Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-07 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд з позовом про визнання незаконною відмови в приватизації кімнати та зобов`язання вчинити дії по приватизації кімнати. В обгрунтування своїх вимог зазначає, що з 01.01.1998 року по 21.01.2013 року вона та її чоловік перебували у трудових відносинах з філією «Ремонтно-будівельне управління дочірнього підприємства «Екос» по експлуатації та ремонту житлового фонду та об`єктів соціально-побутового призначення Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд», де вони отримали кімнату для проживання в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] (станом на час звернення до суду згідно розпорядження Голосіївської районної в м Києві державної адміністрації №159 від 23.03.2017 року внаслідок впорядкування нумерації житлових приміщень в житловому будинку та рішення Київської міської ради від 08.12.2022 року №5839/5880 про перейменування провулку Жуковського на провулок Леопольда Ященка, власне нова назва/нумерація квартири та [ADDRESS] . Зазначає, що у листопаді 2011 року вона зверталася із заявою до адміністрації РБУ ДП «Екос» про переоформлення договору оренди житлового приміщення по [ADDRESS] , оскільки вказаний договір оренди був оформлений на чоловіка позивача. Листом від 28.09.2011 року №180 надано дозвіл на переоформлення договору оренди житлового приміщення, у зв`язку з чим 18.10.2012 року [PERSON] зареєструвала своє місце проживання за вказаною адресою. Таким чином, позивач безперервно, починаючи з 1999 року по сьогоднішній день постійно проживає за адресою: [ADDRESS] , іншого житла не має, перебуває на квартирному обліку та включена до загальної черги на отримання житла. Внаслідок тривалої роботи на вищевказаному підприємстві позивачка суттєво втратила здоров`я, має третю групу інвалідності та є пенсіонеркою. 18.09.2024 року позивач звернулася до Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації з заявою про надання ордеру на житло, у зв`язку з його втратою. 01.10.2024 року від Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації було отримано відповідь, що остання не наділена повноваженнями надавати повторно ордер, дублікат ордеру на квартиру у зв`язку з його втратою. 02.12.2024 року позивачка звернулась до Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації через центр надання адміністративних послуг для отримання адміністративної послуги із заявою про приватизацію «оформлення та видачу свідоцтва про право власності на житло». 30.12.2024 року вона отримала відповідь №085/26-915, згідно якої [PERSON] надала не повний пакет документів,тому їй відмовлено. Враховуючи те, що у позивачки оригінал ордеру на квартиру не зберігся, у неї виникли перешкоди у реалізації права на приватизацію житла, вона позбавлена можливості оформити право власності на житло, тому [PERSON] просить: -визнати незаконною відмову відділу приватизації житлового фонду Управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації в приватизації нею кімнати, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , -зобов`язати відділ приватизації житлового фонду Управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації провести дії по приватизації кімнати за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] за відсутності ордера на житлове приміщення на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 липня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація надіслала відзив на позовну заяву. Просить відмовити у задоволенні позову, оскільки, звертаючись з заявою про приватизацію житла, позивач надала не повний пакет документів згідно чинного законодавства України в сфері приватизації житла. Третя особа - Комунальне підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» надіслала до суду пояснення на позовну заяву. Просить позовні вимоги [PERSON] залишити без задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 18.09.2024 року позивач звернулася до Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації з заявою про надання ордеру на житло у зв`язку з його втратою. 01.10.2024 року від Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації було отримано відповідь, що остання не наділена повноваженнями надавати повторно ордер, дублікат ордеру на квартиру у зв`язку з його втратою. 02.12.2024 року [PERSON] звернулась до Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації через Центр надання адміністративних послуг для отримання адміністративної послуги із заявою про приватизацію «оформлення та видачу свідоцтва про право власності на житло». Листом від 30.12.2024 року №085/26-915 відділу приватизації житлового фонду Управління житлово-комнального господарства Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації повідомлено [PERSON] , що вона надала не повний пакет документів згідно чинного законодавства України в сфері приватизації житла, тому їй відмовлено у проведенні приватизації. Звертаючись у суд з позовною заявою, [PERSON] зазначає, що оригінал ордеру на кімнату у неї не зберігся, тому виникли перешкоди у реалізації права на приватизацію житла та вона позбавлена можливості оформити право власності на житло. Відповідно до частини 1 статті 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є у комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом (частина 2 статті 345 ЦК України). Правові основи приватизації державного житлового фонду визначені Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду" (далі Закон № 2482-ХІІ), згідно якого метою приватизації державного житлового фонду є створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, залучення громадян до участі в утриманні і збереженні існуючого житла та формування ринкових відносин. Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 2482-ХІІ приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ (частина 2 статті 1 Закону № 2482-ХІІ). В силу частини 1 статті 2 Закону № 2482-ХІІ до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Житлові чеки - це приватизаційні папери, які одержуються всіма громадянами України і використовуються при приватизації державного житлового фонду. Вони можуть також використовуватись для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду (частина 1 статті 4 Закону №2482-ХІІ). Із положень частин 1, 4, 5 статті 5 Закону №2482-ХІІ слідує, що якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій абзацом другим статті 3 цього Закону, зазначені квартири (будинки) передаються наймачеві та членам його сім`ї безоплатно. Право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Згідно частин 1, 2, 3, 4 статті 8 Закону №2482-ХІІ приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства). На реалізацію цього Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" Міністерство з питань житлово-комунального господарства розробило та затвердило Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 № 396 (далі - Положення №396). Відповідно до пунктів 17, 18 Положення №396 громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Зразок бланка заяви наведено у додатку 2. Громадянин подає до органів приватизації такі документи: - заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; - копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, копії свідоцтв про народження), які проживають разом з ним; - копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, які проживають разом з ним (крім випадків, коли через свої релігійні переконання особи відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); - копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім`ї (свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, тощо); - довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні в гуртожитку, кімнаті у комунальній квартирі; - технічний паспорт на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) у житловому будинку (гуртожитку), а на одноквартирний будинок - технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок; - копія ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку; - документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; - копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності); - заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі. Абзацом першим пункту 23 Положення № 396 визначено, що орган приватизації приймає рішення про передачу квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах у власність громадян. На підставі вказаного рішення орган приватизації видає свідоцтво про право власності та реєструє його у спеціальній реєстраційній книзі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах, що належать громадянам на праві приватної (спільної сумісної, спільної часткової) власності. Частиною 10 статті 8 Закону №2482-ХІІ визначено, що органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірні правовідносини цей перелік не розповсюджується. За змістом статей 128, 129 ЖК Української РСР підставою для вселення на жилу площу у гуртожиток є спеціальний ордер, що видається адміністрацією підприємства, установи, організації на підставі спільного рішення адміністрації та відповідного профспілкового комітету. Відповідно статей 130, 131 ЖК Української РСР порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається Примірним положенням про гуртожитки. Частиною 1 статті 61 ЖК Української РСР передбачено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Судом встановлено, що з 01.01.1998 року по 21.01.2013 року [PERSON] та її чоловік перебували у трудових відносинах з філією «Ремонтно-будівельне управління дочірнього підприємства «Екос» по експлуатації та ремонту житлового фонду та об`єктів соціально-побутового призначення ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд», де вони отримали кімнату для проживання в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] (станом на час звернення до суду згідно розпорядження Голосіївської районної в м Києві державної адміністрації №159 від 23.03.2017 року внаслідок впорядкування нумерації житлових приміщень в житловому будинку та рішення Київської міської ради від 08.12.2022 року №5839/5880 про перейменування провулку Жуковського на провулок Леопольда Ященка, власне нова назва/нумерація квартири та вулиці є [ADDRESS] . Листом від 28.09.2011 року №180 надано дозвіл на переоформлення договору оренди вказаного житлового приміщення, у зв`язку з чим 18.10.2012 року [PERSON] зареєструвала своє місце проживання за вказаною адресою. Вина позивача у тому, що документи, на підставі яких вона заселялася до спірного приміщення, а саме: копії ордеру на вселення - відсутня. Позивач 18.09.2024 року зверталася до Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації з заявою про надання ордеру на житло у зв`язку з його втратою. 01.10.2024 року від Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації було отримано відповідь, що остання не наділена повноваженнями надавати повторно ордер, дублікат ордеру на квартиру у зв`язку з його втратою. На час звернення [PERSON] із вищезазначеною заявою в даній кімнаті вона проживала та була зареєстрована. Однак листом від 30.12.2024 року №085/26-915 відділу приватизації житлового фонду Управління житлово-комнального господарства Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації повідомлено [PERSON] , що вона надала не повний пакет документів згідно чинного законодавства України в сфері приватизації житла, тому їй відмовлено у проведенні приватизації. Судом встановлено, що позивач вселений до кімнати гуртожитку на законних підставах, законність її проживання в даній кімнаті не оспорена. У позивача є всі необхідні документи для проведення приватизації вищезазначеного житлового приміщення, крім ордеру. Оскільки ордер на заселення [PERSON] в гуртожиток не був в судовому порядку визнаним недійсним, відповідач не спростував факту законного заселення позивача до кімнати гуртожитку, та того, що ордер позивачу дійсно видавався, суд вважає, що відповідач не мав законних підстав відмовляти позивачу у приватизації цієї кімнати у зв`язку з відсутністю ордера, тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати.

Outcome: approved