Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-01 00:00:00

У вересні 2025 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» кредитну заборгованість в сумі 62956,73 грн., а також стягнути понесені судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав на те, що 05 липня 2021 року між АТ «ТАСКОМБАНК та відповідачем було підписано Заяву-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування. Станом на 07.05.2025 року, заборгованість за кредитним договором № 002/10149573-CK_SB від 05.07.2021, становить 62 956,73 грн. в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 34 385,99 грн., заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені) - 28570,74 грн. Оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, АТ «ТАСКОМБАНК», було вимушено звернутися до суду з даним позовом для стягнення кредитної заборгованості в примусовому порядку. Ухвалою суду від 16 жовтня 2025 року було відкрито провадження у цивільній справі № 204/9657/25 за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорам, за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Ухвалу суду було направлено на поштову адресу відповідача. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач, у встановлений судом строк, не скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву та доказів на підтвердження своїх заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. 05 липня 2021 року між АТ «ТАСКОМБАНК та відповідачем було підписано Заяву-договір на укладання Договору про комплектування банківського обслуговування (а.с. 5). Відповідачу було надано кредит у розмірі 34 385,99 грн. процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом 37 %. Кредитні кошти Відповідачу було надано у спосіб, зазначений в Кредитному договорі, що підтверджується відповідною Випискою, отже Кредитодавець, свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі. Проте відповідач вимог кредитного договору не виконав, чим порушила його вимоги та вимоги чинного законодавство, що призвело до заборгованості за кредитним договором № 002/10757398-СК_SB. Станом на 05.07.2025 заборгованість за Кредитним договором № 002/10757398-СК_SB від 31.05.2021, становить 62956,73 грн. в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 34385,99 грн., заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені) 28570,74 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як встановлено судом, первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Однак відповідач порушила графік погашення заборгованості, кредит вчасно не сплачувала та внаслідок чого виникла заборгованість, що підтверджується копією розрахунку заборгованості за договором, який надано позивачем. Права вимоги за кредитним договором були відступлені позивачу. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Таким чином, банк повністю виконав свої зобов`язання за Договором овердрафту, а відповідач, як клієнт, скористався наданим кредитом. Відповідно до Умов договору відповідач взяла на себе зобов`язання не пізніше останнього строку дії ліміту дозволеного овердрафту в повному обсязі повернути банку отримані кредитні кошти, сплачувати суми основного боргу з дозволеним овердрафтом та проценти за користування дозволеним овердрафтом в розмірі та в строки, передбачені договором та програмою кредитування, за користування неповерненою у встановлені цим договором строки сумою дозволеного овердрафту (мінімального платежу), сплачувати проценти у розмірі встановленому програмою кредитування. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Грошовим є зобов`язання, за яким боржник зобов`язується сплатити кредитору певну суму грошових коштів. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає передбачене ч.1 ст. 509 ЦК України право кредитора вимагати їх повернення. В результаті відповідних правовідносин кредитодавець свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач скористалась наданим кредитом, проте зобов`язання належним чином за договором не виконала, в результаті чого виникла заборгованість, що підтверджується наданою випискою. Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит. З огляду на те, що відповідач прострочила погашення поточних платежів за договором та не повернула отримані кредитні кошти, не виконавши взятих за договором зобов`язань, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню кредитна заборгованість в сумі 62956,73 грн., що складається в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 34385,99 грн., заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені) 28570,74 грн. Крім того, в порядку ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 40 коп.) (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). На підставі ст. ст. 526, 634, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved