Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

До Дубенського міськрайонного суду Рівненської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 03.06.2022. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 03.06.2022, від шлюбу мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя не склалося, відсутнє взаєморозуміння, відповідач не проявляє поваги, влаштовує сварки, спроби налагодити спільне життя та побут виявилися марними. Вважає, що шлюб розпався остаточно, шлюбні відносини носять формальний характер і примирення виключається, тому просить суд розірвати їх шлюб, змінити прізвище " [PERSON] " на дошлюбне " [PERSON] " та стягнути з відповідача судові витрати у справі. Ухвалою суду від 26.11.2025 відкрито провадження по справі. Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Сторони про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін повідомлені належним чином. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю, просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Від сторін до суду не надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін не надходили. У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом ч.ч. 4, 5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Датою ухвалення рішення у даній справі є 07.01.2026, тобто дата складання повного тексту рішення. Відповідно доч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що подана позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню, а визнання відповідачем позову не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.06.2022 Тараканівською сільскою радою, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). [PERSON] народилася [INFO] , у свідоцтві про народження серії [NUMBER] її батьками вказані сторони по справі (а.с.3). Відповідно до ст.ст.105, 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою або заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України при вирішенні спору про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 114 СК України шлюб вважається припиненим з моменту набрання рішенням про його розірвання, чинності. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацію шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Беручи до уваги взаємостосунки, що склалися між подружжям, небажання їх надалі підтримувати сімейні взаємостосунки, про що сторони подали заяви, а також те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що в підсумку відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, згідно ч.1 ст.142 ЦПК України стягненню з нього на користь позивачки підлягають 50% судового збору, сплаченого нею при подачі позову до суду, а 50% судового збору необхідно повернути позивачці з Державного бюджету України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved