Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за договором позики № 2394523 від 12 серпня 2024 року в розмірі 19836 грн. та судові витрати в сумі 3028,00 грн. Позов обґрунтований тим, що згідно умов договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року позивач набув право вимоги у ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за договором позики № 2394523 від 12 серпня 2024 року. За договором позики відповідач отримав у первісного кредитора ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» кошти у кредит, проте свої зобов`язання по їх погашенню не виконував, а тому на час укладення договорів факторингу по них утворилась заборгованість. У зв`язку із набуттям прав вимоги до відповідача та наявністю заборгованості перед первісним кредитором позивач просив суд стягнути за договором позики № 2394523 від 12 серпня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем в розмірі 19836 гривень, з яких: 5800 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15, 66 гривень - сума заборгованості за відсотками; 11 600 гривень - сума заборгованості по пені та 2429, 34 гривень заборгованості по комісії. Також сторона позивача у справі просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Ухвалою від 10 листопада 2025 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. Представник позивача до суду не з`явився, подав заяву в якій зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути за їх відсутності. Щодо ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановлений законом спосіб. Своїм правом на подання відзиву та доказів на спростування заявлених позовних вимог не скористався. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не подавав. У зв`язку із неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних підстав. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд встановив, що 12 серпня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 2394523 (з фіксованого диференційованою процентною/ставкою), який підписано одноразовим ідентифікатором «731543», за яким позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (п. 1 Договору) (арк.спр.6-9). Відповідно до умов Договору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачу позику у розмірі - 5800 гривень; строк позики (строк договору) 28 днів; денна процентна ставка/ день 1,5 %; комісія за надання позики 41,73% від суми наданої позики, що у грошовому виразі складає 2420, 34 гривень, дата надання позики 12 серпня 2024 року; дата повернення позики (останній день) 08 вересня 2024 року (п. 2 Договору). Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит № 2394523 від 12 серпня 2024 року доведено до відома [PERSON] інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом (зворот арк.спр.9). 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (арк.спр.11-13), про що також був складений Акт прийому-передачі реєстру боржників № 39 від 23 грудня 2024 року, з підписанням якого, як визначено пунктом 1.2 договору факторингу, переходить право вимоги до боржників від клієнта до фактора (арк.спр.17). Згідно з Додатковою угодою №2 від 28 липня 2021 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» внесли зміни до п. 1.3 Договору та виклали його в наступній редакції: «1.3 Клієнт зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за Договором позики фактору, повідомити Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства.» (арк.спр.14). Відповідно до Додаткової угоди №7 від 13 червня 2022 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» внесли зміни до п. 9.1 Договору та виклали його в наступній редакції: «9.1 Даний Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення його печатками Сторін. Договір дійсний протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна із Сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до строку закінчення дії договору, даний Договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік.» (арк.спр.15). Відповідно до Додаткової угоди №45 від 22 грудня 2024 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» узгодили загальну суму прав вимоги та суму грошових коштів, які фактор сплачує клієнтові у відсотках від основної суми заборгованості згідно Реєстру боржників № 39-40 (арк.спр.16). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників № 39 від 23 грудня 2024 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 19836 гривень за договором позики № 2394523, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 5800 гривень, заборгованість за відсотками 15, 66 гривень, заборгованість за пенею 11 600 гривень та заборгованість за комісією 2420, 34 гривень (арк.спр.19). Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за Договором позики №2394523 від 12 серпня 2024 року станом на 23 грудня 2024 року вона становить 19836 гривень, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 5800 гривень, заборгованість за відсотками 15, 66 гривень, заборгованість за пенею 11 600 гривень та заборгованість за комісією 2420, 34 гривень (арк.спр.19). Позивач, вказуючи на порушення його законних прав та інтересів, звернувся до суду за захистом таких з позовом про стягнення заборгованості. Таким чином, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за укладеним договором позики. До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати такі норми права. Стосовно правонаступництва за борговими зобов`язаннями. За змістом положень пункту 11 частини першої статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» факторинг вважається фінансовою послугою. Частина п`ята статті 5 вказаного Закону визначає, що фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та вказаного Закону. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За змістом статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Досліджені судом докази підтверджують, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» за своїми правовими статусами відносяться до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договір відступлення права вимоги на підставі статті 204 ЦК України є обов`язковими для виконання. Також наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та сторонами не оспорюється факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики, який укладений із [PERSON] . Стосовно стягнення заборгованості за договором позики. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи положення частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Суд установив, що 12 серпня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики № 2394523. Вказаний договір укладений в електронній формі, підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Умовами договору чітко визначено обов`язок позичальника сплатити кредитору відсотки за користування кредитними коштами, розмір відсотків, строки повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов договорів, такі правочини, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створюють презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договори, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковими для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Факт отримання відповідачем кредитних коштів у вказаному розмірі підтверджується матеріалами справи. [PERSON] не виконав належним чином свої зобов`язання за вказаним договором позики. Відповідач не спростував будь-якими доказами правильність розрахунку заборгованості за кредитними договорами та неналежне виконання ним умов договору щодо сплати заборгованості. Вказана заборгованість нарахована в межах строку кредитування. Таким чином, оскільки на день звернення позивача до суду зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, тому позивач на законних підставах має право вимагати сплати заборгованості за тілом кредиту, комісією, оскільки вона була узгоджена сторонами та нарахованими процентами за користування кредитом. Щодо стягнення з відповідача штрафних санкцій (пені) суд зазначає таке. У пункті 18 договору № 2399423 визначено, що якщо сума позики, зазначена в п.2 договору, не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк позикодавець має право, у випадку невиконання позичальником умов цього договору, нараховувати пеню у розмірі, визначеному п.2 договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. Пунктом 2 договору визначено пеню у розмірі 5% за день. Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка,що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Разом з тим, пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». У подальшому Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», які були затверджені Законами України «Про затвердження Указу Президента України» «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжувався і він діє і на даний час. Таким чином, враховуючи, що позивачем нараховано пеню за невиконання відповідачем зобов`язання за кредитним договором у сумі 11 600 грн. у період дії воєнного стану, що суперечить положенням пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, а тому відсутні підстави для її стягнення з відповідача, у зв`язку з чим вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог. Розподіляючи судові витрати, суд зазначає таке. Оскільки на користь позивача задоволено позов частково, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог у сумі 1257, 24 гривень (8236 * 3028 / 19836 = 1257, 24).

Outcome: partial