Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-01 00:00:00

У провадженні Бучацького районного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів, набутих без достатньої правової підстави. Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 18 грудня 2025 року, ухваленим у справі № 595/482/25 у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів, набутих без достатньої правової підстави, відмовлено. Питання про розподіл судових витрат судом не вирішувалось. 23 грудня 2025 року представник відповідача [PERSON] - адвоката Тарчинська Л.Я., звернулася до суду із заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі № 595/482/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів, набутих без достатньої правової підстави, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12000,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 18 грудня 2025 року у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів, набутих без достатньої правової підстави, відмовлено. Однак, вказаним судовим рішенням не вирішено питання щодо відшкодування відповідачці [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12000 грн. Оскільки про наявність витрат на правничу допомогу повідомлялося у відзиві на позовну заяву, просить заявлені вимоги задовольнити. 24 грудня 2025 року від представника [PERSON] , адвоката Яблокової Л.О., на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшла заява, в якій вона просить розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката Тарчинської Л. Я., яка заявлена представником відповідача у заяві про ухвалення додаткового рішення від 23.12.2025 про розподіл судових витрат по справі № 595/482/25 зменшити до 300,00 (триста) грн 00 коп. Окрім того, просить визнати, що надані послуги, адвокатом Тарчинською Л. Я., на заявлену загальну суму у заяві про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат від 23.12.2025 по справі № 595/482/25 не відповідають критерію «неминучості», і як наслідок не підлягають розподілу судом. Подану заяву мотивує тим, що представником відповідача не було направлено стороні [PERSON] та її представнику заяву про стягнення з позивача судових витрат на професійну правничу допомогу для ознайомлення та підготовлення своїх заперечень, одночасно в Електронному суді файл не відкривається. Зважаючи на положення частини восьмої статті 141 ЦПК України, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів. Проте, представником відповідача, Тарчинською Л. Я. не було заявлено такої заяви до закінчення судових дебатів у справі 595/482/25. Позивач не погоджується із заявленою відповідачем сумою витрат на професійну правничу допомогу у заяві про ухвалення додаткового рішення за надання послуг відповідачу та вважає, що при визначенні заявленої суми, відповідач не дотримано вимоги частини 4 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, а розмір заявлених витрат є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, оскільки, позивач вважає, що підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної й технічної роботи, адже зазначена справа не є складною, у мережі інтернет міститься велика кількість практики з аналогічних спорів. До того ж сам зміст відзиву є нескладним та має невеликий обсяг, який повністю відповідає обґрунтуванню викладеному у позовній заяві. Тому обсяг зазначених послуг адвокатом не відповідає критерію реальності таких витрат та взагалі їх доцільності. Адвокатом було подано один документ стосовно суті предмету спору, а саме відзив на позовну заяву, який має невеликий обсяг та в основному містить скопійовані статті з постанов Великої Палати ВСУ. Так зміст відзиву на позовну заяву є нескладним та має невеликий обсяг сторінок, а судова практика щодо вирішення спірних правовідносин є сталою та передбачуваною, а відтак його виготовлення не вимагало значного обсягу технічних робіт та не мало значного ґрунтованого аналізу норм матеріального права. На переконання позивача максимальний час, що був витрачений на складання відзиву адвокатом відповідача складає не більше 1 (однієї) години, натомість з боку представника відповідача має місце необґрунтоване завищення реальних затрат. Підготовка (складання) клопотання про витребування доказів є шаблонним простим документом, який до того ж має типову форму та не вимагає наявності спеціальних юридичних знань. Враховуючи досвід та практикуючу діяльність представника відповідача, відповідний документ був заповнений автоматично із затратою часу на його складання не більше 15 хвилин. Окрім того, представництво інтересів відповідача в суді було здійснено адвокатом в двох - трьох судових засіданнях, з яких одне судове зсідання відбулось по суті, а відтак свідчить про незначний проміжок часу витраченого адвокатом на присутність у судовому процесі. Тому, враховуючи незначну тривалість судових засідань у справі № 595/482/25, заявлені витрати на професійну правничу допомогу за участь в судовому засіданні в суді не відповідають принципу співрозмірності відносно затраченого часу проведення вказаного судового засідання. На переконання позивача максимальний час, що був витрачений адвокатом відповідача на участь в судовому засіданні складає не більше 30 хвилин. Відтак, аналіз визначеного адвокатом відповідача переліку робіт, свідчить про штучне завищення обсягу виконаних адвокатом послуг та витраченого на їх надання часу. Таким чином позивач вважає, що оскільки справа про стягнення безпідставно отриманих коштів є максимально простою, а відтак заявлена до відшкодування сума витрат у заяві про ухвалення додаткового рішення є завищеною, не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру. Питання про ухвалення додаткового судового рішення вирішується без виклику учасників справи на підставі ч. 4 ст. 270 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вирішуючи клопотання про ухвалення додаткового рішення, судом встановлено таке. Наявність договірних відносин між адвокатом Тарчинською Л.Я. та відповідачкою [PERSON] підтверджується договором про надання юридичної (правничої) допомоги, представництва інтересів та ведення справ в суді від 14 червня 2025 року, згідно якого клієнт виплачує адвокату винагороду (гонорар) розмір якої та порядок виплати узгоджується за домовленістю між сторонами. Додатковою угодою №1 до Договору про надання правничої допомоги від 14 червня 2025 року передбачено, що розмір вартості наданої адвокатом клієнту професійної правничої допомоги у суді першої інстанції за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів, набутих без достатньої правової підстави, з врахуванням вивчення матеріалів справи та значення справи для клієнта є фіксованою та становить 12 000,00 грн. Вказана вартість включає оплату за складання процесуальних документів, представництво в суді першої інстанції незалежно від фактичної кількості судових засідань, повний юридичний супровід справи та консультації з правових питань. Згідно Акту прийому-передачі наданих правничих послуг до Додаткової угоди №1 від 14.06.2025 до Договору про надання правничої допомоги від 14.06.2025, адвокатом понесено прямі витрати, пов`язані з підготовкою до розгляду у суді першої інстанції цивільної справи за позовною заявою про стягнення грошових коштів, набутих без достатньої правової підстави, а клієнт прийняв правничі послуги: підготовку відзиву на позовну заяву, подання відзиву до суду, підготовку клопотання про витребування доказів, подання клопотання про витребування доказів, вивчення судової практики, надання консультацій з правових питань, моніторинг руху справи, складення процесуальних документів, представництво у судових засіданнях. Сторони погодили, що вартість правничих послуг у суді першої інстанції є фіксованою та складає 12000,00 грн. З огляду на вищевикладене, загальна сума судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката Тарчинської Л.Я. у даній справі складає 12 000,00 (дванадцять тисяч) грн. Частиною 3 ст. 133 ЦПК України закріплено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, експертів та проведенням експертизи. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами, разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст. 137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Отже, однією із особливостей процедури відшкодування витрат на професійну правову допомогу є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено. Такий висновок відповідає позиціям КАС у складі ВС у постанові від 26.06.2019 у справі №813/481/18, КАС у складі ВС у постанові від 21.01.2021 у справі № 280/2635/20, та відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Щодо розміру витрат на правничу допомогу слід враховувати таке. При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц. Також, в постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 211/3113/16-ц, від 06.11.2020 у справі № 760/11145/18 зроблено правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial