Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-06 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі»(далі позивач) звернувся до суду з вимогою щодо стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (далі -відповідачи) заборгованості за послуги з теплопостачання, гарячу воду, інфляційні витрати та трьох процентів річних. У позовній заяві просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за опалення та гарячу воду у сумі 51 265,88грн, а також інфляційні втрати у розмірі 3021,13грн, три проценти річних у розмірі 1 453,30грн та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, згідно Закону України «Про житлово комунальні послуги» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінетів Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, що регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово комунальних послуг (виконавець), і фізичної та юридичною собою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг, у боржників виникла заборгованість у розмірі 51 265,88грн, що утворилася за період з 01.03.2016 по 30.04.2021. Вказану заборгованість просить стягнути у судовому порядку. Також позивач зазначив, що наслідки прострочення боржниками грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації(плати) від боржників за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Представник відповача [PERSON] Сап`янова Ю.В., надала суду відзив на позовну заяву, в якій просить застосувати строки позовної давності та стягнути заборгованість за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за період з 01.11.2018 по дату подання позовної заяви 13.11.2021 у розмірі 30 731,10 грн. Рух справи Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 03 листопада 2023 року цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за теплопостачання, інфляційних витрат та трьох процентів річних було направлено до Харківського районного суду Харківської області за підсудністю. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2024 вищевказану цивільну справу передано в провадження судді Карасави І.О. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26.01.2024 провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги, у разі неявки відповідачів просить розглянути справу в заочному порядку. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку статті 128 ЦПК України, надав суду відзив в якому просить відмовити в позові. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS] , які надаються Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі», шляхом відкриття абонентського особового рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Відповідно до довідки про склад сім`ї виданої начальником юридичного відділу Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області Тягнибоком І., за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». У відповідності до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги з постачання теплової енергії та гарячої води. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги є індивідуальним споживачем. Згідно пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. Частиною 1 статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною та вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору Відповідно до частини 2 статті 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товар, надала послуги, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця діє є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. Відповідачі користуються вказаними послугами, чим підтвердили свою згоду на отримання вказаних послуг, що і призвело до виникнення між ним та позивачами договірних відносин, які регулюються цивільним законодавством. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Вимогами статті 541 ЦК України визначено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. З відомостей про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежа вбачається, що заборгованість за послуги теплопостачання та гарячу воду за адресою: [ADDRESS] , абонентський особовий рахунок № [NUMBER] за період з 01.03.2016 по 30.04.2021 становить 51 265,88грн. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є споживачами послуг теплопостачання та гарячої води та мають заборгованість за несплату вказаних послуг за період з 01.03.2016 по 30.04.2021 у розмірі 51 265,88грн, яка є не погашена станом на момент подання позовної заяви до суду, що підтверджується розрахунком суми заборгованості. Щодо вимоги про стягнення з відповідачів інфляційні втрати у розмірі 3 021,13грн та три проценти річних у розмірі 1 453,30грн, суд зазначає наступне. Згідно сатті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. З довідки про нарахування інфляційних втрат та трьох проценти річних, наданої Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» вбачається, що за адресою: [ADDRESS] ,абонентський особовий рахунок № [NUMBER] за період з вересня 2018 по серпень 2021заборгованість три проценти річних становить 1 453,30грн, інфляційні втрати становлять 3 021,13грн. Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу проценти входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, щодо наявності у відповідачів за період з жовтня 2018 по серпень 2021 рокугрошового зобов`язання щодо сплати індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. У цій частині позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів за період з жовтня 2018 по серпень 2021 рокутрьох процентів річних у розмірі 1 453,30 грн. та інфляційні втрати у розмірі 3 021,13грн підлягають задоволенню. Водночас, розглядаючи заяву представника відповідача, щодо застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до статей 256, 257, 261 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У постанові Верховного Суду України від 09 листопада 2016 року у справі №6-1457цс16 зазначено, що відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої статті 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших(невизнаних) частин платежу». Аналіз змісту частин 1 та 3 ст. 264 ЦК України дає підстави для висновку, що переривання перебігу строку позовної давності є можливим виключно в його межах(загальний строк 3 роки), а не після спливу позовної давності чи поза її межами. У постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року, прийнятій у справі №6-14цс14, від 29 жовтня 2014 року, прийнятій у справі №6-169цс14, від 30 вересня 2015 року, прийнятій у справі №6-154цс15, зроблено висновок про те, що за договором, що визначає щомісячні платежі перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а також початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. З розрахунку заборгованості, наданої представником відповідача, вбачається, що сума заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за період з 01.11.2018 по дату подання позовної заяви 13.11.2021, яку визнає відповідач, враховуючи застосування строку позовної давності становить 30 731,10 грн. Суд зазначає, що позов до суду був поданий 21.10.2021 та з урахуванням строку позовної давності, згідно відомостей нарахувань та оплати за послуги з теплопостачання за період з жовтня 2018 по квітень 2021 ріксума заборгованості становить 32 894,10грн. Частинами 3, 4 ст. 267ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Ураховуючи відсутність доказів на підтвердження погашення відповідачами станом на момент розгляду справи суми основного боргу, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення суми заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, з урахуванням застосування строку позовної давності у розмірі 32 894,10 грн. Щодо судових витрат Згідно платіжного доручення №15249 від 08 жовтня 2021 року, позивачем при пред`явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 521,80 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial