому, що позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів, що розміщені на веб-сайті Товариства tengo.ua за посиланням: https://tengo.ua/s/documentsі є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту: - у разі, якщо строк кредитування продовжується на 3 дні - максимальний розмір комісії (відсоток від поточного залишку кредиту) складає 3,00%; - у разі, якщо строк кредитування продовжується на 7 днів - максимальний розмір комісії (відсоток від поточного залишку кредиту) складає 5,00%; - у разі, якщо строк кредитування продовжується на 15 днів - максимальний розмір комісії (відсоток від поточного залишку кредиту) складає 10,00%. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за ставкою, визначеною п.1.5.2 Договору (тобто 1,25%). Пролонгація на стандартних (базових) умовах, описана у п.2.3.1.2. кредитного договору, полягає в тому, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. Також суд звертає увагу на те, що згідно з п.6.17. Правил надання фінансових кредитів ТОВ «Мілоан» у випадку, якщо Позичальник не зазначив або некоректно заповнив графу «призначення платежу», Товариство має право не зарахувати платіж з мотивів неможливості ідентифікування кредитного договору, за яким здійснено платіж. Якщо Товариство отримало платіж, який неможливо ідентифікувати, то цей платіж не вважається таким, що погашає заборгованість або продовжує строк кредитування до моменту його ідентифікації. Як доказ наявності заборгованості за кредитним договором у розмірі 23453,66 грн, заявленому у позові, позивач надав суду, зокрема, відомість про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №102352034, видану ТОВ «Мілоан». З Відомості вбачається, що відповідач взяті на себе за кредитним договором зобов`язання виконала частково, сплативши за період з 18.08.2021 по 13.12.2021 на погашення заборгованості кошти: від 17.09.2021 сплата комісії за пролонгацією 700,00 грн, сплата тіла кредиту 700,00 грн, сплата процентів по кредиту 1018,00 грн; від 02.10.2021 сплата комісії за пролонгацією 189,00 грн, сплата тіла кредиту 189,00 грн, сплата процентів по кредиту 355,00 грн; від 11.10.2021 сплата комісії за пролонгацією 183,00 грн, сплата тіла кредиту 183,00 грн, сплата процентів по кредиту 526,00 грн; від 19.10.2021 сплата комісії за пролонгацією 177,00 грн, сплата тіла кредиту 177,00 грн, сплата процентів по кредиту 644,00 грн; від 06.11.2021 сплата тіла кредиту 172,00 грн, сплата процентів по кредиту 1032,00 грн. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, позичальник [PERSON] продовжувала користуватись кредитом, таким чином прологанція договору та нарахування відсотків за пільговою та стандартною ставкою проводилось ТОВ «Мілоан» до 13.12.2021. Отже, розмір процентів нарахований за період строку дії договору, періодів пролонгації на пільгових умовах за заявою позичальниці та періодів пролонгації на стандартних умовах. Нарахування протягом всього строку кредитування здійснювалось відповідно до умов договору. Зміни до Закону України «Про споживче кредитування» були внесені лише 22.11.2023 року. Отже, умови договору не суперечили законодавству на момент укладення. Відповідачка повністю не виконала грошові зобов`язання у строки, визначені договором, внаслідок чого, станом на дату подання позову заборгованість по кредиту складає 23453,66 грн, з них: заборгованість за тілом кредиту 5579,00 грн, заборгованість за процентами 17104,66 грн, заборгованість за комісією 770,00 грн. За змістом ст.ст. 3, 6, 627 ЦК України, в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі статтями 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. За приписами ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію, пов`язану з наданням кредиту. 27.01.2022 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК" Кредит-Капітал" укладено договір відступлення прав вимоги №79-МЛ/Т, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" відступило ТОВ "ФК" Кредит-Капітал" право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит № 102352034 від 18.08.2021, що уклали ТОВ "Мілоан" та відповідач. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №79-МЛ/Т від 27.01.2022, заборгованість відповідачки перед позивачем становить 23453,66 грн, яку складають: заборгованість за тілом кредиту 5579,00 грн, заборгованість за процентами 17104,66 грн, заборгованість за комісією 770,00 грн. Набуття позивачем права вимоги до відповідачки підтверджено Актом приймання-передачі Реєстру Боржників від 27.01.2022 до Договору відступлення прав вимоги №79-МЛ/Т від 27.01.2022, підписаним ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», в якому вказується що згідно з вимогами п.8.3. Договору відступлення прав вимоги №79-МЛ/Т Кредитор передав, а Новий Кредитор прийняв Реєстр Боржників Кредитора. Таким чином, ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" є новим кредитором за договором про споживчий кредит № 102352034 від 18.08.2021на підставі укладеного між ним та ТОВ «Мілоан» договору відступлення прав вимоги №79-МЛ/Т від 27.01.2022, відтак, у нього виникло право вимоги до відповідача. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові і відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом частини першої статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі статтею 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, а боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням статті 124 Конституції України. Крім того, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особи, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. Доказів такого виконання відповідачем надано не було. Враховуючи те, що відповідач не виконав передбачені договором і законом зобов`язання ні перед первісними кредитором, ні перед новим кредитором - позивачем, внаслідок чого утворилася заборгованість, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За приписами частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частинами 3, 4 ст. 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем додано договір про надання правничої допомоги №0107 від 01.07.2025,з якого вбачається, що ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" уклало з АО «Апологет» договір про надання правничої допомоги, ордер на надання правничої допомоги, акт №1013 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 06.07.2025, детальний опис наданих послуг до акту№1013 за договором про надання правничої допомоги №0107 від 01.07.2025, відповідно до яких позивачу надано послуги правової допомоги на загальну суму 8000,00 грн. Витрати за надання правничої допомоги підтверджені позивачем належними доказами. У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі №905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved