Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-04 00:00:00

Короткий зміст вимог позовної заяви. У червні 2025 року через підсистему «Електронний суд» до Хаджибейського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №6956173 від 12.08.2023 року у загальному розмірі 29845 грн. 20 коп., а також стягнення витрат зі сплаті судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 грн. Зокрема, позов мотивовано тим, що відповідачем неналежним чином виконуються свої зобов`язання щодо повного та своєчасного повернення позикодавцю кредитних коштів. Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи. Після надходження позовної заяви, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 13.06.2025 року у справі №521/9218/25 було відкрито провадження, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні з викликом сторін та витребувано від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію, що містить банківську таємницю. 07.06.2025 року на адресу суду (вх.44866) на виконання ухвали суду від 13.06.2025 року, від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшла витребувана інформація. Заочним рішенням Хаджибейського районного суду міста Одеси від 16.10.2025 року у справі №521/9218/25 задоволено позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено; стягнуто із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 6956173 від 12.08.2023 року у загальному розмірі 29845 грн. 20 коп., з яких: 7000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 12815 грн. 60 коп. сума заборгованості за відсотками, нараховані проценти за 72 календарних днів - 10026 грн. 60 коп.; судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп., витрати на правничу допомогу адвоката 10000 грн. У листопаді 2025 року до Хаджибейського районного суду міста Одеси надійшла заява представника [PERSON] - адвоката Хижняк Анастасії Володимирівни про перегляд заочного рішення Хаджибейського районного суду міста Одеси від 16.10.2025 року у справі №521/9218/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій представник заявника просить суд скасувати вказане вище заочне рішення; цивільну справу № 521/9218/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором призначити до розгляду у загальному порядку. Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 27.11.2025 року у справі №521/9218/25 заяву представника [PERSON] - адвоката Хижняк Анастасії Володимирівни від 14.11.2025 року (вх.№76013) про перегляд заочного рішення Хаджибейського районного суду міста Одеси від 16.10.2025 року у справі №521/9218/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено частково; заочне рішення Хаджибейського районного суду міста Одеси від 16.10.2025 року у справі №521/9218/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором скасоване, призначено дату судового розгляду справи з повідомленням сторін в порядку спрощеного позовного провадження. 04.12.2025 року до Хаджибейського районного суду міста Одеси через підсистему «Електронний Суд» від відповідача у справі надійшов відзив на позовну заяву (вх. №81443), у якому відповідач просить суд у задоволенні позову ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у справі № 521/9218/25 відмовити в повному обсязі. Відзив судом долучено до матеріалів цивільної справи. Зокрема, за доводами відзиву, відповідач наголосив, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» звернулось до суду із вимогою про стягнення з відповідача суми заборгованості, яка у загальному складає 29845,20 грн., з яких: 7000,00 грн. складає заборгованість за основною сумою боргу (тіло); 12815,60 грн. складає заборгованість за відсотками; 10026,60 грн. складають нараховані проценти за 72 календарних дня. Однак, як зазначає відповідач, [PERSON] , що є відповідачем у справі, є діючим військово службовцем та проходить військову службу за контрактом у ВЧ [NUMBER] НГУ з 31.08.2023 року по теперішній час. Крім того, як вказав відповідач, він, відповідно до довідки про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, від 05.11.2025 року №25/35/10/1-6283 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в м. Слов`янськ Донецької області з 2023 по 2025 рік. Таким чином, за твердженнями відповідача, на нього, як на військовослужбовця, який проходить військову службу в особливий період, поширюються пільги, передбачені ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме те, що він звільнений від нарахування і сплати процентів за споживчим кредитом та неустойки, а кредитні установи, якою є наш позивач по справі - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» під час дії особливого періоду не має права нараховувати відповідачу відсотки по кредиту, а у випадку нарахування - зобов`язаний їх списати. Враховуючи наведене, відповідач вважає, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» неправомірно нарахував відсотки по кредиту, у зв`язку із чим вимоги щодо стягнення відсотків задоволенню не підлягають, враховуючи статус відповідача. Окрім наведеного, відповідач зауважив щодо того, що звертаючись