Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

АТ "А-Банк"звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 30.07.2018 [PERSON] приєднався до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. На підставі анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засіб доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідно до п. 2.1.1.2.2 - 2.1.1.2.4 умов та правил, клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява-анкета про приєднання до умов та правил надання банківських послуг разом з умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. АТ "А-Банк"свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим станом на 19.10.2025 має заборгованість - 112950,64 грн, яка складається із: 92397,41 грн - заборгованості за кредитом, 20553,23 грн - заборгованості за відсотками, 0,00 грн - пеня, 0,00 грн - штраф. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 30.07.2018 у розмірі 112950,64 грн, станом на 19.10.2025, яка складається з наступного: 92397,41 грн - заборгованості за кредитом, 20553,23 грн - заборгованості за відсотками, 0,00 грн - пеня, 0,00 грн - штраф, а також судові витрати. Розгляд справи просить провести у відсутності представника позивача. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 10.11.2025 справу прийнято до свого провадження суддею Іванцем В.Д. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім цього, відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] про розгляд справи був належним чином повідомлений в силу приписів п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відзиву до суду не подав. Так, згідно з відповіддю з ЄДДР № 1915141 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На зазначену адресу рекомендованим листом скеровано копію ухвали Тиврівського районного суду Вінницької області про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення до суду не повернулось, разом з тим, у трекінгу відстежень АТ "Укрпошта" (номер відправлення R067034896094) є відмітка від 13.11.2025 - "Вручено Одержувачу". Оскільки Тиврівським районним судом Вінницької області не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Судом установлено, що 30.07.2018 [PERSON] власноруч підписав анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в "А-БАНК" (а.с.9). Цього ж дня [PERSON] ознайомився та підписав паспорт споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка" (а.с.10). Відповідачу [PERSON] банком відкрито рахунок № [NUMBER] та видано наступнікредитні картки: № [NUMBER] , строком дії до травня місяця 2022 року; № [NUMBER] , строком дії до квітня місяця 2027 року, що стверджується довідкою за картами (а.с.14). Відповідно до умов договору № б/н від 30.07.2018 відповідачу [PERSON] встановлено кредитний ліміт: 30.07.2018 у розмірі 0,00 грн; 09.05.2023 збільшено до 5000,00 грн, 10.08.2023 збільшено до 39000,00 грн, 09.02.2024 збільшено до 49000,00 грн, 07.05.2024 збільшено до 91000,00 грн, 14.08.2024 збільшено до 96000,00 грн, що стверджується довідкою за лімітами (а.с.13). Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат (п. 2.1.1.5.5. договору). АТ "А-Банк"свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит. Відповідач [PERSON] не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов договору, в зв`язку з чим станом на 19.10.2025 має заборгованість у розмірі 112950,64 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом - 92397,41 грн, заборгованості за відсотками - 20553,23 грн, заборгованість за пенею - 0,00 грн, штраф - 0,00 грн, що стверджується розрахунком заборгованості за договором б/н від 30.07.2018 (а.с.6-8). До цього часу вказане зобов`язання не виконано. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальними принципами цивільного судочинства змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування. Водночас суд зазначає, що [PERSON] відзиву на позовну заяву, яка розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження (пункт 1 частини першої статті 274 ЦПК України), не подав, як і жодних доказів на спростування факту укладення договору, використання кредитних коштів чи розміру заборгованості. Разом з тим подані позивачем докази підтверджують, що [PERSON] уклав договір № б/н від 30.07.2018,користувався кредитними коштами й допустив прострочення виконання грошового зобов`язання. Крім того, з виписки по картці клієнта банку вбачається, що [PERSON] здійснював погашення кредитної заборгованості (а.с.11-12), що свідчить про визнання ним боргу за кредитним договором і обов`язків, які виникли з цього договору. Оскільки [PERSON] в добровільному порядку не виконував свої зобов`язання перед банком, що є істотним порушенням договору, внаслідок якого позивач позбавлений можливості отримати суму кредиту, відсотків за користування кредитними коштами, на що розраховував при укладенні договору, а тому суд вважає, що даний позов є обґрунтований та доведений належними доказами, тому підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК Україниз відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,20 грн.

Outcome: approved