Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-30 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 06.11.2025 до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.08.2024 між ТОВ «ФК «Процент» та відповідачем було укладено кредитний договір № 16199, відповідно до якого, [PERSON] отримала кредит у розмірі 9000,00 грн., строком на 365 днів (до 01.08.2025) шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ КБ «Приват Банк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,50 % від суми кредиту за кожен день користування (547,5 % річних). Даний кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі інтернет та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію». Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором 190990 направлявся відповідачу 01.08.2024 року о 15:02:02 год., шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер [NUMBER] , який зазначений в кредитному договорі та ІТС. Вказує, що кредитний договір був підписаний 01.08.2024 року о 15:02:19 год., шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 190990 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua, після чого кредитні кошти в сумі 9 000 грн були відправлені відповідачу 01.08.2024 року на платіжну картку, емітовану АТ КБ «Приват Банк», що підтверджується чеком. Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, Позивач нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 1,50 % від суми кредиту за кожен день користування (547,5% річних). Строк надання кредиту відповідно до п. 1.3. Кредитного договору становить 365 днів. Відповідно до п.1.3. періодичність платежів зі сплати процентів ставлять кожні 11 днів, що відображено в Додатку № 1 до Кредитного договору. Таким чином, у межах строку кредитування відповідач зобов`язаний сплачувати позивачу проценти періодичним платежами кожні 11 днів. Відповідач своєчасно не сплатила суму кредиту та нараховані відсотки відповідно до графіку платежів, у зв`язку із чим виникла починаючи з 01.08.2024 року. Позивач звертає стягнення на суму кредиту та прострочені до оплати проценти за користування кредитом за період з 01.08.2024 року по 01.08.2025 року. Вказує на те, що у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань, заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 01.08.2025 становить 53 530,84 грн., з яких: 8 862,70 грн. заборгованість за кредитом, 44 668,14 грн. заборгованість за нарахованими проценти за період з 01.08.2024 по 01.08.2025, що нараховані відповідно до п. 1.2. кредитного договору за ставкою 1,50 % за кожен день користування кредитом (547,50% річних) та графіку платежів. На основі викладеного, позивач ТОВ «ФК «Процент», в особі представника адвоката Руденка К. В., просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 16199 від 01.08.2024 у розмірі 53 530,84 грн. Крім цього, просив суд стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн., а також витрати на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн. Від відповідача [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не надходило. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Хотинського районного суду від 19 листопада 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у судове засідання. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 19 листопада 2025 року за клопотанням представника позивача ТОВ «ФК «Процент» - Руденка К. В., витребувано з АТ КБ «ПриватБанк» ( 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д) інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: чи була емітована платіжна карта № [NUMBER] на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); інформацію про рух грошових коштів (виписку) по банківській карті № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період з 01.08.2024 по 06.08.2024 включно з відображенням часу зарахування коштів; інформацію чи було зарахування 9000,00 грн з 01.08.2024 на платіжну картку № [NUMBER] ; інформацію про номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] в період з 01.08.2024 по 06.08.2024 включно; надати інформацію про всі номера телефонів, які знаходяться в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). На виконання ухвали суду від 19.11.2025 судом 08.12.2025 одержано від АТ КБ «Приват Банк» надано інформацію щодо здійснених операцій по карті № 5457082256057816, яка відкрита на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період з 01.08.2024 по 06.08.2024 по надходженню грошових коштів в сумі 9 000,00 грн. Відповідач [PERSON] повідомлена належним чином про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін шляхом направлення їй за місцем реєстрації копії позовної заяви та ухвали суду про відкриття провадження у справі, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, клопотань про проведення розгляду справи з її викликом в судове засідання не надійшло, правом на подання відзиву на позов відповідач не скористалася, позовна заява з матеріалами надсилалася належним чином, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що 01.08.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Процент» та [PERSON] укладено електронний кредитний договір № 16199, відповідно до умов якого банк наддав кредит у сумі 9000,00 грн. шляхом переказу на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , емітовану АТ КБ «ПриватБанк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,50 % від суми кредиту за коже день користування (547,50 % річних) (п. 1.2 кредитного договору), зі строком кредитування 365 днів (дата повернення кредиту 01.08.2025 року), що підтверджується копією кредитного договору № 16199, додатків № 1, 2, 3 до кредитного договору № 16199, які підписані за допомогою одноразового ідентифікатора 190990 (а.с. 16-22), та копією паспорту споживчого кредиту, який підписаний за допомогою одноразового ідентифікатора 776401 (а.с.23-25). ТОВ «Фінансова компанія «Процент» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та наддало їй кредит в сумі 9000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] (а.с.26). Факт отримання переказу коштів на картку відповідача підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 25.11.2025 року № 20.1.0.0.0/7-251120/90580/БТ та випискою за поточними рахунками клієнта за період з 01.08.2024 по 06.08.2024 (а.с.72-74). Так, згідно розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором № 16199 від 01.08.2024 року вбачається, що сума боргу [PERSON] по вищевказаному Кредитному договору становить 53530,84 грн., що складається із: заборгованості за кредитним договором в розмірі 8862,70 грн., заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 44668,14 грн (а.с.27-32). Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала в повному обсязі в зв`язку з чим у [PERSON] перед позивачем станом на 22.10.2025 утворилась заборгованість в розмірі 53530,84 грн., що складається із: заборгованості за кредитним договором в розмірі 8862,70 грн., заборгованості за нарахованими відсотками за період з 01.08.2024 по 01.08.2025 в розмірі 44668,14 грн. Таким чином в підписаній відповідачем пропозиції чітко визначені сума кредиту, відсотки за користування кредитними коштами, отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання зобов`язання щодо кредитної заборгованості, які врегульовані нормами Глави 71 Цивільного кодексу України. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 634 ЦК Українипередбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2ст. 207 ЦК Україниправочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 526 ЦК Українизобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК Українивизначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК Українивизначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК Українипозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Щодо укладення кредитного договору в електронному вигляді. Як встановлено судом, між ТОВ «Фінансова компанія «Процент» та [PERSON] 01.08.2024 укладено Кредитний договір № 16199 в електронній формі, шляхом використання одноразового ідентифікатора. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Позичальником [PERSON] під час укладення кредитного договору № 16199 пройдено ідентифікацію шляхом підписання договору електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора 190990. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, по Договору кредитної лінії № 16199 від 01.08.2024 року вбачається, що сума боргу [PERSON] по вищевказаному Кредитному договору становить 53530,84 грн., що складається із: заборгованості за кредитним договором в розмірі 8862,70 грн., заборгованості за нарахованими відсотками за період з 01.08.2024 по 01.08.2025 в розмірі 44668,14 грн. Відповідачем не було спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості. Відповідач не надав суду доказів щодо виконання зобов`язань в частині повернення грошових коштів. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Перевірка достовірності доказів проводиться судом у процесі дослідження доказів. Суд визнає достовірними докази, якщо за результатами перевірки та дослідження цих доказів підтверджується правильність відомостей, які в них містяться. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Процент», про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, а саме в розмірі 53530,84 грн., що складається із: заборгованості за кредитним договором в розмірі 8862,70 грн., заборгованості за нарахованими відсотками за період з 01.08.2024 по 01.08.2025 в розмірі 44668,14 грн. За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved