Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Процент» звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №8774 від 17.03.2024 року. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до укладеного кредитного договору №8774 від 17.03.2024 року між ТОВ «ФК «Процент» та [PERSON] , відповідач отримала кредит у розмірі 3 400,00 грн., строком на 365 днів (до 17.03.2025 року), шляхом переказу на належну позичальнику платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «СЕНС БАНК», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,5 % річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту. Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором 771351 направлявся відповідачу 17.03.2024 о 09:31:10 год шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер [NUMBER] , який зазначений в кредитному договорі та ITC. Кредитний договір був підписаний відповідачем 17.03.2024 о 09:31:23 год шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 771351 в особистому кабінеті на веб - сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua. Кредитні кошти були відправлені відповідачу 17.03.2024 на платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «СЕНС БАНК», що підтверджується довідкою про успішний переказ. ТОВ «Фінансова компанія «Процент» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, надавши у розпорядження [PERSON] погоджену суму кредиту. У свою чергу, відповідач в порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509,526,1054 ЦК України, не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 01.05.2025 становить: 3 400,00 грн - заборгованість за кредитом, 31 025,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами за період з 17.03.2024 по 17.03.2025 року, що нараховані відповідно до п. 1.2 кредитного договору за ставкою 2,5 % за кожен день користування кредитом (912,5 % річних) та Графіку платежів. За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №8774 від 17.03.2024 у загальному розмірі 34 425,00 грн, а також 2422,40 грн. судового збору та 10 000,00 грн. витрат на правову допомогу. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 14.05.2025 матеріали вказаної цивільної справи передано на розгляд за підсудністю до Карлівського районного суду Полтавської області. Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 05.06.2025 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 20.06.2025 від представника відповідача адвоката Цокало Т.М. надійшов відзив на позов, у якому просить прийняти від [PERSON] заяву про часткове визнання позову в розмірі 3864,85 грн, з яких 3400,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 464,85 грн заборгованість за процентами; в іншій частині позову відмовити за безпідставністю; здійснити розподіл судових витрат пропорційно задоволених позовних вимог; стягнути з позивача на користь відповідача всі понесені судові витрати. В обґрунтування відзиву вказує, що позивач не привів умови кредитного договору у відповідність до Закону України «Про споживче кредитування» в частині нарахування процентів, а саме нарахування за денною процентною ставкою в розмірі 2,50% в день, що суперечить вищенаведеним нормам чинного законодавства. У відзиві наведено контр розрахунок по відсотках за офіційною обліковою ставкою (% річних) НБУ за відповідні періоди, згідно якого загальний розмір відсотків за період з 17.03.2024 по 17.03.2025 (365 днів) за користування кредитом за кредитним договором №8774 становить 464,85 грн. А також зазначено, клієнтом станом на 20.06.2025 внесено гонорару 9 000,00 грн, готівкою, згідно квитанції №1302 від 02.06.2025. 23.06.2025 року через систему «Електронний суд» представником ТОВ «ФК «Процент» Руденко К.В. подано відповідь на відзив, у якій вказав, що кредитний договір був підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором після ознайомлення із ним на сайті шляхом реєстрації на веб-сайті фінансової компанії. При цьому зразок кредитного договору, правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, викладені для загального доступу в мережі Інтернет на сайті https://procent.com.ua/uk/about_us. Укладення відповідачем кредитного договору було його правом, а не обов`язком, яке було реалізовано на власний розсуд. Відповідач не був обмежений у часі для ознайомлення з умовами кредитування та умовами договору. Представником позивача звернуто увагу на те, що будь-які зміни до кредитного договору №8774 від 17.03.2024 не вносилися. Відповідно до умов кредитного договору відповідачка отримала кредит у розмірі 3400,00 грн строком на 365 днів шляхом їх переказу на її платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних). Відповідач своєчасно не сплатила нараховані відсотки відповідно до Графіку платежів, в зв`язку з чим виникла заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом, що має відображення у Розрахунку заборгованості, порушує умови кредитного договору, не виконує взятих на себе зобов`язань. Також зазначено, що за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після