Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

В березні 2025 року [PERSON] через свого представника адвоката Мутьєва Д.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» про стягнення в солідарному порядку матеріальної шкоди в розмірі 343 386,71 грн. та 6 500,00 грн. за проведення звіту. Позовні вимоги мотивував тим, що 27.11.2024 сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Mitsubishsі Lancer», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] , та автомобіля «Citroen C-Elysee», д.н.з. [NUMBER] , який належить на праві власності позивачу [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно проведеної оцінки вартість відновлювального ремонту та автомобіля «Citroen C-Elysee», д.н.з. [NUMBER] , становить 343 386,71 грн., при цьому ринкова вартість автомобіля до ДТП становить 300 842,71 грн. У відповідності до постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.122024 по справі № 489/9871/24 винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] . Позивач у встановленому законом порядку звернувся до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» із заявою про страхове відшкодування, проте відповіді на подану ним заяву не отримав. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] звернувся із даним позовом до суду. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.04.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання у справі; витребувано у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» копію страхового полісу про страхування відповідальності ТОВ «ФК «А-Фінанс» або [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) або іншої особи щодо автомобіля MITSUBISHІ LANCER д.н.з. [NUMBER] із зазначенням максимального розміру (ліміту) страхового відшкодування, чинного на 27.11.2024; копію матеріалів страхової справи, заведеної на підставі повідомлення [PERSON] про ДТП, що сталося 27.11.2024 о 17:30 год. в м. Миколаєві по вул. 1 Лінія, 11 за участі водія [PERSON] ; за наявності надати копії документів, що свідчать про виплату та погодження з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) розміру страхового відшкодування за полісом/договором страхування, укладеним між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та страхувальником/власником автомобіля MITSUBISHІ LANCER, д.н.з. [NUMBER] ТОВ «ФК «А-Фінанс». Витребувані відомості надійшли на адресу суду 22.04.2025. 22.04.2025 від представника відповідача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він просить суд в задоволенні вимог до нього відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень проти позову посилається на те, що позивач звернувся до страхової компанії про виплату страхового відшкодування та 26.12.2024 подав страховику заяву про погодження розміру страхового відшкодування. 27.12.2024 на рахунок позивача страховиком було перераховано 147 376,00 грн. Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23.04.2025 представник відповідача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» Мамедова І.Р. приймає участь у розгляді справи в режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 31.07.2025 закрито підготовче провадження у справі, призначено її до розгляду по суті. 08.01.2026 від позивача надійшов уточнений звіт № 15-25 щодо вартості матеріального збитку. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат Мутьєв Д.В. позовні вимоги підтримали частково, просили врахувати при розгляді справи сплачену ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» суму страхового відшкодування у розмірі 147 376,00 грн., також підтримали клопотання про долучення до матеріалів справи уточненого висновку щодо вартості матеріального збитку, та просили залишити залишки пошкодженого у ДТП автомобілю за позивачем. Представник відповідача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» Мамедова І.Р., яка приймає участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, в судовому засіданні позов в частині вимог до страхової компанії не визнала, просила відмовити у задоволенні позову в частині вимог до страхової компанії. Відповідач [PERSON] в жодне судове засідання не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву не скористався. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів, додатково направленням смс-повідомлення та оголошенням, розміщеним на сайті Судової влади. Направлена на його адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «Citroen C-Elysee», д.н.з. [NUMBER] , належить на праві власності позивачу (а.с. 9). 27.11.2024 о 17:30 год. в м. Миколаєві по вул.1-а Лінія, 11, водій [PERSON] , керуючи автомобілем "Mitsubishi Lancer", д.н.з. [NUMBER] , на перехресті нерівнозначних доріг вул.1-а Лінія та вул.8-а Поздовжня, в порушення пунктів 16.11 Правил дорожнього руху України, рухаючись по другорядній дорозі по вул.8-а Поздовжня, не надав дорогу транспортному засобу "Citroen C-Elysee", д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі, в результаті чого сталося зіткнення транспортних засобів. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Citroen C-Elysee», д.н.з. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Згідно звіту № 18-25 уточненого, виконаного ФОП [PERSON] , вартість матеріального збитку, заподіяного внаслідок ДТП власникові автомобіля «Citroen C-Elysee», д.н.з. [NUMBER] , на дату ДТП 27.11.2024 становить 300 842,71 грн., оскільки така його ринкова ціна на дату ДТП. При цьому автомобіль є фізично знищеним, оскільки вартість його відновлювального ремонту згідно звіту становить 343 386,02 грн., що більше його ринкової вартості до ДТП, а ринкова вартість автомобіля у пошкодженому стані становить 134 316,01 грн. (а.с.85-94). Вартість виготовлення вказаних звітів склала 6 500,00 грн. та 7 000,00 грн. (уточненого) (а.с. 14, 95). Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.12.2024, яка набрала законної сили 06.01.2025, по справі № 489/9871/24 відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного заворушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (а.с. 8, 98-99). Відповідно до статті 82 ЦПК України постанова по справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиційним фактом, та не підлягає доказуванню. Як вбачається з матеріалів справи, на дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] , який керував автомобілем "Mitsubishi Lancer", д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал страхування» (а.