до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитом, позивач був зобов`язаний надати первинні документи, що підтверджують виконання умов щодо надання та перерахування кредитних коштів, здійснення часткового погашення заборгованості за кредитом (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, заяви на переказ готівки тощо), зарахування зазначених коштів на відповідні рахунки (виписки з рахунків бухгалтерського обліку банків) та розгорнутий розрахунок заборгованості за кредитним договором, чого останній не зробив, що свідчить про те, що позивачем не надано жодного належного доказу, який підтверджує реальний розмір заборгованості за кредитним договором, з огляду на що, відповідач вважає, що позивачем не доведено розміру заборгованості відповідача. Також, у відзиві на позовну заяву відповідач звернув увагу суду на ту обставину, що позивачем не було повідомлено відповідача про відступлення права вимоги фактору за кредитним договором. Щодо вимог про стягнення витрат на правничу допомогу відповідач вказав, що у даному разі заявлені позивачем витрати у зв`язку із отриманням ним професійної правничої допомоги є завищеними та неспівмірними із складністю справи часом, витраченим адвокатом на виконання робіт та обсягом наданих адвокатом послуг у такій категорії справ, оскільки безпосередньої участі представник позивача у процесі не приймав, з огляду на що, такі витрати не потребують стягнення з відповідача на користь позивача. Враховуючи наведене, відповідач вважає, що позовна заява є абсолютно недоказаною, недоведеною, що грубо суперечить чинному законодавству, адже відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 09.12.2025 року до суду від представника позивача до Хаджибейського районного суду міста Одеси через підсистему «Електронний Суд» надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (вх. №82148), у якій позивач просить суд позов ТОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити у повному обсязі. Відповідь на відзив судом долучена до матеріалів цивільної справи. Зокрема, за доводами відповіді на відзив, позивач, посилаючись на викладені ним у позовній заяві обставини щодо погодження умов кредитного договору між сторонами, вказав, що з боку кредитодавця було виконано умови договору та позичальнику надано кредитні кошти у користування, оскільки переказ коштів, виданих в рамках Кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» про перерахування коштів та випискою з АТ КБ «ПриватБанк». Разом з тим, за твердженнями позивача, укладаючи Кредитний договір, сторони, передбачили нарахування процентів на відповідних умовах, проте, відповідачем у період з 12.08.2023 року по 26.05.2024 року не здійснено оплат на рахунок первісного кредитора спрямованих на оплату тіла кредиту та оплату процентів за користування грошовими коштами. При цьому, враховуючи те, що на момент укладання Договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, строк Договору № 6956173 про надання споживчого кредиту від 12.08.2023 року не сплив, позивачем було здійснено нарахування процентів за користування грошовими коштами за 72 календарних днів з 27.05.2024 року по 06.08.2024 року. Таким чином, на переконання позивача, нарахування процентів за користування кредитним коштами, виданими в рамках Кредитного договору, здійснювалося в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов Кредитного договору. Щодо застосування до відповідача ч. 15 ст. 14 Закону «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» позивач наголосив, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники мають надати Банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони від 21.08.2014 року 322/2/7142: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Однак позивачу ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» відповідні документи відповідачем не надавалися. Також, як вказано позивачем, згідно довідки № 25/35/10/16269 від 08.11.2025 року, відповідач перебуває на військовій службі за Контрактом у Військовій частині [NUMBER] з 31.08.2023 року, а Кредитний договір укладено 12.08.2023 року, тобто до того як відповідач отримав статус військовослужбовця. Доказів перебування відповідача на військовій службі в період, що передує 31.08.2023 року суду не надано, з огляду на що, у даному разі позивач вважає, що п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у спірних правовідносинах застосування не потребує. Щодо правомірності факторингу та повідомлення відповідача про відступлення прав вимоги, позивач вказав, що про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту [INFO] зазначену при укладенні Кредитного договору відповідного повідомлення. При цьому, позивач вказав, що ним на підтвердження переходу права вимоги суду надано відповідний належним чином оформлений витяг з реєстру боржників, що підписаний керівником Товариства та скріплений печаткою Товариства відповідно до вимог ДСТУ 4163:2020, оскільки сам реєстр боржників містить персональні дані інших осіб, розголошення яких суперечить положенням Закону України "Про захист персональних даних". Відтак, у даному разі, на переконання позивача, ним було в повній мірі виконано вимоги ст. 514 ЦК України. Окрім наведеного, у відповіді на відзив на позовну заяву позивач підтримав у повному обсязі вимоги щодо понесених ним витрат на правничу допомогу. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява про підтримання позовних вимог, в якій він просив розглядати справу за його відсутності, крім того зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, яке судом розглянуте та задоволене. Відповідач [PERSON] та його представник також не з`явилися в судове засідання, про час та місце розгляду справи відповідач був сповіщений належним чином. В прохальній частині відзиву на позовну заяву відповідач та його представник просили суд розглядати справу без їх участі, що розглянуто судом та задоволено. Згідно із ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Отже, у зв`язку із тим, що судом створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Згідно приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд зазначає про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, з відмовою в іншій частині, враховуючи таке. Фактичні обставини, встановлені судом 12.08.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] , за допомогою Інформаційно - телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 6956173 про надання споживчого кредиту, який відповідачем було підписано за допомогою одноразового персонального ідентифікатора А5764. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом No205-ОД від 10.02.2022 року та розміщених їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов Кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 7000 грн (п. 1.3. Кредитного договору); строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (06.08.2024 року) вказується в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору. 12.08.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Додаткову угоду до договору № 6956173 від 12.08.2023 року, де перший абзац п.2.1. Договору викладено в редакції наступного змісту: кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . З паспорту споживчого кредиту до договору № 6956173 від 12.08.2023 року, також підписаного позичальником за допомогою одноразового персонального ідентифікатора А5764, вбачається, що сторони кредитного договору погодили між собою умови кредитування, а саме його строк, процентну ставку, суму кредиту, тощо. Згідно довідки ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» від 12.06.2024 року про перерахування коштів, вбачається, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед Відповідачем за Кредитним договором виконало та надало [PERSON] кредит в сумі 7000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання Кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера. Зазначений Платіжний провайдер має відповідну Ліцензію Національного банку України на здійснення переказів коштів у національній валюті без відкриття рахунків та внесений в Державний реєстр фінансових установ, що підтверджується свідоцтвом. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 6956173 від 12.08.2023 року, наданого первісним кредитором, за відповідачем рахується заборгованість, яка станом на 26.05.2024 року становить 19815 грн. 60 коп. 27.05.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ Україна» було укладено Договір факторингу № 27.05/24-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступив Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ Україна» права грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі і до відповідача за кредитним договором № 6956173 від 12.08.2023 року. Факт купівлі - продажу прав вимоги підтверджується наявною у матеріалах справи платіжною інструкцією №421 від 31.05.2024 року на загальну суму 933424 грн. 99 коп. Відповідно до п. 1.1. Договору Факторингу за цим договором Позивач (Фактор) зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (Клієнта) (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2. Договору Факторингу Перехід від Клієнта (ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА») до Фактора (Позивача) вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор (Позивач) стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора (Позивача) права вимоги заборгованостіта є невід`ємною частиною цього Договору. Згідно Витягу з реєстру боржників, що є Додатком №1 до Договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ Україна» перейшло право вимоги за кредитним договором № 6956173 від 12.08.2023 року, укладений між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] на суму 19815 грн. 60 коп., з яких: 7000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 12815 грн. 60 коп. сума заборгованосіт за відсотками. 27.05.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ Україна», на електронну пошту відповідача - [INFO], направило повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 6956173 від 12.08.2023 року, укладений між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] . Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем за кредитним договором № 6956173 від 12.08.2023 року, останній нарахував проценти за 72 календарних днів (27.05.2024 - 06.08.2024) в межах строку договору відповідно до наступного: 7000 грн. * 1,99% = 139 грн. 30 коп. * 72 календарних днів = 10029 грн. 60 коп., тобто загальна сума заборгованості станом на 06.08.2024 року становить 29845 грн. 20 коп., з яких: 7000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 12815 грн. 60 коп. сума заборгованосіт за відсотками, нараховані проценти за 72 календарних днів - 10026 грн. 60 коп. Згідно відповіді від 07.06.2025 року (вх.№44866), яка надійшла на адресу суду на виконання ухвали суду від 13.06.2025 року від АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що на ім`я [PERSON] в Банку емітовано карту № [NUMBER] , на яку здійснено переказ коштів 12.08.2023 року у сумі 7000 грн. Також судом встановлено, що рішенням №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Доказів погашення заборгованості ані первісному кредитору, ані позивачу з боку відповідача матеріали справи не містять. Також, інших письмових доказів стосовно спірних правовідносин, які виникли між сторонами, матеріали справи не містять. Разом з тим, судом встановлено, що [PERSON] є діючим військовослужбовцем, проходить військову службу за контрактом у Військовій частині [NUMBER] Національної гвардії України ( [ADDRESS] ) з 31.08.2023 року по теперішній час, що підтверджується довідкою від 08.11.2025 № 25/35/10/16269. Відповідно до довідки про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, від 05.11.2025 року №25/35/10/1-6283 [PERSON] брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України перебуваючи в м. Слов`янськ Донецької області з 2023 по 04.11.2025 року. Окрім наведеного, на підтвердження надання правничої допомоги позивачу до матеріалів позовної заяви додано договір про надання правничої допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024 року, заявку №8022 від 14.04.205 року на виконання доручення до договору№10/12-2024 від 10.12.2024 року, акт прийому - передачі виконаних робіт від 12.05.2025 року згідно договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року, відповідно до якого встановлено види виконаних робіт адвокатом на загальну суму 10000 грн. Предметом спору у даній справі є встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав для стягнення з відповідача на користь позивача нарахованої останнім суми заборгованості за кредитним договором. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 Цивільного кодексу України. За приписами ч. 2 цієї ж статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» `пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис` за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно вимог ст.1054, 1055, 1049, 546 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати позичальникові грошові кошти (кредит) у розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до положень ст. 526, ч. 1 ст. 625 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача було направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції Верховного Суду України висловленій в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 "...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від о6ов`язку погашення кредиту взагалі". Тобто, якщо відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісних кредиторів які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. На підставі ст.12,13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Судом із матеріалів, наявних у справі, встановлено, що первісного кредитодавця та відповідача склалися кредитні правовідносини. Так, як встановлено судом, 12.08.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] , за допомогою Інформаційно - телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 6956173 про надання споживчого кредиту. Вказаний вище договір, паспорт споживчого кредиту, Додаткова угода до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, яким погоджено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, підписано позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора А5764 від 12.08.2023 року. В подальшому, за договором факторингу, право вимоги до відповідача було відступлено на користь позивача, який і звертається до суду з позовом про стягнення заборгованості за вказаним вище кредитним договором у зв`язку із неповерненням [PERSON] коштів Товариству з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА». Протилежного відповідачем суду не доведено. Також судом встановлено, що на виконання договірних відносин, Фінансовою установою шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера - ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» від 12.06.2024 року та довідкою АТ КБ «ПриватБанк» було надано позичальнику кредитні кошти у розмірі 7000 грн., які останній в строк та в повному обсязі не повернув первісному кредитору, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість у нарахованому позивачем (Фактором) розмірі. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що позивачем належними та допустимими доказами у даній справі доведено обґрунтованість позовних вимог в частині неналежного виконання відповідачем обов`язку по поверненню кредитних коштів та процентів за їх використання у нарахованому позивачем розмірі. Водночас, відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Згідно із роз`ясненнями Національного банку України у листі від 02.09.2014 року №18-112/48620 для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 року №322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Відповідно до роз`яснень Головного управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України Міністерства оборони України (лист від 01.02.2019 року №321/722) зазначено, що документом, який підтверджує призов та проходження військової служби військовослужбовцем з початку і до закінчення особливого періоду, а також підтверджує призов під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних є військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки. Відтак, враховуючи те, що відповідач перебуває на військовій службі він має право на визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» пільги, гарантії та компенсації, зокрема, на звільнення від обов`язку сплачувати проценти за користування кредитом. Пункт 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу Закон не передбачає, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення. Ці положення внесені до зазначеного Закону України 11.04.2024 року №3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набрав чинності 18.05.2024 року. До 18.05.2024 року ч. 15 ст. 14 Закону № 2011-ХІІ була викладена в такій редакції: «Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля». Суд зазначає, що застосування приписів п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» обумовлено самим фактом наявності статусу військовослужбовця у конкретної особи, яка несе відповідальність перед банківською установою, їх застосування є обов`язком суду та жодним чином не обумовлено відомостями про обізнаність банку щодо наявності в особи спеціального статусу. Відтак, у даному разі, враховуючи те, що відповідно до довідки ВЧ № [NUMBER] від 08.11.2025 року [PERSON] з 31.08.2023 року проходить військову службу за контрактом у ВЧ № [NUMBER] НГУ, а спірний кредитний договір між ним та фінансовою установою було укладено 12.08.2025 року, суд вважає наявними підстави для застосування до позичальника, як до особи, яка має статус військовослужбовця, положень п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», по нарахованим первісним кредитодавцем відсоткам у період з 31.08.2023 року по 12.11.2023 року у розмірі 11561 грн. 90 коп. та по нарахованим фактором відсоткам у період з 27.05.2024 року по 06.08.2024 року у розмірі 10029 грн. 60 коп. та вважає наявними підстави для списання фінансовою установою вказаних вище відсотків за користування кредитом у обрахованому вище розмірі. При цьому, суд, враховуючи те, що спірний договір укладено 12.08.2025 року, тобто до початку військової служби відповідача, зазначає, що до стягнення з відповідача на користь позивача, окрім тіла кредиту у розмірі 7000 грн. належить 1253 грн. 70 коп. відсотків за користування кредитними коштами у період з 12.08.2023 року по 30.08.2023 року включно. Всього заборгованість відповідача перед позивачем становить 8253 грн. 70 коп., оскільки наведене підтверджується наявними у матеріалах справи письмовими доказами та не спростовано відповідачем. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені судом. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики потребують часткового задоволення, з відмовою в іншій частині. Щодо стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, суд приходить до таких висновків. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно приписів п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Суд констатує, що в матеріалах справи наявний договір про надання правничої допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024 року, заявка №8022 від 14.04.205 року на виконання доручення до договору№10/12-2024 від 10.12.2024 року, акт прийому - передачі виконаних робіт від 12.05.2025 року згідно договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року, відповідно до якого встановлено види виконаних робіт адвокатом на загальну суму 10000 грн. При цьому, заперечуючи проти вимог на відшкодування витрат на правничу допомогу, відповідач, зокрема, наголошував на неспівмірності розміру таких витрат до предмету спору у даній справі. Розглянувши вимоги позивача щодо судових витрат, суд зазначає, що судовий збір та інші судові витрати у даному випадку покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України). Відтак, враховуючи те, що у даному разі суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме: судовий збір у розмірі 675 грн. 57 коп.; витрати на правничу допомогу у розмірі 2766 грн.

Outcome: partial