набрання чинності Законом № 3498-IX, в тому числі строк кредитування за якими триватиме після 21.08.2024, денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання такого договору. При цьому, денна процента ставка залишається незмінною протягом усього строку кредитування за договором про споживчий кредит за умови, що до нього не вносилися зміни щодо складових показників, які застосовуються для обчислення денної процентної ставки (строку кредитування, загальних витрат за споживчим кредитом та загального розміру кредиту). Зміни до кредитного договору, що укладений з відповідачем, не вносились (додаткові договори щодо продовження строку дії та інших умов не укладались), то відповідно правових підстав для перерахунку денної процентної ставки, яка є фіксованою -немає, оскільки станом на дату укладення кредитного договору діяло обмеження щодо максимального розміру денної процентної ставки не більше 2,5% згідно з пунктом 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». У зв`язку із порушеннями зобов`язань, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 01.05.2025 року становить: 3400,00 грн. - заборгованість за кредитом; 31025,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами за період з 17.03.2024 року по 17.03.2025 року, що нараховані відповідно до п. 1.2. кредитного договору за ставкою 2,5 % за кожен день користування кредитом (912,5% річних) та Графіку платежів. Щодо правомірності стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу зазначив, що сума витрат у розмірі 10 000,00 грн є співмірною із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, обсягом та ціною позову, а також вказав, що чинним законодавством не передбачено заборони особі, яка здійснює адвокатську діяльність, перебувати на обліку в податкових органах як фізична особа-підприємець, а також не вимагає додаткової реєстрації як самостійно зайнята особа, що здійснює незалежну професійну діяльність. Щодо витрат відповідача на професійну правничу допомогу, вказано, що представником відповідача не було долучено до матеріалів справи детального опису виконаних робіт, що є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат В зв`язку з чим, просив зменшити витрати відповідача на професійну правничу допомогу. Також 08 червня 2025 року до Полтавського районного суду Полтавської області представником позивача подано клопотання про витребування доказів, що містять банківську таємницю. Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 18.07.2025 задоволено клопотання позивача про витребування доказів, витребувано у АТ «СЕНС БАНК» запитувану ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» інформацію. На виконання вимог ухвали суду АТ «СЕНС БАНК» надало суду інформацію про те, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) банком відкрито картку, маска якої № [NUMBER] , рахунок до картки [NUMBER] . Номер телефону, на який відправлялась інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] в період з 17.03.2024 по 22.03.2024 року: [NUMBER] . Також АТ «СЕНС БАНК» надано рух коштів (виписка по рахунку та деталізація виписка здійснення операцій по картці) за період з 17.03.2024 по 22.03.2024 року. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 17.03.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» та [PERSON] було укладено кредитний договір №8774. У цей же день, відповідач ознайомилась та підписала Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графік платежів та реальної річної процентної ставки за договором, який є додатками до кредитного договору № 8774 від 17.03.2024 року та містить вичерпну інформацію щодо специфікації кредитного продукту, що був наданий [PERSON] . Згідно з пунктами 1.1 - 1.4 договору товариство надає позичальникові грошові кошти в розмірі 3400,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строки, визначені договором. Процентна ставка за користування кредитом становить 2,5 % від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 912,50%) користування кредитом. Строк надання кредиту та строк дії договору становить 365 днів, з сплатою кредиту в кінці строку користування згідно Додатку №1 до цього договору. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів. Кредитний договір укладений у електронному виді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет, для чого відповідач пройшла ідентифікацію та верифікацію особи (заповнила анкету-заяву з зазначенням прізвища, ім`я та по батькові, даних паспорта, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначила реквізити картки для отримання кредиту), підтвердила номер мобільного телефону, ознайомилася з умовами надання кредиту, умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, здійснила акцептування кредитного договору, шляхом надсилання електронного повідомлення підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір між ТОВ «ФК «Процент» та [PERSON] було підписано шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 771351 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua,що підтверджується витягами з інформаційно-телекомунікаційної системи https://procent.com.ua від 01.05.2025, зокрема хронологією дій щодо укладення кредитного договору № 8774 від 17.03.2024 року. Згідно пункту 4.1 кредитного договору сума кредиту та проценти за користування кредитом підлягають сплаті позичальником шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок товариства, зазначений у пункті 9 цього договору у строки відповідно до графіку визначеному у Додатку №1. Відповідно до пункту 4.2 кредитного договору нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, з дня його надання позичальнику (дня перерахування грошових коштів на електронний платіжний засіб позичальника), до дня повернення суми кредиту, визначеної у додатку № 1 цього договору (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства, зазначений у пункті 9 цього договору) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. На виконання умов вищевказаного кредитного договору кредитодавець 17.03.2024 року надав відповідачу кредит у розмірі 3400,00 грн., що підтверджується повідомленням ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» від 29.04.2025 року про перерахування коштів за договором №8774 від 17.03.2024 року. Листом АТ «СЕНС БАНК» №9869-БТ-32.3/2025 від 25.07.2025 підтверджено, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , а також підтверджено, що номер телефону [NUMBER] є фінансовим номером відповідача, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій за платіжною картою № [NUMBER] . Саме даний номер телефону [NUMBER] погоджено сторонами в Додатку № 3 до кредитного договору № 8774 від 17.03.2024 року. Згідно з випискою по рахунку відповідача за період з 17.03.2024 року по 22.03.2024 року, зарахування на суму 3400,00 грн. відбулось 17.03.2024 на картку відповідача. Відповідно до детального розрахунку заборгованості за кредитним договором № 8774 від 17.03.2024 року заборгованість відповідача за цим кредитним договором станом на 01.05.2025 року становить 34425,00 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 3400,00 грн, прострочена заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом - 31025,00 грн. Даний розрахунок містить інформацію про те, що відповідач за весь період кредитування не здійснив жодного платежу на погашення тіла кредиту та нарахованих відсотків за користування кредитом. Таким чином, кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https:procent.com.ua та підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Фінансова компанія «Процент» своєчасно та в повному обсязі виконало зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 3400,00 грн, що не заперечується відповідачем. Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). За приписом ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасного повернення заборгованості за договором порушує право позивача на своєчасне отримання плати за надані послуги. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, враховуючи викладене, за відсутності заперечення відповідача факту укладення кредитного договору та отримання відповідачем кредитних коштів на умовах, що ним передбачені, взятих на себе відповідачем зобов`язань за кредитним договором, які ним не виконувалися належним чином, оскільки доказів повернення фактично отриманих та використаних коштів в добровільному порядку матеріали справи не містять, суд приходить до висновку, що порушене право ТОВ «ФК «Процент» підлягає захисту в судовому порядку, шляхом стягнення з [PERSON] на його користь заборгованості за кредитним договором. Разом з тим, суд не може в повній мірі погодився з наданим позивачем розрахунком заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача, виходячи з наступного. За правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 03 серпня 2022 року у справі №156/268/21, від 21 вересня 2022 року у справі №381/1647/21, суд непозбавлений можливості самостійно зробити розрахунок заборгованості, якщо не погоджується з наданим позивачем. Суд визначає розмір заборгованості виходячи з умов договору та вимог закону. Так, відповідно до розрахунку позивача, зважаючи на те, що [PERSON] не виконувала взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування такими коштами, утворилась заборгованість у сумі 34425,00 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 3400 грн. та заборгованості за процентами за користування кредитом в розмірі 31025,00 грн, що нараховані за період з 17.03.2024 по 17.03.2025 за ставкою 2,5% за кожен день користування кредитом. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023, яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування». Так, відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. З наведеного слідує, що, починаючи з 25.12.2023 (наступний день після набрання Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» чинності), максимальний розмір денної процентної ставки за договором не може перевищувати 1%. В той же час, пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів -1,5 %. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. З урахуванням змін до Закону України «Про споживче кредитування», які набрали чинності з 24 грудня 2023 року, відсотки з 24 грудня 2023 року по 21 квітня 2024 року (120 днів перехідного періоду) мали нараховуватися в розмірі денної процентної ставки не більше 2,5 %, з 22 квітня 2024 року по 19 серпня 2024 року (наступні 120 днів перехідного періоду) - в розмірі денної процентної ставки не більше 1,5 %, з 20 серпня 2024 року - не більше 1 %. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З огляду на наведені положення законодавства, суд погоджується з умовами договору щодо розміру щоденної процентної ставки за період з 17.03.2024 року до 21.04.2024 (36 днів) у розмірі 2,5% щоденно, відтак заборгованість за нарахованими процентами за вказаний період складає 3060,00 грн. За період з 22.04.2024 року по 19.08.2024 року (наступні 120 днів) позивач має право на стягнення з відповідача процентів за користування кредитом у розмірі 1,5% за кожен день користування грошовими коштами, відтак розмір нарахованих процентів за вказаний період становить 6120,00 грн. За період з 20.08.2024 року по 17.03.2025 року (наступні 210 днів) позивач має право на стягнення з відповідача процентів за користування кредитом у розмірі 1% за кожен день користування грошовими коштами, відтак розмір нарахованих процентів за вказаний період становить 7140,00 грн, Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за нарахованими процентами за період з 17.03.2024 року по 17.03.2025 року у розмірі 16320,00 грн.( 3060,00+6120,00+7140,00). Суд не погоджується з контр розрахунком представника відповідача, згідно якого проценти нараховані на рівні облікової ставки НБУ за відповідні періоди, оскільки з положень кредитного договору №8774 від 17.03.2024 року, графіку платежів за договором, який є Додатком 1 до договору, вбачається, що сторонами було погоджено застосування фіксованої процентної ставки у розмірі 2,5% за кожен день користування кредитними коштами протягом 365 днів, а тому суд вважає, що при проведенні розрахунку заборгованості слід керуватися умовами договору з врахуванням положень Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за нарахованими за кредитним договором №8774 від 17.03.2024 року процентами у сумі 16320,00 грн. Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. необхідно зазначити наступне. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Також, у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 р. в справі № 648/1102/19 вказано, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). За умовами ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження вимог про стягнення судових витрат понесених ТОВ «ФК «Процент» у зв`язку з розглядом в суді цієї справи, було надано до суду: копію договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024 року; копію акту приймання-передачі наданих послуг № 18 від 28.02.2025 року; копію витягу з Реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 18 від 28.02.2025 р.; копію платіжної інструкції кредитного переказу коштів № 1937 від 28.02.2025 року, копію свідоцтва на право на заняття адвокатською діяльністю та копію довіреності від 03.06.2024. Водночас, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ФК «Процент» понесені витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн, які заявлені до стягнення при розподілі судом судових витрат та підтверджені відповідними доказами. При подачі позову позивачем заявлено до стягнення з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 34425,00 грн. Позов задоволено частково на загальну суму 19720,00 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 3400,00 грн. та заборгованості за процентами за користування кредитом - 16320,00 грн Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5728,00 грн (19720,00 грн (задоволені позовні вимоги) х 100% : 34425,00 грн (заявлені позовні вимоги) = 57,28% (процент задоволених позовних вимог); 10000,00 грн (витрати на правову допомогу) х 57,28% : 100% = 5728,00 грн). Крім того, відповідачем по справі також було понесено судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн, які підтверджені відповідними доказами: копією договору №1302 про надання правничої допомоги від 02.06.2025, детальним описом робіт (наданих послуг) від 20.06.2025, копією квитанції №1302 від 02.06.2025, копією свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю та ордеру на надання правничої допомоги. Суд відхилив 42,72% позовних вимог позивача (100%- 57,28%=42,72 %). Отже, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню понесені судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру відхилених позовних вимог у розмірі 3844,80 грн (9000,00 грн х 42,72% : 100% = 3844,80 грн). Крім того, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог в розмірі 1387,55 грн. (2422,40 грн (сплачений судовий збір згідно платіжної інструкції №2507 від 06.05.2025)х57,28%:100%=1387,55 грн).

Outcome: partial