Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-08 00:00:00

10.11.2025 року позивач звернувся до суду з цим позовом, у якому просить суд: розірвати шлюб, укладений 28.07.2017 року між сторонами, зареєстрований Ковпаківським районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Сумській області, актовий запис № 672. У порядку поділу майна подружжя припинити режим спільної сумісної власності та визнати право особистої приватної власності на наступне майно: за сторонами кожному по 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , у саме: житловий будинок літ. А житловою площею 154,6 кв. м., загальною площею 422,5 кв.м., тераса літ. Б, навіс літ. В, навіс літ Г, огорожа № 1, ворота № 2, хвіртка № 3; по 1/2 частки земельної ділянки загальною площею 0,0976 га, кадастровий номер земельної ділянки 5910136300:03:007:0054, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що з 28.07.2017 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу спільних дітей не мають. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що між ними відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові один до одного. З відповідачем спільного господарства не ведуть та спільно не проживають. Позивач вважає, що шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Крім того вказує, що за період шлюбу і до моменту фактичного припинення шлюбних відносин сторонами було набуто за спільні кошти наступне майно: земельну ділянку та житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Оскільки сторони не дійшли згоди щодо поділу майна подружжя та не мають змоги здійснити поділ у позасудовому порядку шляхом укладення договору про поділ майна, то поділ майна подружжя можливий виключно в судовому порядку. 11.11.2025 року ухвалою суду залишено позовну заяву без руху. 17.11.2025 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче засідання. Справа розглядається за правилами загального позовного провадження. 25.12.2025 року закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд по справі. У судове засідання сторони не з`явились. [PERSON] та [PERSON] подали письмові заяви, відповідно до яких позивач підтримав свій позов, а відповідач визнала його та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи у повному обсязі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, 28.07.2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Ковпаківським районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Сумській області, актовий запис № 672. Від шлюбу дітей не мають. На даний час сторони мешкають окремо спільного господарства не ведуть, сімейні стосунки не склалися через різні погляди на життя. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечило б інтересам подружжя, будь-яких перешкод до розірвання шлюбу між сторонами не вбачається. Враховуючи викладене суд вважає, що позов в цій частині належить задовольнити. За час шлюбу сторонами набуто наступне спільне майно, а сме: земельна ділянка та житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . 11.06.2020 за договором купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, посвідченим приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Арєшиною О.М., зареєстровано в реєстрі за № 637, був придбаний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] : житловий будинок літ. А житловою площею 154,6 кв. м., загальною площею 422,5 кв.м., тераса літ. Б, навіс літ. В, навіс літ Г, огорожа № 1, ворота № 2, хвіртка № 3 та земельна ділянка загальною площею 0,0976 га, кадастровий номер земельної ділянки 5910136300:03:007:0054. Право власності на вказане майно було зареєстровано за дружиною [PERSON] . Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ч. 1 та 3 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі статтею 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч. 1 та 2 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. На підставі ч. 1 та 2 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Виходячи із викладеного суд вважає за необхідне поділити майно між сторонами наступним чином. У порядку поділу майна подружжя припинити режим спільної сумісної власності та визнати право особистої приватної власності на наступне майно: за [PERSON] 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , у саме: житловий будинок літ. А житловою площею 154,6 кв. м., загальною площею 422,5 кв.м., тераса літ. Б, навіс літ. В, навіс літ Г, огорожа № 1, ворота № 2, хвіртка № 3 та 1/2 частки земельної ділянки загальною площею 0,0976 га, кадастровий номер земельної ділянки 5910136300:03:007:0054, розташовану за адресою: [ADDRESS] . У порядку поділу майна подружжя припинити режим спільної сумісної власності та визнати право особистої приватної власності на наступне майно: за [PERSON] : 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , у саме: житловий будинок літ. А житловою площею 154,6 кв. м., загальною площею 422,5 кв.м., тераса літ. Б, навіс літ. В, навіс літ Г, огорожа № 1, ворота № 2, хвіртка № 3 та 1/2 частки земельної ділянки загальною площею 0,0976 га, кадастровий номер земельної ділянки 5910136300:03:007:0054, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Згідно з ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, оцінивши докази у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні як, в цілому, так і кожного доказу окремо, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя належить задовольнити у повному обсязі з викладених вище підстав.

Outcome: approved