с.28). 27.12.2024 ПрАТ «СК «Арсенал страхування» здійснила страхове відшкодування на користь [PERSON] в розмірі 147 376,00 грн. (а.с. 40). При цьому згідно заяви позивача від 26.12.2024 такий розмір страхового відшкодування погоджено ним з страховою компанією (а.с.39). Враховуючи викладене, фактично матеріальна шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] відповідачем [PERSON] в повному обсязі не відшкодована. Різниця між отриманою страховою виплатою та реальними збитками, згідно наданого позивачем розрахунку складає 153 466,71 грн. (300 842,71 грн. 147 376,00 грн.), при цьому ринкова вартість автомобіля у пошкодженому стані становить 134 316,01 грн. Згідно із частинами 1, 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За правилами частин 1, 2 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до частини 5 статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частина 1 статті 1188 ЦК України). Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до статті 28 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу Згідно зі статтею 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, зокрема, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а згідно статті 30Закону № 1961-IV-транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. У постанові від 19 вересня 2019 року у справі № 643/4161/15-ц Верховний Суд дійшов висновку про те, що відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Отже, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано вищенаведеною статтею 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватися не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують його вартість до ДТП. З аналізу змісту наведених норм можна дійти висновку, що автомобіль вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є економічно необґрунтованим, витрати на ремонт перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. У разі, якщо власник не згоден із визначенням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця пригоди. Згідно з частиною 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у постанові від 20.10.2021 у справі № 205/1314/16-ц про застосування стаття 30 Закону № 1961-IV дійшов висновку, що у разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди здійснюється у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик (моторне транспортне страхове бюро), або інша особа, яка відповідає за завдану шкоду. Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. З наданого позивачем висновку експерта суб`єкта оціночної діяльності вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу «Citroen C-Elysee», д.н.з. [NUMBER] , перевищує ринкову вартість автомобіля, отже відновлювальний ремонт є економічно необґрунтованим, а тому автомобіль вважається фізично знищеним (а.с. 87). Позивач [PERSON] , отримавши страхове відшкодування від ПрАТ «СК «Арсенал страхування» в розмірі 147 376,00 грн., автомобіль залишив собі, тим самим не погодився із визначенням транспортного засобу фізично знищеним. У випадку його погодження з визнанням автомобіля фізично знищеним, він передає залишки транспортного засобу особі, яка відповідає за завдану шкоду, і тим самим набуває право отримати від останнього відшкодування шкоди у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП, чого в даному випадку не відбулось. З огляду на зазначене, у разі, якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП. Судом встановлено, що вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу «Citroen C-Elysee», д.н.з. [NUMBER] , перевищує ринкову вартість пошкодженого автомобіля, а отже вимога про відшкодування відповідачами/винною особою саме вартості відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля не ґрунтуються на вимогах закону та встановлених обставинах у цій справі. За встановленими обставинами ринкова вартість вказаного транспортного засобу до ДТП складала 300 842,71 грн., вартість пошкодженого автомобіля після ДТП дорівнює 134 316,01 грн., а відтак різниця дорівнює 166 526,70 грн. Отже, з урахуванням виплаченої суми страхового відшкодування, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 19 150,70 грн. (300 842,71 грн. 134 316,01 грн. 147 376,00 грн.) із залишенням автомобілю «Citroen C-Elysee», д.н.з. [NUMBER] , вартість якого в пошкодженому стані складає 134 316,01 грн., у власності позивача. При цьому, вимоги [PERSON] про солідарне стягнення шкоди, зокрема із страхової компанії не підлягають задоволенню, оскільки згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо за рахунок потерпілої особи (її представника), то сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Так, страховою компанією надано суду докази погодження з позивачем розміру страхового відшкодування та його виплати (а.с.28-40), що свідчить про виконання страховиком свого обов`язку з виплати страхового відшкодування та про відмову потерпілого (позивача) від одержання відшкодування у більшому розмірі, а отже позовні вимоги до ПрАТ «СК «Арсенал страхування» задоволенню не підлягають. Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 06.06.2018 по справі № 357/3729/17, від 10.06.2020 по справі № 333/2096/17, від 25.04.2018 по справі № 686/24612/15. Оскільки позивачем при розгляді вказаної справи було понесено витрати (а.с.14, 97) в загальному розмірі 13 500,00 грн. (6 500,00 грн. + 7 000,00 грн.) для визначення вартості завданого йому матеріального збитку, що підтверджується належними письмовими доказами, суд вважає, що такі витрати в повному обсязі підлягають стягненню з відповідача [PERSON] . За такого позов в цілому підлягає частковому задоволенню, з підстав зазначених у його мотивувальній частині, шляхом стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди, пошкодженого у ДТП автомобіля «Citroen C-Elysee», д.н.з. [NUMBER] , у розмірі 19 150,70 грн. та 13 500,00 грн. витрат з визначення вартості завданого йому матеріального збитку. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому оскільки позов в частині стягнення матеріальної шкоди до відповідача [PERSON] задоволено частково (на 9,5%), а позивач був звільнений від сплати судового збору при подачі позову як ветеран війни, з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 339,04 грн. (356 886 грн. (343 386,00 грн. + 13 500,00 грн.) х 9,5%/100%).

Outcome: partial