Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-29 00:00:00

[PERSON] , через представника позивача, адвоката Рижкову В.О., звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог вказує, що [INFO] померла його мати, [PERSON] , яка у власності мала земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер 3520810100:02:001:5069 для ведення особистого селянського господарства, розташоване за адресою: Кіровоградська область, Кропивницький район, місто Бобринець, та яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого державним реєстратором реєстраційної служби Бобринецького районного управління юстиції Кіровоградської області Пономарьовою Л.Б. від 29.09.2014 року. 12 листопада 2015 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області Дроздовою О.П, згідно якого вона заповіла вищевказану земельну ділянку позивачу [PERSON] . Відразу після виявлення вищевказаного заповіту позивач звернувся до Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , але постановою державного нотаріуса Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області Дроздової О.П. від 15.08.2025 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з підстав недотримання ним вимог статті 1270 ЦК України, тобто пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. Вказує, що строк для прийняття спадщини ним порушено з поважних причин, оскільки він був необізнаний про наявність заповіту, складеного на його користь, та відразу після його виявлення звернувся до державного нотаріуса. У зв`язку з цим, просить визнати вищевказані обставини поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, визначивши йому додатковий строк для подачі нотаріусу відповідної заяви про прийняття спадщини. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 18.07.2025 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 08.09.2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 02.10.2025 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Рижкова В.О. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду від представника позивача надійшла заява, в якій вона вказує, що позов підтримують в повному обсязі та просять розглядати справу без участі сторони позивача, при цьому, в разі неявки відповідача, надали згоду на заочний розгляд справи (а.с.77). Представник відповідача Бобринецької міської ради Кропивницького району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином до суду заяв чи клопотань та відзиву не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши докази та оцінивши їх у відповідності до ст.89 ЦПК України вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №55, виданим 27.04.2020 р. Бобринецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (а.с.11). Згідно довідки, виданої Бобринецькою міською радою Кропивницького району Кіровоградської області від 14.08.2025 року №04-11/1241/02 [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 04.10.2016 року по день смерті, іншої інформації про зареєстрованих за вказаною адресою осіб не має (а.с.37 зворот). Відповідно до змісту статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.2 ст.1220 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Судом також встановлено, що до складу спадщини померлої увійшла земельна ділянка площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Кіровоградської області, Бобринецького району, м.Бобринець, кадастровий номер 3520810100:02:001:5069, та яка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності індексний номер 27354202 від 26.09.2014 року, орган державної реєстрації: реєстраційна служба Бобринецького районного управління юстиції Кіровоградської області (а.с.60) та Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.09.2014 року за №27354621 (а.с.17). Родинні зв`язки між позивачем та померлою [PERSON] , яка доводиться позивачу матір`ю, підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бобринецького районного управління юстиції у Кіровоградській області 18.11.2015 (а.с.10). За життя [PERSON] склала заповіт від 12.11.2015 року, посвідчений державним нотаріусом Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області Дроздовою О.П., зареєстрований в реєстрі за №1471, де розпорядилася належним їй майном та заповіла [PERSON] належну їй земельну ділянку кадастровий номер 3520810100:02:001:5069 для ведення особистого селянського господарства площею 2 га, що знаходиться на території Кіровоградської області, Бобринецького району, м.Бобринець(а.с.12-13). З матеріалів спадкової справи № 106/2025, яка заведена до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що [PERSON] 12 серпня 2025 року звернулася до державного нотаріуса Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області Дроздової О.П. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері, яка зареєстрована в реєстрі за №314 (а.с.48 зворот, а.с. 49), проте постановою державного нотаріуса Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області Дроздової О.П. від 15.08.2025 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] відмовлено, оскільки у шестимісячний строк не вчинено дій, передбачених ст.ст.1268-1271 ЦК України (а.с.61). Також зі змісту документів, що містяться у спадковій справі № 106/2025, вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем майна [PERSON] .. Тобто судом встановлено, що інших спадкоємців, окрім позивача, які б звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , немає. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до змісту ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Правила частини третьої 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини; 2) у спадкоємця були перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини; 3) ці обставини визнані судом поважними. Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі №766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22. У постанові Верховного Суду від 28.11.2018 року у справі № 494/498/16-ц зроблено висновок, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд зобов`язаний дослідити поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі №750/262/20 від 11.11.2020 року. Також у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18) Верховний Суд зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема необізнаність спадкоємців про наявність заповіту. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо). Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , тому строк для прийняття спадщини після смерті останньої закінчився 23.10.2020 року. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до статей 12,81 ЦПК Україникожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.79 ЦПК України). Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, [PERSON] посилався, на те, що він був не обізнаний про наявність складеного відносно нього заповіту, йому стало відомо коли він його знайшов у документах померлої, після чого відразу звернувся до нотаріуса. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховним Судом України від 06 вересня 2017 року у справі №6-496цс17. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 26 липня 2021 року у справі №405/7058/19, від 25 березня 2020 року у справі №642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі №761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі №315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Також, відповідно до ст. 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту, крім випадків, передбачених підпунктом 2.5 цього пункту (пункт 2.2. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджено наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5). Отже, закон пов`язує виникнення у нотаріуса обов`язку вчиняти дії щодо сповіщення спадкоємців, перевіряти наявність заповіту. Така правова позиція викладена у постанові ВС від 22 листопада 2023 року у справі № 333/8115/2. Проте, згідно матеріалів справи судом було встановлено порушення нотаріусом згаданої норми. За змістом статей 12,81,89,263 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд вважає, що зазначені позивачем обставини та причини пропуску ним строку для подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , доведені належними та допустимими доказами, є об`єктивними та поважними, вони могли бути перешкодою для прийняття спадщини встановлений законом строк, тому, на підставі вище наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved