Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-28 00:00:00

В листопаді 2025 року позивач ТОВ «Коллект Центр» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 25.09.2021 між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» був укладений договір № 5174927, відповідно до умов якого кредитодавець надав кредит в сумі 3500 грн, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кошти, в порядку передбаченому умовами кредитного договору. Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. 28.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 28-12/2021-72, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі за вищевказаним кредитним договором. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило права грошової вимоги до боржників для ТОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за вищевказаним кредитним договором. Таким чином, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором, судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. 17.11.2025 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 25.09.2021 року між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений договір № 5174927, відповідно до умов якого банк надав кредит, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 3500,00 грн. Крім того, згідно п. 1.3. Договору кредит надається строком на 15 днів з 25.09.2021 року (строк кредитування). Відповідно до п. 1.4. Договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 10.10.2021 року. Відповідно до п. 1.52. Договору проценти за користування кредитом: 656,25 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до п. 2.2.3 Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну, передбаченого п. 1.4. договору, а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду, на який продовжено строк кредитування (п.п. 2.4.1 Договору). Згідно з п. 2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Відповідно до п. 2.3.1, 2.3.1.1, 2.3.1.2 договору, продовження строку кредитування може відбуватися на пільгових або стандартних (базових) умовах. Так, для продовження строку кредитування на пільгових умовах позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування на пільгових умовах проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за ставкою, визначеною п. 1.5.2 договору. Також позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням усіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п.1.6. договору. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами кредитного договору, що підтверджується випискою витребуваною судом з АТ «Універсал Банк». В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість. 28.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 28-12/2021-72, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі за вищевказаним кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу від 28.12.2021 року вбачається, що сума заборгованості [PERSON] складає: 3500 заборгованість за тілом кредиту; 11541,25 грн заборгованість за процентами, що разом становить 15041,25 грн. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило права грошової вимоги до боржників для ТОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за вищевказаним кредитним договором. Як вбачається із розрахунку заборгованості наданого позивачем, внаслідок невиконання відповідачем. своїх зобов`язань за договором утворилась заборгованість в сумі 25191,25 грн, з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) - 3500 грн, заборгованість за процентами - 21691,25 грн. Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Разом з цим, перевіряючи правомірність нарахування відсотків за користування кредитними коштами за укладеними з відповідачем кредитним договором суд дійшов висновку про таке. З аналізу умов даного договору позики вбачається, що сторони погодили між собою строк дії договору 15 днів (до 10.10.2021 року) з можливістю пролонгації. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача за договором позики ТОВ «Мілоан» нараховувало відсотки в період з 26.09.2021 року по 09.12.2021 року (пролонгація з 11.10.2021 року). Як вбачається із розрахунку заборгованості ТОВ «Мілоан» за договором про споживчий кредит заборгованість відповідача за вказаним договором складає: 3500 заборгованість за тілом кредиту; 11541,25 грн заборгованість за процентами, що разом становить 15041,25 грн. Так, 10.01.2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» було укладено договір відступлення прав вимоги №10-01/2023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 25191,25 грн, з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) - 3500 грн, заборгованість за процентами - 21691,25 грн., що підтверджується витягом із реєстру боржників до даного договору. Тобто, фактор - ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» нарахувало відсотки за договором про споживчий кредит № 5174927 від 25.09.2021 року, що вказаним вище договором факторингу передбачено не було. До ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» перейшло право грошової вимоги до боржників виключно в частині тих сум заборгованості, що визначені в реєстрах боржників. Відтак, ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» не мало права і фактичних підстав для подальшого нарахування процентів за користування кредитом, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача нарахованих процентів в сумі 10150,00 грн є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Отже, заборгованість за договором про споживчий кредит в сумі 15041,25 грн підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором установлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Статтею 1055 ЦК України визначена письмова форма укладення кредитного договору. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За вимогами ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із ч. 1 ст. 634 ЦК України вбачається, що Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК України, інших актів законодавства. Таким чином, беручи до уваги вищезазначене, а також те, що відповідачем не подано до суду відзив на позовну заяву та не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували проведений представником позивача розрахунок заборгованості за вищевказаним договором, як і не надано доказів виконання належним чином та у встановлені строки зобов`язань за вказаним договором, у зв`язку з чим порушення зобов`язання визнається судом таким, що сталося з вини відповідача, а отже суд вважає, що вимоги представника позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Суд, вирішуючи питання судових витрат керується ч. 1 та ч. 3 ст. 133 ЦПК України, згідно з якою судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед інших, витрати: на професійну правничу допомогу необхідну для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При розподілі судових витрат, суд враховує пропорційність задоволених позовних вимог. Позов заявлено з ціною 25191,25 грн та задоволено на суму 15041,25 грн, тобто на 59,71 % (15041,25 х100: 25191,25). Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1446,42 грн (2422,40х59,71:100). Разом з тим, за правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як вбачається з матеріалів справи, що 01.07.2024 року між адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Коллект Центр» був укладений договір про надання правової допомоги №01-07/2024. Надана заявка на надання юридичної допомоги №1977 від 01.09.2025 року на суму 13000 грн, витяг з акту №14 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025 року. Отже, з огляду на те, що позов задоволено частково (59,71 %), а тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати на правову допомогу пропорційно до розміру задоволених вимог в розмірі 7762,30 грн (13000х59,71:100).

Outcome: partial