Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» про стягнення заборгованості за договором оренди за користування земельними ділянками кадастрові номера 5320480700:00:001:0364 та 53200480700:00:001:0363 за 2021-2024 роки у розмірі 189797,38 грн. Відповідно до ч.1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 22 січня 2025 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] копію ухвали не отримала . Відповідач ТОВ «Агро-Край» копію ухвали про відкриття провадження та позовну заяву з додатками отримали 07.02.2025 року. Третя особа [PERSON] ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками не отримала. 20.02.2025 року від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог . 24.02.2025 року від ТОВ «Агро-Край» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому пояснює, що між ТОВ «Агро-Край», [PERSON] та [PERSON] (по частині) існують договірні відносини щодо сплати орендної плати за договором в розмірі 10 %. Строк дії договорів оренди землі з 01.01.2018 року по 31.12.2024 року. За рік користування земельною ділянкою орендна плата становить 12025,28 грн за кожну земельну ділянку, без вирахування податків та зборів. Відповідачем повністю заперечуються позовні вимоги та на підтвердження цього додають квитанції про сплату орендної плати позивачу та третій особі за 2021-2023 роки. Також, заперечували проти задоволення позовних вимог про витрати на правничу допомогу у розмірі 25000 грн, вважаючи їх завищеними та зменшити до 3000 грн. 27.02.2025 року надійшла відповідь на відзив. 03.03.2025 року від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив. 04.03.2025 року від третьої особи надійшли пояснення щодо позовної заяви та відзив на позовну заяву, де вона просила визнати причини пропуску відповідачем строків на подання відзиву на позовну заяву не поважними та відмовити у його прийнятті. 17.03.2025 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі. Судом встановлено, що [PERSON] є власником частки земельної ділянки площею 2,8457 га з кадастровим номером 5320480700:00:001:0363 та частки земельної ділянки площею 2,8461 га з кадастровим номером 5320480700:00:001:0364 на території Березоволуцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області, що підтверджується копіями Свідоцтв про право на спадщину за законом від 21.12.2016 року. 01 січня 2018 року між [PERSON] , [PERSON] та ТОВ Агро-Край укладено Договір оренди землі, відповідно до якого орендодавці надали, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,8457 га, кадастровий номер 5320480700:00:001:0363, яка розташована на території Березоволуцької сільської ради. Згідно п. 3.1 договору оренди землі, договір укладено на 7 років. Земельна ділянка передана в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, тобто до 31.12.2024 року. Пунктом 4.1. Договору передбачено, що орендна плата вноситься Орендарем у грошові формі в розмірі 10% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 12025,28 грн. за рік оренди. Згідно п.4.2. передбачено, що із цієї суми Орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України. Орендна плата вноситься Орендарем у строк до 31.12. поточного року, що закріплено у п.4.5. Договору. 01 січня 2018 року між [PERSON] , [PERSON] та ТОВ Агро-Край укладено Договір оренди землі, відповідно до якого орендодавці надали, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,8461 га, кадастровий номер 5320480700:00:001:0364, яка розташована на території Березоволуцької сільської ради. Згідно п. 3.1 договору оренди землі, договір укладено на 7 років. Земельна ділянка передана в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, тобто до 31.12.2024 року. Пунктом 4.1. Договору передбачено, що орендна плата вноситься Орендарем у грошові формі в розмірі 10% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 12025,28 грн. за рік оренди. Згідно п.4.2. передбачено, що із цієї суми Орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України. Орендна плата вноситься Орендарем у строк до 31.12. поточного року, що закріплено у п.4.5. Договору. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Так, відповідно до п.4 ч.1 ст.24 даного Закону орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до статті 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Згідно з частиною 1 статті 15 ЗУ «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За змістом частин 1, 2 статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. За умовами п. 4.5 Договору оренди землі - Орендна плата вноситься у такі строки - до 31 грудня поточного року. Орендна плата вноситься на рахунок орендодавця або сплачується в іншій формі, погодженій сторонами. Як вбачається з наведених вище норм права, договір оренди землі обов`язково є платним. Розмір орендної плати є істотною умовою договору оренди землі. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму богу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно платіжних інструкцій, наданих ТОВ «Агро-Край» до суду, [PERSON] сплачено: платіжна інструкція №7224296284 від 27.09.2021 року орендна плата по договору оренди землі за 2021 рік у сумі 5808,20 грн; платіжна інструкція №7224302049 від 22.11.2021 року орендна плата по договору оренди землі за 2021 рік у сумі 5808,20 грн; платіжна інструкція №34487405 від 08.12.2022 року орендна плата по договору оренди землі за 2022 рік у сумі 11616,40 грн; платіжна інструкція № 119562955 від 06.10.2023 року орендна плата по договору оренди землі за 2023 рік у сумі 11616,40 грн. Аналогічні суми орендної плати сплачено [PERSON] . Згідно довідки-розрахунку по орендній платі за землю, наданих відповідачем заборгованість за 2024 рік становить: за земельну ділянку кадастровий номер 5320480700:00:001:0363 5808,21 грн та за земельну ділянку кадастровий номер 5320480700:00:001:0364 5808,21 грн. Оскільки, позивачем не спростовано та не додано доказів про несплату вказаних сум орендної плати, то суд частково погоджується з розрахунком позивача, що підлягає стягненню з відповідача на користь [PERSON] , а саме: заборгованість за період з 01.01.2024 по 31.12.2024 складає 4675,61 грн за одну земельну ділянку (з розрахунку 10 % від нормативної грошової земельної ділянки за рік оренди з вирахуванням податків та зборів), тобто сума заборгованості за дві земельні ділянки складає 9351,22 грн. Індекс інфляції за весь період складає 106,358 %. Інфляційне збільшення = 9351,22 x 106,358 % 9351,22 = 594,55 грн. 3% річних (ст. 625 ЦКУ) = (сума заборгованості) x 3% x (кількість днів прострочення) : (кількість днів у році) = 9351,22 x 3% x 321 : 365 = 246,72 грн. Розмір пені, зазначений у договорі (% від суми заборгованості) = (сума заборгованості) x (розмір пені, зазначений в договорі) x (кількість днів прострочення) = 9351 x 0.01% x 321 = 300,17 грн. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за користування земельними ділянками за 2024 рік складає 10492,66 грн. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав в судовому порядку шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку по оплаті орендної плати. Також підлягають частковому задоволенню позовні вимоги [PERSON] про стягнення на її користь судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу, виходячи з наступного. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: змагальність сторін; диспозитивність відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункти 4, 5, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша друга статті 133 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частини третя-п`ята статті 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказано, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. Наведене відповідає позиції Верховного Суду, сформованій у справі №925/1545/20 від 18.02.2022. У постанові Верховного Суду від 16.02.2023 у справі №824/9/22 зазначено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Відтак, відшкодування витрат на правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу, що узгоджується із позицією Верховного Суду у справі №127/9918/14-ц. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (частина перша статті 11 ЦПК України). Суд, враховуючи, що умови оплати адвокатських послуг є договірними та погодженими на загальну суму 25 000,00 грн., вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам, тобто в сумі 1375,00 грн . Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позивач [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи безтерміново, що підтверджується копією довідки МСЕК серії 12 ААВ №110410 від 28.09.2021 року, то з відповідача необхідно стягти на користь держави суму судового збору в розмірі 104,40 грн., решту суми віднести на рахунок держави.

Outcome: partial